Справа № 560/4631/22
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2022-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/4631/22

Головуючий у 1-й інстанції: Ковальчук А.М.

Суддя-доповідач: Граб Л.С.

14 вересня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Смілянця Е. С. Сторчака В. Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 травня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та вимоги,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, в якому просила:

-визнати противоправним та скасувати податкове повідомлення-рішення "Ф" №0-2209 на суму 61136,54 грн та з боргом 62174 грн усього 123310,95 грн від 29.11.2020;

-визнати протиправною та скасувати податкову вимогу форми "Ф" №10887-13 від 16.02.2021 з вказаною сумою 63010,22 грн Головного управління ДПС у Хмельницькій області.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.04.2022 відкрито провадження в адміністративній справі № 560/4631/22 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою від 19.05.2022 об`єднано до спільного розгляду і вирішення справи №560/4631/22 та №560/5195/22 предметом спору у якій є податкове повідомлення-рішення «Ф» №0-2209 від 11.11.2021 року про сплату податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками нежитлової нерухомості, наданого ОСОБА_1 у сумі 63428,12 грн. з боргом 59085,48 грн.

Об`єднаним справам присвоєно загальний №560/4631/22.

В подальшому, представником відповідача заявлено клопотання про залишення позовної заяви без розгляду в частині щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення "Ф" №0-2209 від 29.11.2020 та визнання протиправною та скасування вимоги форми "Ф" №10887-13 від 16.02.2021, в зв`язку з пропуском позивачем шестимісячного строку для звернення до адміністративного суду, визначеного ч.2 ст. 122 КАС України.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 травня 2022 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та вимоги в частині, щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення "Ф" №0-2209 від 29.11.2020 та визнання протиправною та скасування вимоги форми "Ф" №10887-13 від 16.02.2021 - залишено без розгляду на підставі ч.3 ст.123 КАС України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм процесуального права.

Від відповідача відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило, що у відповідності до ч.4 ст.304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи у відкритому судовому засіданні, однак зважаючи на та, що заява не підписана електронним цифровим підписом, остання залишена без розгляду.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до п.12 ч.1 та ч.2 ст.312 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду про залишення позову без розгляду, розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

За правилами п.12 ч.1 та ч.2 ст.312 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що позивач подав позов після спливу встановленого законом строку звернення до суду.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі, колегія суддів виходить із наступного.

Загальні норми процедури судового оскарження в рамках розгляду публічно-правових спорів регулюються КАС України.

Частиною першою статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з абзацом першим частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини четвертої статті 122 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень. Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Отже, КАС України передбачає можливість установлення іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, а також спеціального порядку обчислення таких строків. Такі спеціальні строки мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним строком звернення до адміністративного суду, визначеним частиною другою статті 122 цього Кодексу, а також скороченими строками, визначеними частиною четвертою статті 122 КАС України.

Відносини у сфері оподаткування, права та обов`язки платників податків і зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження та обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Спеціальною нормою, яка встановлює порядок оскарження рішень контролюючих органів, є стаття 56 ПК України. З її змісту вбачається, що у платника податків є право розсуду в обранні адміністративного та/або судового порядку оскарження такого рішення після його отримання. Обрання платником податків в першу чергу адміністративного порядку оскарження рішення не виключає можливості надалі звернутися до суду з відповідним позовом, що визнається досудовим порядком вирішення спору. Водночас якщо після отримання рішення контролюючого органу платник податків звертається до суду з позовом, його право на адміністративне оскарження такого рішення втрачається.

Пунктом 56.18 статті 56 ПК України встановлено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Пунктом 56.19 статті 56 ПК України визначено, що у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

За змістом пунктів 56.2, 56.3, 56.17 статті 56, пункту 57.3 статті 57 ПК України процедура адміністративного оскарження рішення про визначення грошового зобов`язання або будь-якого іншого рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, розпочинається з дня подання скарги до контролюючого органу вищого рівня, яка засвідчує безпосередню незгоду платника з таким рішенням, і закінчується настанням однієї з подій, передбачених пунктом 56.17 статті 56 ПК України. Строк для подачі первинної скарги за загальним правилом становить 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків рішення про визначення грошового зобов`язання або будь-якого іншого рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України.

Пунктом 102.1 статті 102 ПК України унормовано, що контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Пунктом 102.2 статті 102 ПК України визначені випадки, коли грошове зобов`язання може бути нараховане або провадження у справі про стягнення такого податку може бути розпочате без дотримання строку давності, визначеного в абзаці першому пункту 102.1 цієї статті.

Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що податкове повідомлення-рішення від 29.11.2020 №0-2209, 13.06.2021 оскаржено ОСОБА_1 до Державної податкової служби України.

Відтак, позивач звернувшись 13.06.2021 до ДПС України із скаргою на податкове повідомлення-рішення та не отримавши у встановлені строки рішення, набув права звернутись до суду з відповідним позовом протягом шести місяців з дня звернення до ДПС України, тобто до 13.12.2021, однак позов поданий до суду 03.04.2022.

При цьому зауважено, що позивач, звернувшись 13.06.2021 до ДПС України із скаргою на податкове повідомлення-рішення та не отримавши у встановлені строки рішення, уже мав підстави звернутись до суду з відповідним позовом протягом шести місяців з дня звернення до ДПС України, тобто до 13.12.2021.

Судом, окрім іншого, звернуто увагу, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 11.11.2021 по справі №560/11954/21 стягнуто з ОСОБА_1 кошти в рахунок погашення податкового боргу в сумі 59085 гривень 48 копійок. Даний податковий борг визначений податковим повідомленням - рішенням від 29.11.2020 №0-2209. У вказаному рішенні суду також зазначено, що позивачу надіслано податкову вимогу форми "Ф" від 16.02.2021 №10877-13. Тому, позивачу було відомо про податкове повідомлення-рішення №0-2209 від 29.11.2020 та податкову вимогу форми "Ф" №10887-13 від 16.02.2021, які оскаржено із пропуском строку звернення до адміністративного суду.

Пунктом 8 частини 1 статті 240 КАС України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Згідно з ч.3 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Отже, процесуальними нормами закріплено обов`язок суду встановлювати факт дотримання позивачем строку звернення до адміністративного суду та у випадку його пропуску за відсутності заяви про поновлення пропущеного строку звернення, або якщо наведені в такій заяві підстави визнаються судом неповажними, суд залишає таку позовну заяву без розгляду, не розглядаючи справу по суті позовних вимог.

За приписами ч.13 ст.171 КАС України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Частиною 6 статті 161 КАС України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Таким чином, у випадку встановлення судом після відкриття провадження у справі факту пропуску строку звернення до суду та з метою встановлення всіх фактичних обставин, за яких може бути прийнято рішення про залишення позову без розгляду, суд має залишити позовну заяву без руху для надання позивачу строку на усунення недоліків, шляхом подання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловеною у постанові від 09.12.2020 у справі № 560/2727/19.

Однак, встановивши, що позовну заяву подано з пропуском визначених КАС України строків, суд першої інстанції не надав позивачу можливості подати заяву про поновлення строку на звернення до адміністративного суду, в якій остання могла б обґрунтувати поважність причин пропуску такого строку.

Питання стосовно доступу особи до правосуддя неодноразово було предметом судового розгляду Європейського суду з прав людини.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Як свідчить позиція Європейського Суду з прав людини, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Так, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зазначила, що зі скаргою до контролюючого органу, остання зверталася не на податкове повідомлення-рішення, яке є предметом спору у цій справі, а на податкове повідомлення-рішення №0-2209, що вбачається із відповіді ДПС України від 20.05.2021.

Крім того, скаржник зауважила, що відповідно до п.56.9 ст.56 ПК України якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків. В зв`язку з чим вважає безпідставним висновки суду першої інстанції в тій частині, що не отримавши у встановлені строки рішення за скаргою, особа має підстави звернутись до суду з відповідним позовом протягом шести місяців з дня звернення до ДПС України,

Також ОСОБА_1 просила врахувати, що 25.09.2020 набрав чинності Закон України від 13.05.2020 №591-ІХ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", яким передбачено, що тимчасово, на період по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків, зокрема встановлених статтею 56 цього Кодексу (в частині процедури адміністративного оскарження) щодо скарг платників податків (крім скарг щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість), що надійшли (надійдуть) по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), та/або які не розглянуті станом на 18 березня 2020 року. Таке зупинення не породжує будь-яких наслідків, передбачених статтею 56 цього Кодексу.

Скаржник також послалася на введення в Україні воєнного стану, в зв`язку з чим до ПК України внесено ряд змін та доповнень.

Зокрема п. 102.9 ст.102 ПК України визначено, що на період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану, що вводиться в Україні, зупиняється перебіг строків, визначених цим Кодексом, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Колегія суддів зауважує, що залишивши позовну заяву в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення "Ф" №0-2209 від 29.11.2020 та визнання протиправною та скасування вимоги форми "Ф" №10887-13 від 16.02.2021 без розгляду за відсутності заяви про їх поновлення, суд позбавив позивача можливості навести вищезазначені аргументи, що свідчать про недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом.

Слід зазначити, що обставинам, на які посилається апелянт у своїй апеляційній скарзі, суд першої інстанції правової оцінки не надавав.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що залишення судом першої інстанції позову без розгляду є передчасним та необґрунтованим, а доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.

Відповідно до ст.320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

За встановлених обставин ухвала суду першої інстанції про залишення позову без розгляду підлягає скасуванню, як така, що винесена з порушенням норм процесуального права, а справа підлягає поверненню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст.122, 123,161, 171, 243, 250, 304, 308, 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 травня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та вимоги скасувати.

Справу направити до Хмельницького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Смілянець Е. С. Сторчак В. Ю.