Справа № 260/6389/21
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2022-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

07 вересня 2022 року м. Ужгород№ 260/6389/21

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Луцович М.М.

при секретарі судових засідань Полянич В.І.

та осіб, що беруть участь у справі:

позивача - ОСОБА_1 ;

представника відповідача - Хома Д.І.;

представника третьої особи - не з`явився;

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008), де третя особа Головне управління Національної поліції в Закарпатській області (вулиця Ференца Ракоці, 13, Ужгород, Закарпатська область, 88000) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у зв`язку зі звільненням позивача зі служби з поліції, йому була призначена пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". В подальшому, судовим рішенням було скасовано наказ про звільнення позивача та поновлено його в органах Національної поліції на посаді заступника начальника відділу поліції - начальника слідчого відділу Мукачівського відділу поліції Головного управління поліції в Закарпатській області. Так, 07.12.2020 року наказом ГУНП в Закарпатській області № 249 позивача було поновлено на службі, в зв`язку з чим, він того ж дня самостійно звернувся до УПФУ в Закарпатській області і повідомив про даний факт та власноручно написав заяву про припинення виплати йому пенсії, з метою уникнення зайвої переплати. Однак, 16 грудня 2020 року на адресу позивача надійшов лист із УПФУ в Закарпатській області з вимогою досудового врегулювання спору та повернення нібито надмірно виплаченої пенсії в сумі 139428,55 гривень за період часу із 25.01.2020 року по 31.12.2020 року. Позивач наголошує, що оскільки, посадові особи УПФУ в Закарпатській області до суду не зверталися з метою судового врегулювання спору та повернення нібито надміру виплаченої суми пенсії, а тому він вважає, що вони погодилися із його відповіддю, згідно якої він заперечував проти претензії щодо повернення надміру виплаченої пенсії та у них відсутні будь - які претензії до позивача. Однак, ГУПФУ в Закарпатській області було прийнято рішення за №67 від 29.09.2021 року про відрахування із пенсії позивача 20% від суми, що належить до виплати, починаючи з 01 жовтня 2021 року. Позивач наголошує, що у даному випадку Пенсійним фондом України в Закарпатській області переплата пенсії фактично не відбулася, оскільки вона була розрахована відповідно до наданих документів, при цьому жодних неправомірних дій, чи обману, або подачі недостовірних документів з боку позивача не було, а тому просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач надіслав до суду відзив на позов, згідно якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, мотивуючи тим, що Головним управлінням, розглянувши заяву ОСОБА_1 , було вирішено припинити виплату пенсії позивачу, у зв`язку із поновленням останнього на службі. Листом Головного управління від 16.12.2020 року №0700-0426-8/46238 позивача повідомлено про необхідність повернення надміру виплачених сум пенсій за період з 25.01.2020 року по 31.12.2020 року в сумі 139428,55 грн. Згодом, на підставі заяви позивача та наказу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 31.08.2021 року №186 про звільнення зі служби, Головним управлінням було поновлено виплату пенсії ОСОБА_1 . У зв`язку з тим, що надмірно виплачені кошти позивачем не були повернуті, відтак відповідачем було прийнято рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій від 29 вересня 2021 року №67. А тому, починаючи з 01.10.2021 року відповідачем проведені відрахування в розмірі 20% пенсії у сумі в рахунок погашення вищезазначеного боргу. Відповідач зазначає, що позивач вважаючи незаконним наказ про звільнення, 20 лютого 2020 року звернувся до суду з позовом про його скасування та поновлення на службі, відтак, знаючи про можливість скасування вищезазначеного наказу та поновлення його на службі, позивач звернувся до Головного управління із заявою про призначення пенсії за вислугу років. Отже, відповідач наголошує, що наведене свідчить про факт зловживання з боку позивача, що призвело до надмірно виплачених сум пенсії.

В судовому засіданні представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач проходив службу в органах поліції на посаді заступника начальника відділу поліції - начальника слідчого відділу Мукачівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області.

Наказом Головного управління Національної поліції в Закарпатській області №26о/с від 23 січня 2020 року позивача звільнено зі служби в поліції.

Позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України №2262-ХІІ від 09.04.1992 р. «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262- XII). Таким чином, позивачу було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону №2262-ХІІ.

Позивач вважаючи наказ ГУ НП в Закарпатській області №26о/с від 23 січня 2020 року щодо звільнення його зі служби в поліції протиправним та таким, що підлягає скасуванню, звернувся до суду з позовною заявою.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 16.07.2020 року по справі №260/438/20 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення з органів внутрішніх справ, поновлення на службі та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу було відмовлено повністю (а.с. 27-31).

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 16.07.2020 року було скасовано. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Закарпатській області №26 о/с від 23 січня 2020 року в частині звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника відділу поліції - начальника слідчого відділу Мукачівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області за п.7 ч.1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (за власним бажанням) з 24 січня 2020 року. Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділу поліції - начальника слідчого відділу Мукачівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області з 25 січня 2020 року (а.с. 32-40).

Ухвалою Верховного Суду від 30.11.2020 року касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.10.2020 року у справі за № 260/438/20 - було повернуто особі, яка її подала (а.с. 42-44).

Наказом Головного управління Національної поліції в Закарпатській області № 249 від 07.12.2020 року, відповідно до постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.10.2020 року у справі за № 260/438/20, позивача було поновлено на посаді заступника начальника відділу поліції - начальника слідчого відділу Мукачівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області з 25 січня 2020 року (а.с. 45).

Як підтверджується оригіналом пенсійної справи позивача, яка досліджувалася судом в ході розгляду справи по суті (а.с. 25 оригіналу пенсійної справи позивача) позивач 07.12.2020 року звернувся до відповідача із заявою, згідно якої просив припинити виплату його пенсії, у зв`язку з поновленням на роботі за судовим рішенням.

Як встановлено в ході розгляду справи по суті та не заперечувалося сторонами, відповідачем було припинено виплату пенсії позивачу, у зв`язку із поновленням останнього на службі.

Листом Головного управління від 16.12.2020 року №0700-0426-8/46238 позивача повідомлено про необхідність повернення надміру виплачених сум пенсій за період з 25.01.2020 року по 31.12.2020 року в сумі 139428, 55 грн. (а.с. 20).

28.12.2020 року позивачем було надіслано відповідь на лист відповідача від 16.12.2020 року, згідно якої ОСОБА_1 повністю заперечив щодо відрахування та стягнення надміру виплаченої суми пенсії, оскільки ніяких зловживань з його боку при нарахуванні чи виплаті пенсії не було, а переплата пенсії сталася не з його вини та запропонував відповідачеві на підставі рішення відповідної комісії, визнати у його випадку переплату пенсії, як безнадійну заборгованість (а.с. 21-23).

В подальшому згідно наказу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 31.08.2021 року № 186 о/с позивача було звільнено зі служби в поліції за власним бажанням (а.с. 47).

На підставі заяви позивача та наказу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 31.08.2021 року №186 о/с про звільнення зі служби, Головним управлінням було поновлено виплату пенсії ОСОБА_1 .

Згідно рішення відповідача від 29.09.2021 року №67 було вирішено повернути надміру виплачену позивачеві пенсію, що утворилася за період з 25.01.2020 року по 31.12.2020 року у зв`язку з поновленням на службі в сумі 139428,55 грн. (а.с. 11).

Таким чином, починаючи з 01.10.2021 року відповідачем були проведенні відрахування в розмірі 20% пенсії позивача в рахунок погашення вищезазначеного боргу.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV (Закон № 1058-IV) розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до статті 50 Закону № 1058-IV суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Згідно зі статтею 103 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ) суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Отже, обов`язковою умовою стягнення надміру виплачених пенсій є допущення зловживань з боку пенсіонера та в жодному випадку вказані суми не можуть бути стягнуті у випадку призначення її на підставі недостовірних даних, формування яких не залежить від пенсіонера. В такому разі суми зайво виплаченої пенсії стягуються зі страхувальника.

При цьому, порядок утримання (стягнення) надміру виплачених сум пенсій визначений статтею 50 Закону № 1058-IV та статтею 103 Закону № 1788-ХІІ, за правилами яких суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів ПФУ чи в судовому порядку (не більше як 20 % пенсії).

Зловживанням з боку пенсіонера в розумінні частини першої статті 103 Закону № 1788-ХІІ є, зокрема, подання ним документів з явно неправильними відомостями, про які було відомо пенсіонеру.

Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 25.10.2016 (справа № 686/26486/14-а та постанові Верховного Суду від 25.09.2018 (справа №340/644/15-а).

Таким чином, відповідальність за достовірність даних, що враховуються при виплаті пенсії, а також обов`язок відшкодовувати надміру виплачені суми соціальних виплат, несуть пенсіонери - у разі не повідомлення органу пенсійного фонду про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати, а також страхувальники -внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів.

Отже, для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії орган, що уповноважений призначати пенсії, має достеменно встановити факт переплати пенсії у зв`язку із поданням недостовірних відомостей, що враховуються при її обчисленні, та з чиєї вини нараховано суми соціальних виплат у розмірі, що суперечить вимогам Закону.

Згідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно постанови Верховного Суду від 21.02.2020 року у справі №173/424/17 зазначив, що оцінюючи докази, що свідчать про можливе зловживання, судам слід виходити з презумпції дійсності документів, наданих для призначення пенсії, та презумпції добросовісності заявника. Ці презумпції може бути спростовано на підставі доказів, що доводять умисел заявника на отримання пенсії без законних для цього підстав.

Суд констатує, що в оскаржуваному рішенні від 29.09.2021 № 67 відповідач не навів обґрунтованих обставин щодо зловживання з боку пенсіонера при зверненні із заявою про призначення пенсії, не довів належними та допустимими доказами надання позивачем недостовірних даних, а також те, що сума пенсії, надміру виплачена пенсіонерові виникла внаслідок зловживань з його боку.

Згідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, провівши правовий аналіз законодавчих норм, що регулюють спірні правовідносини крізь призму встановлених обставин даної адміністративної справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

У відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача слід стягнути суму сплаченого судового збору у розмірі 908,00 грн.

Керуючись ст. 241, ч. 3 ст. 243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, ), де третя особа Головне управління Національної поліції в Закарпатській області (вулиця Ференца Ракоці, 13, Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

2.Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області за №67 від 29.09.2021 року.

3. Зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області виплатити суми пенсій, утримані на підставі рішення №67 від 29.09.2021 року.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 908,00 (дев`ятсот вісім гривень) грн.

5. Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду в строки визначені ст. 295 КАС України. Рішення суду набирає законної сили в порядку визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяМ.М. Луцович

Відповідно до ч. 3 ст. 243 КАС України рішення суду у повному обсязі складено та підписано 12.09.2022 року.