Справа № 500/2734/22
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2022-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2734/22

12 вересня 2022 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Мірінович У.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області до Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області до Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) у якій позивач просить суд скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 11.07.2022 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн під час примусового виконання виконавчого листа від 07.02.2022 №500/3/21, виданого Тернопільським окружним адміністративним судом у справі №500/3/21 за позовом ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 15.02.2021 у справі №500/3/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату основного розміру пенсії ОСОБА_1 , на підставі довідки від 26.11.2020 №10/1/598. Рішення у цій справі набрало законної сили 12.05.2021.

Відповідно до свідоцтва серії НОМЕР_1 від 13.04.2021, ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто наведене свідчить про те, що позивач (пенсіонер з числа військовослужбовців) помер до дати набрання рішенням суду законної сили - 12.05.2021.

Позивач зазначає, що ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 19.01.2022 задоволено заяву ОСОБА_2 про заміну позивача правонаступником та постановлено допустити в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправною бездіяльності щодо непроведения перерахунку основного розміру пенсії на підставі виданої оновленої довідки про розмір грошового забезпечення, зобов`язання вчинити дії, - заміну позивача ОСОБА_1 на його правонаступника ОСОБА_2 .

При цьому позивач вказує, що судом у цій ухвалі зазначено про те, що на час розгляду заяви ОСОБА_2 , відповідно до свідоцтва серії НОМЕР_1 від 13.04.2021 ОСОБА_1 помер.

Таким чином, позивач переконаний, що ОСОБА_2 не має підстав для реалізації невикористаного права померлого члена родини на виконання судового рішення від 15.02.2021 у справі №500/3/21 щодо пенсійних виплат.

Разом з тим, державним виконавцем було відкрито виконавче провадження ВП №68988751 від 11.05.2021 про примусове виконання рішення суду на підставі виконавчого листа, виданого 07.02.2022 відповідно до вказаного судового рішення.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 11.07.2022 у справі №500/3/21 відмовлено в задоволенні заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання виконавчого листа щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату основного розміру пенсії ОСОБА_2 , на підставі довідки, що видана від 26.11.2020 №10/1/598, яку оскаржено позивачем в апеляційному порядку.

Позивач стверджує, що оскаржувана постанова від 11.07.2022 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн під час примусового виконання виконавчого листа від 07.02.2022 №500/3/21, виданого Тернопільським окружним адміністративним судом у справі №500/3/21 за позовом ОСОБА_1 , є протиправною, оскільки таке судове рішення не виконується пенсійним органом з «поважних причин», так як відповідно до статті 1219 Цивільного кодексу України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом. Виплата недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера здійснюється в порядку, встановленому статті 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а саме: члени сім`ї, зазначені в частині першій ст.52, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Кошти, які не були нараховані померлому, не є належною пенсійною виплатою (недоотриманою пенсією) та не підлягають виплаті членам сім`ї померлого.

Таким чином, на думку позивача, член сім`ї померлого пенсіонера не має підстав для реалізації невикористаного права померлого члена родини на виконання судового рішення щодо пенсійних виплат.

Ухвалою від 27.07.2022 суд залишив позовну заяву без руху, встановивши строк та спосіб усунення недоліків позовної заяви

У встановлений судом строк, позивачем усунуто недоліки позовної заяви, з огляду на що суд ухвалою від 11.08.2022 відкрив провадження у справі, та призначив судове засідання на 15.08.2021.

Ухвалою від 15.08.2022 судом задоволено клопотання позивача та відкладено судове засідання у справі на 12.09.2022.

22.08.2022, через відділ документального забезпечення суду, від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, зі змісту якого слідує, що він повністю заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що державним виконавцем відкрито виконавче провадження ВП №68988751, згідно постанови від 11.05.2021, про примусове виконання рішення суду №500/3/21 від 15.02.2021 на підставі виконавчого листа, виданого 07.02.2022 відповідно до вказаного судового рішення, яка позивачем не оскаржена.

Керуючись статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» 17.06.2022 державним виконавцем направлено вимогу до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, якою зобов`язано боржника виконати вимоги виконавчого листа №500/3/21 від 07.02.2022.

На адресу відділу 08.07.2022 надійшов лист від Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №1900-0902-5/18458 від 06.07.2022 з якого встановлено, що ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 19 січня 2022 року у справі №500/3/21, постановлено допустити в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправною бездіяльності щодо непроведения перерахунку основного розміру пенсії на підставі виданої оновленої довідки про розмір грошового забезпечення, зобов`язання вчинити дії, заміну позивача - ОСОБА_1 на його правонаступника ОСОБА_2 . Враховуючи те, що пенсіонер ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до дати набрання рішенням суду законної сили, відповідно проводити перерахунок та виплату згідно рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 15.02.2021 у справі №500/3/21 підстав немає.

Відповідач вказав, що враховуючи що рішення №500/3/21 від 07.02.2022 Тернопільського окружного адміністративного суду пенсійним органом не виконано, державним виконавцем винесено оскаржувану постанову про накладення штрафу на боржника в сумі 5100,00 грн.

У судове засідання, призначене на 12.09.2022, сторони не прибули водночас, через відділ документального забезпечення суду, подали клопотання про розгляд даної справи в порядку письмового провадження, за наявними матеріалами у справі. Також позивачем до матеріалів справи додано додаткові докази.

Згідно з частиною четвертою статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За правилами частини третьої статті 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до частини дев`ятої статті 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на викладене, суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив такі обставини.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 15.02.2021 у справі №500/3/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо не проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру пенсії ОСОБА_1 на підставі виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 оновленої довідки від 26.11.2020 № 10/1/598 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату основного розміру пенсії ОСОБА_1 , на підставі довідки від 26.11.2020 № 10/1/598 (про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії), виданою ІНФОРМАЦІЯ_2 , з урахуванням виплачених за цей період сум пенсії.

Не погодившись із прийнятим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області подало апеляційну скаргу.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.05.2021 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року у справі № 500/3/21 повернуто скаржнику.

19.05.2021 видано виконавчий лист у справі.

10.04.2021 позивач - ОСОБА_1 , - помер.

30.12.2021 до суду надійшла заява ОСОБА_2 про заміну сторони позивача до відкриття виконавчого провадження, у якій заявниця просить замінити позивача - ОСОБА_1 на його правонаступника дружину ОСОБА_2 .

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 19.01.2022 у справі №500/3/21 допущено в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправною бездіяльність щодо непроведення перерахунку основного розміру пенсії на підставі виданої оновленої довідки про розмір грошового забезпечення, зобов`язання вчинити дії, заміну позивача ОСОБА_1 на його правонаступника - ОСОБА_2 .

07.02.2022 у даній справі видано виконавчий лист (арк. справи 50).

10.05.2022, ОСОБА_2 звернулась до відповідача із заявою про примусове виконання Головним управління пенсійного фонду України в Тернопільській області рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 15.02.2021 у справі №500/3/21 та ухвали Тернопільського окружного адміністративного суду від 19.01.2022 у справі №500/3/21 на користь правонаступника - ОСОБА_2 (арк. справи 47-49).

11.05.2022 постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) відкрито виконавче провадження ВП№68988751 з примусового виконання виконавчого листа від 07.02.2022 №500/3/21, виданого Тернопільським окружним адміністративним судом у справі №500/3/21 за позовом ОСОБА_1 (арк. справи 52), яку не оскаржено сторонами виконавчого провадження.

Також, старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) скеровано позивачу Вимогу від 17.06.2022 №4295/04.1-24 виконати вимоги виконавчого листа №500/3/21 від 07.02.2022 (арк. справи 53).

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 06.07.2022 №1900-0902-5/18458 позивач повідом відповідача, що враховуючи те, що пенсіонер ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до дати набрання рішенням суду законної сили (12.05.2021), то проводити перерахунок та виплату пенсії згідно рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 15.02.2021 у справі №500/3/21 підстав немає. З огляду на що Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області подало до Тернопільського окружного адміністративного суду заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню (арк. справи 54).

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 11.07.2022 у справі №500/3/21 відмовлено в задоволенні заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання виконавчого листа щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату основного розміру пенсії ОСОБА_2 , на підставі довідки, що видана від 26.11.2020 №10/1/598, яку оскаржено позивачем в апеляційному порядку.

11.07.2022 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн під час примусового виконання виконавчого листа від 07.02.2022 №500/3/21, виданого Тернопільським окружним адміністративним судом у справі №500/3/21 за позовом ОСОБА_1 , оскільки відповідач дійшов висновку, що позивач не виконав вказане судове рішення без поважних причин (арк. справи 56).

Не погодившись із вказаною постановою про накладення штрафу Головне управління Пенсійного фонду України звернулось до суду з даним позовом про її скасування.

Визначаючись щодо позовних вимог, перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість дій відповідача на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, суд виходить з наступного.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Основного Закону судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частинами другою, четвертою статті 372 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02.06.2016 №1404-VIII «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини першої статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (частина перша статті 5 Закон №1404-VIII).

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень (пункт перший частини першої статті 3 Закону №1404-VIII).

Частинами першою, п`ятою, шостою статті 26 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Згідно з частиною першою статті 18 зазначеного Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Як встановлено пунктами 1, 3 частини другої статті 18 Закон №1404-VIII виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Водночас, відповідно до частини третьої наведеної статті виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (частина четверта статті 18 Закон №1404-VIII).

Частина четверта статті 19 Закону №1404-VIII зобов`язує сторони невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи. Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій частина восьма статті 19 цього ж Закону).

Предметом оскарження у даній справі є постанова державного виконавця про накладення на позивача штрафу, винесена в межах процедури виконання судового рішення, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії.

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, визначений статтею 63 Закону №1404-VIII. Так за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Отже, законодавець передбачив негативні наслідки (зокрема штрафні санкції) за невиконання у встановлений строк відповідного рішення, за умови його невиконання без поважних причин.

Спірна постанова містить посилання на статті 63 та 75 Закону №1404-VIII як на правову підставу накладення штрафу.

Відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, передбачена статтею 75 наведеного Закону. За цією нормою у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження. Умовою застосування до боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. Залежно від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, що створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Таким чином, підставою для прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу є встановлення факту невиконання боржником судового рішення без поважних причин - об`єктивних причин, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Такі висновки щодо застосування норм права стосовно питання відповідальності боржника у виконавчому провадженні викладені Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 07.11.2019 у справі №420/70/19 та відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України застосовуються судом при вирішенні даної справи.

Як слідує з матеріалів справи, рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 15.02.2021 у справі №500/3/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, - визнано протиправною бездіяльність суб`єкта владних повноважень та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату основного розміру пенсії ОСОБА_1 , на підставі довідки від 26.11.2020 № 10/1/598 (про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії), виданою ІНФОРМАЦІЯ_2 , з урахуванням виплачених за цей період сум пенсії.

Однак, як слідує з матеріалів справи, 10.04.2021 позивач ОСОБА_1 помер, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть.

Вказане судове рішення набрало законної сили, та, як слідує з матеріалів справи позивачем не оскаржено у передбаченому законом порядку.

Виходячи з вищенаведеного, ОСОБА_1 за життя, набув право на перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії у відповідності до норм вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб» та постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».

При цьому суд враховує, що ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 19.01.2022 у справі №500/3/21 допущено в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправною бездіяльність щодо непроведення перерахунку основного розміру пенсії на підставі виданої оновленої довідки про розмір грошового забезпечення, зобов`язання вчинити дії, заміну позивача ОСОБА_1 на його правонаступника - ОСОБА_2 .

Така ухвала також набрала законної сили оскільки не оскаржена у передбаченому законом порядку.

Також суд приймає до уваги, що постанова старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 11.05.2022, якою відкрито виконавче провадження ВП№68988751 з примусового виконання виконавчого листа від 07.02.2022 №500/3/21, виданого Тернопільським окружним адміністративним судом у справі №500/3/21 за позовом ОСОБА_1 (арк. справи 52), також не оскаржена сторонами виконавчого провадження.

Разом з тим, суд дійшов висновку, що доводи позивача щодо підстав невиконання судового рішення та, як наслідок, застування відповідачем штрафу оскаржуваною постановою, - зводиться до його незгоди позивача у даній справі із судовими рішеннями у судовій справі №500/3/21, які набрали законної сили.

Однак, на переконання суду, фактична незгода сторони із судовими рішеннями у справі - не є поважною причиною для невиконання судових рішень, які набрали законної сили, оскільки особа не скористалась правом на оскарження таких судових рішень, в тому числі і з підстав (мотивів) незгоди із таким судовим рішенням, що наведені у даній позовній заяві, а саме щодо смерті позивача до набрання рішенням законної сили.

Суд наголошує, що статтею 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

З огляду на зазначене, суд критично ставиться до доводів позивача про відсутність відповідних підстав для накладення штрафу за невиконання рішенням суду, адже обставини справи свідчать про невиконанням ГУ ПФУ в Тернопільській області рішення суду, яке набрало законної сили, при обов`язковості такого виконання.

Таким чином, у суду відсутні підстави вважати, що позивачем рішення суду, щодо якого здійснюється примусове виконання у спірному виконавчому провадження, було виконано у повному обсязі, а причини невиконання рішення є поважними з огляду на що судом не встановлено, а позивачем не доведено підстав які б свідчили, що така постанова прийнята без дотриманням вимог частини другої статті 2 КАС України.

Слід також зазначити, що відповідно до змісту статті 3 Закону № 1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів як постанови державних виконавців про накладення штрафу.

Отже, постанова старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 11.07.2022 ВП №68988751 про накладення штрафу в розмірі 5100 грн, є виконавчим документом та підлягає до виконання позивачем.

На підставі частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів статті 139 КАС України.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області до Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про скасування постанови старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 11.07.2022 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн під час примусового виконання виконавчого листа від 07.02.2022 №500/3/21, виданого Тернопільським окружним адміністративним судом у справі №500/3/21 за позовом ОСОБА_1 , - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 12 вересня 2022 року.

Реквізити учасників справи:

позивач: - Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: Майдан Волі, 3, м. Тернопіль, 46001, );

відповідач: - Південно-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (місцезнаходження: вул. Грюнвальдська, 11, м. Івано-Франківськ, 76018, ).

Головуючий суддя Мірінович У.А.