Справа № 169/320/22
Суддя: Ковальчук О. В.
Дата ухвалення: 2022-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 169/320/22
Провадження № 2-а/169/15/22
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2022 року смт. Турійськ

Турійський районний суд Вололинської області в складі:

Головуючого судді Ковальчук О.В.,

За участю секретаря Гаврилюк Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Волинській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить визнати незаконною та скасувати постанову інспектора сектору поліцейської діяльності № 1 (сел. Турійськ) ковельського РУП ГУНП у Волинській області старшого лейтенанта поліції Кедича Олега Володимировича серія БАВ № 620436 від 21 липня 2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про накладення на нього стягнення у 3400 гривень штрафу за ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо нього за відсутності події та складу такого правопорушення.

В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що 21 липня 2022 року відносно нього інспектором було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, накладено стягнення в розмірі 3400 гривень штрафу за ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП. В постанові зазначено, що він, керував електроскутером не маючи права керувати таким транспортним засобом, а також без шолому, чим порушив п. 2.1 а, п. 2.3 г ПДР України. В дійсності жодних порушень Правил дорожнього руху ним допущено не було. 21.07.2022 року був зупинений працівниками поліції. Після зупинки інспектор пояснив, що він вчинив порушення вимог правил дорожнього руху, рухаючись без мотошолома та попросив пред`явити для перевірки посвідчення водія. Оскільки належний електроскутер має двигун потужністю 2 кВт, не є механічним транспортним засобом, тому він не потрапляє під дію вимог п. 2.13 ПДР України і для керування ним не потрібна наявність категорії з правом управління. Крім того, і немає необхідності рухатись на цьому транспорті у мотошолома.

Ухвалою від 29 липня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 суд прийняв до розгляду, відкрив провадження у справі та призначив до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з особливостями, визначеними ст. 268, 269, 286 КАС України для окремих категорій термінових справ, в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

16 серпня 2022 року суд отримав відзив на позовну заяву, в якому представник Ковельського районного управління поліції Головного управління національної поліції у Волинській області просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Заперечення проти позову мотивує тим, що позивач керував транспортним засобом - електроскутером не був в мотошоломі, та не маючи права керування таким транспортним засобом, оскільки не отримував посвідчення водія відповідної категорії, та керував транспортним засобом, що не зареєстрований у встановленому законом порядку, чим порушив п. 2.1а ПДР та статтю 15 Закону України "Про дорожній рух", чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Позивач до зали судового засідання не з`явився, про причини своєї неявки повідомив заявою, в якій зазначив, що просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки повідомив заявою, в якій зазначив, що просить справу розглядати за відсутності, позовні вимоги не визнає та просить відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до ч. 3, ч. 9 ст. 205 КАС України у разі неявки повідомленого належним чином відповідача в судове засідання суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Суд, дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків.

Суд встановив, що 21.07.2022 службовою особою інспектором сектору поліцейської діяльності № 1 (сел.. Турійськ) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області старшим лейтенантом поліції Кедичем Олегом Володимировичем винесено постанову серії ВАБ № 620436 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно якої позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 , ч. 3 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу, з урахуванням вимог ст.. 36 КупАП, у розмірі 3400 гривень.

Зі змісту постанови вбачається, що 21.07.2022 року о 17 годині 40 хвилин на автодорозі Р-15 поблизу смт. Турійськ ОСОБА_1 керував електроскутером не маючи права керування таким транспортним засобом та без мотошолому, чим порушив п. 2.1.а. ПДР та 2.3 г ПДР.

Відповідно до ч. 1ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 2ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина друга статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передачу керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до вимог ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Статтею 16 Закону України "Про дорожній рух" визначено основні права та обов`язки водія транспортного засобу, серед яких передбачено обов`язок водія мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" N 3353 від 30 червня 1993 року встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України N 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями).

Пунктом 2.1а Правил дорожнього руху передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

За правилами п. 2.4 ПДР на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у п. 2.1 ПДР України.

Згідно з наведеним у п. 1.10 ПДР України визначенням терміну "транспортний засіб" це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів. "Механічний транспортний засіб" - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

Таким чином, Правилами дорожнього руху України розмежовані поняття "механічний транспортний засіб" та "транспортний засіб" та різниця між цими поняттями полягає у наявності двигуна внутрішнього згорання, а також потужності електродвигуна. Отже, транспортний засіб з електродвигуном вважається механічним за умови, що потужність двигуна більша ніж 3 кВт. У зворотному випадку транспортний засіб не буде вважатись механічним, однак все ж таки залишатиметься транспортним засобом.

Відповідно до п. 3 розділу "Загальні положення" Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України N 340 від 8 травня 1993 року (зі змінами), транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їх типів і призначення поділяються на категорії. Зокрема, до категорії А1 належать мопеди, моторолери та інші двоколісні (триколісні) транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб сантиметрів або електродвигун потужністю до 4 кВт. До категорії А - мотоцикли, у тому числі з боковим причепом, та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом 50 куб. сантиметрів і більше або електродвигун потужністю 4 кВт і більше.

Зазначені положення свідчать про те, що обов`язок мати посвідчення водія на право керування транспортним засобом категорії А1, А поширюється лише на водіїв, що керують відповідними транспортними засобами, які відносяться до механічних, тобто з потужністю електродвигуна понад 3 та 4 кВт.

В оскаржуваній постанові зазначено, що ОСОБА_1 керував електроскутером 2кВт.

25.07.2020 року позивач придбав електроскутер 2000Вт синій L14HTYHZC3L0300054, що підтверджується копією накладної № 00720. Технічні характеристики потужність двигуна даної моделі електричного скутера становить 2000 Вт, тобто 2 кВт.

Таким чином, зазначений транспортний засіб з потужністю електродвигуна 2 кВт, не належить до механічних транспортних засобів, а тому особа, яка ним керує, не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2ст. 126 КУпАП, оскільки адміністративну відповідальність за порушення п. 2.1а ПДР України може нести виключно водій механічного транспортного засобу.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин постанова серії БАВ N 620436 від 21.07.2022 року підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі про адміністративне правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

За правилами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

На підставі наведеного та керуючись ст. 2, 9, 74, 77, 90, 139, 244-246, 255, 286, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Волинській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАВ N 620436 від 21 липня 2022 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. а справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126, ч. 3 ст. 121 КУпАП- закрити.

Стягнути з Головного управління національної поліції у Волинській області 496 гривень 20 копійок на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, зокрема, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 КАС України.

Суддя О.В. Ковальчук