Справа № 600/698/22-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2022-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2022 р. м. Чернівці Справа № 600/698/22-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Анісімова О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (TANGARGO EXPRES) до Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

І. РУХ СПРАВИ

1.1. Танкарго Експрес (TANGARGO EXPRES) (далі позивач) звернулось до суду з позовом до Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (далі відповідач-1), Державної служби України з безпеки на транспорті (далі відповідач-2), в якому просить:

- скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки №307487 від 26.11.2021 року.

1.2. Ухвалою суду від 03.02.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ПОЗИЦІЇ СТОРІН

2.1. 26.11.2021 року Придністровським міжрегіональним Управлінням Укртрансбезпеки складено постанову № 307348 про застосування адміністративно-господарського штрафу, згідно якої за порушення вимог ст. 53 Закону України «Про автомобільний транспорт» стягнуто з позивача адміністративно-господарський штраф в сумі 34000, 00 грн.

Позиція позивача

2.2. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що постанова Державної служби України з безпеки на транспорті Придністровського міжрегіонального управління Укрптансбезпеки №307487 від 26.11.2021 року є незаконною, необґрунтованою та винесеною з порушенням вимог законодавства, без повного та об`єктивного розгляду справи.

2.3. Зокрема вказує, що на міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Мамалига-Крива» митного поста «Мамалига» 21.11.2021 під час здійснення вагового контролю транспортного засобу комерційного призначення марки DAP реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , з причепом марки SCHMITZ реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , перевізник - «TANCARGOEXPRES» S.R.L., адреса - Moldova, or. Ialoveni, str. Traian, 1, ар.3, під керуванням водія Andrusciac Oleg, паспорт НОМЕР_3 , який переміщує вантаж «Вироби з пластмаси, смоли епоксидні» з Польщі в Республіку Молдова (пункт пропуску при в`їзді на мишу територію України - «Рава-Руська - Хребенне»), встановлено перевищення навантаження на строєні осі. На підставі результатів зважування працівниками Укртрансбезпеки складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №315642 від 26.11.2021 року. Також вказані вище документа стали підставою для винесення постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №307487 від 26.11.2021 року у сумі 34000,00 грн..

2.4. Відповідно до п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами», допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати , за проїзд, отже виходячи з цього маса настроєні осі не має перевищувати 22 440 кг.

2.5. Згідно з роздруківкою зважування МАПП « Мамалига» 21.11.2021 року о 21 год. 25 хв. 26 секунд було зафіксовано 22.49 т на строєну вісь, тобто перевищення допустимої вагової норми на 50 кілограм.

2.6. Відповідно до Сертифікату зважування транспортних засобів в р. Молдова, року о 22 годині 30 хвилин 35 секунд було зафіксовано навантаження на строєну вісь 22320 кг, тобто перевищення було відсутнє. Також перевищення вагових параметрів було відсутнє при проходженні вагового контролю в Польщі, в напрямку в`їзду до України через Польський прикордонно-пропускний пункту «Гребенне», 21.11.2021 року о 02 годині 32 хвилини 58 секунд.

2.7. До Чернівецької митниці Державної митної служби України був надісланий адвокатський запит щодо отримання інформації, а саме : копії сертифіката відповідності, копії свідоцтва про повірку та технічні умови при використанні пункту габаритно-вагового контролю у міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Мамалига-Крива» митного поста «Мамалига». На адвокатський запит до Чернівецької митниці Державної митної служби України, стосовно ваг автомобільних ВПА-20, що розташовані в межах юрисдикції Чернівецької митниці сертифікату відповідності не передбачено.

2.8. Водночас, відповідно до Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 163 від 24 лютого 2016 року, сертифікат перевірки типу видається за результатами дослідження технічного проекту засобу вимірювальної техніки. Цей сертифікат підтверджує відповідність типу засобу вимірювальної техніки застосовним вимогам Технічного регламенту. Відповідність засобів вимірювальної техніки, що їх надають на ринку України та/або вводять в експлуатацію, типу, описаному в сертифікаті перевірки типу, і застосовним вимогам Технічного регламенту має бути підтверджена через проведення однієї з процедур оцінки відповідності за модулем, наступним замодулем В, згідно з вимогами Технічного регламенту.

2.9. З викладеного вище вбачається, що зважування на МАПП «Мамалига» було здійснено на не сертифікованих автомобільних вагах, які не пройшли обов`язкову процедуру оцінки відповідності, а тому наслідки зважування є недостовірними та не можуть бути взяті до уваги при здійсненні габаритно-вагового контролю.

2.10. Також до відповіді на адвокатський запит до Чернівецької митниці Державної митної служби України, стосовно ваг автомобільних ВПА-20, що розташовані в межах юрисдикції Чернівецької митниці, додано копію свідоцтва про повірку, в якому вказано клас точності при визначенні маси ДГЗ у русі - 0,2 (нуль цілих дві десятих), тобто з точністю вимірювання в десятих частинах десятинної дробі, і інформація похибки щодо сотої частини (два знаки після коми) відсутня. Отже соті частини можуть коливатися від нуля до дев`яти, а перевантаження було зазначено, згідно результатів зважування, саме в сотих частинах, а саме 22.49 т, що більше на 50 (п`ятдесят) кг від норми 22.44 т., тому визначення перевантаження на автомобільних вагах ВПА-20 на 50 кг, з похибкою - 0,2, є неможливим.

Позиція відповідача-1

2.11. Згідно відзиву на позовну заяву представник відповідача-1 зазначає, що посадовими особами Укртрансбезпеки було правомірно притягнуто позивача до відповідальності за абз. 6 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

2.12. Зокрема вказує, що Постановою КМУ № 1040 від 04.12.2019 року затверджено «Порядок здійснення посадовими особами митних органів контролю за дотриманням автомобільними перевізниками законодавства України щодо міжнародних автомобільних перевезень та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 р. № 451». Відповідно до пункт 37 Порядку №1040 у разі встановлення посадовою особою під час здійснення митного контролю транспортного засобу (крім транспортних засобів, що використовуються для перевезення пасажирів) під час виїзду з України перевищення його вагових та (або) габаритних параметрів порівняно з визначеними законодавством більш як на 2 відсотки митний орган інформує про таке перевищення за допомогою електронних засобів зв`язку відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки та здійснює пропуск транспортного засобу через митний кордон України.

2.13. Так, за результатами проведеного зважування транспортного засобу на підставі талону (роздруківки) зважування від 21.11.2021 року зафіксовано перевищення вагових параметрів, а саме: навантаження на строєну вісь транспортного засобу - 22,49 т, при нормативно визначених 22 т.

2.14. Зазначає, що у міжнародному пункті пропуску для автомобільного Сполучення «Мамалига-Крива» митного поста «Мамалига» 21.11.2021 під час здійснення вагового контролю транспортного засобу комерційного призначення марки DAF реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , з причепом марки SCHMITZ реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , встановлено перевищення навантаження на строєну вісь, а саме фактична маса 22490 кг, при нормативно дозволених - 22 т. Про результати габаритно-вагового контролю Чернівецька митниця Держмитслужби України повідомила Придністровське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки листом від 22.11.2021 р. №7.2-08/1/7.2-28.3/6/3314.

2.15. В ході перевірки, проведеної на підставі вказаного листа Чернівецької митниці Державної митної служби України, було виявлено перевезення водієм транспортного засобу DAF, реєстраційний номер ILBE513, з причепом марки SCHMITZ реєстраційний номер R334CB вантажу з перевантаженнями на строєну вісь 22490 т, при нормативно дозволених - 22 т, що здійснювалося без дозволу щодо узгодження умов та режимів перевезення в разі перевищення вагових або габаритних обмежень чи документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових (габаритних) обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

2.16. На підставі чеку (талону) про зважування транспортного засобу позивача від 21.11.2021 року, листа Чернівецької митниці Державної митної служби України від 22.11.2021 року, посадовими особами Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки було складено: акт №315642 проведення перевірки додержання законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 26.11.2021, в якому зафіксовано порушення: здійснення міжнародного перевезення вантажу без дозволу щодо узгодження умов та режимів перевезення в разі перевищення вагових або габаритних обмежень чи документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових (габаритних) обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків, відповідальність за що передбачена абз. 6 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» виконання резидентами та/або нерезидентами України міжнародних перевезень пасажирів чи вантажів без документів, визначених статтею 53 цього Закону. - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

2.17. Відповідно до п. 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30 (далі Правила №30), транспортний засіб з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

2.18. Таким чином, враховуючи, що пунктом 22.5 Правил дорожнього руху встановлена габаритно-вагова норма щодо граничного навантаження на одиничну вісь, перевищення цього показника є підставою для застосування адміністративно-господарського штрафу відповідно до статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт». Аналогічна за своїм змістом правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 24.07.2019 року у справі №803/1540/16 та від 31.07.2019 року у справі №802/518/17-а.

2.19. Звертає увагу на те, що посадові особи Чернівецької митниці Держмитслужби встановили, що позивачем були перевищені нормативно допустимі вагові параметри у розмірі більше ніж на 2% (порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху), позивач був повинен отримати дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України.

2.20. Необхідно також вказати, що твердження позивача про неможливість визначення перевантаження на автомобільних вагах ВПА-20 на 50 кг, з похибкою - 0,2, є необґрунтованим та безпідставним. При вирахуванні класу точності необхідно враховувати ДСТУ 2681-94 Державна система забезпечення єдності вимірювань. Метрологія. Терміни та визначення та ТОСТ 8.401-80. Згідно Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 700 від 22 липня 2022 року клас точності ваг автомобільних ВПА- 20 складає 0,2, діапазон зважування 400-20000 кг (на вісь). Також наголошує, що зважування здійснювалось вагами автоматичними ВПА-20 зав.№004 справність та належна повірка котрих підтверджується свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 700 від 22 липня 2022 року з відбитком повірочного тавра від 22.07.2021 р. Зазначений перелік документів є достатнім для того щоб стверджувати, що габаритно-ваговий контроль здійснювався технічними засобами, що пройшли повірку, мають відповідний сертифікат та є придатними до застосування. Зазначена правова позиція, узгоджується з висновками Верховного Суду, зазначеними в постанові від 03 липня 2019 року у справі № К/9901/24562/18.

Відповідач-2

2.21. Відповідач-2 правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався, хоча про відкриття провадження у справі був повідомлений у відповідності до положень КАС України.

ІІІ. ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

3.1. Дослідженням матеріалів справи судом встановлено, що 21.11.2021 року у міжнародному пункті пропуску для автомобільного Сполучення «Мамалига-Крива» митного поста «Мамалига» здійснено ваговий контроль транспортного засобу комерційного призначення марки DAF, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом марки SCHMITZ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належать перевізнику - «TANCARGO EXPRES» S.R.L., адреса - Moldova, or. Ialoveni, str. Traian, 1, ар.3, під керуванням водія Andrusciac Oleg, паспорт НОМЕР_3 .

3.2. Про результати габаритно-вагового контролю Чернівецька митниця Держмитслужби України повідомила Придністровське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки листом від 22.11.2021 р. №7.2-08/1/7.2-28.3/6/3314, а саме, встановлено перевищення навантаження на строєну вісь, фактична маса 22490 кг, при нормативно дозволених - 22 т.

3.3. На підставі чеку (талону) про зважування транспортного засобу позивача від 21.11.2021 року та листа Чернівецької митниці Державної митної служби України від 2.11.2021 року, посадовою особою Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки складено акт від 26.11.2021 року №315642 проведення перевірки додержання законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, в якому зафіксовано порушення Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за які передбачена абз. 6 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

3.4. 26.11.2021 року заступником начальника Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Дмитром Кройтор, розглянувши справу про порушення законодавства про автомобільний транспорт, прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №307487, відповідно до якої за порушення вимог статті 53 Закону України Про автомобільний транспорт, відповідальність за яке передбачена абзацом 6 частини 1 статті 60 вказаного закону, постановлено стягнути із TANCARGO EXPRES S.R.L адміністративно-господарський штраф у розмірі 34000,00 грн.

ІV. ПОЗИЦІЯ СУДУ

4.1. Так, предметом оскарження у цій справі є постанова Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті №307487 від 26.11.2021 року про застосування адміністративно-господарського штрафу. Отже, в цій справі суд має надати оцінку на предмет законності оскаржуваної постанови, оцінивши її на предмет відповідності верховенству права та критеріїв законності рішення суб`єкта владних повноважень, які наведені в частині 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

4.2. Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України Про автомобільний транспорт від 05 квітня 2001 року №2344-III (далі Закон №2344-III та інші нормативно-правові акти в редакції, чинній на час здійснення габаритно-вагового контрою транспортного засобу).

4.3. Згідно статті 3 Закону №2344-III цей Закон регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.

4.4. Відповідно до частини 1 статті 29 Закону №2344-III автомобільним перевізником та автомобільним самозайнятим перевізником, які здійснюють перевезення пасажирів на договірних умовах, є суб`єкти господарювання, які відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надають послуги за договором перевезення пасажирів транспортним засобом, що використовується ними на законних підставах.

4.5. Питання щодо організації міжнародних перевезень пасажирів і вантажів врегульовані статтею 53 Закону №2344-III

Так, організацію міжнародних перевезень пасажирів і вантажів здійснюють перевізники відповідно до міжнародних договорів України з питань міжнародних автомобільних перевезень (частина 1 статті 53).

До міжнародних перевезень пасажирів та небезпечних вантажів допускаються резиденти України, які мають досвід роботи на внутрішніх перевезеннях на договірних умовах не менше ніж три роки (частина 1 статті 53).

При виконанні міжнародних перевезень вантажів нерезиденти України повинні мати: дозвіл України; дозвіл щодо узгодження умов та режимів перевезення в разі перевищення вагових або габаритних обмежень чи документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових (габаритних) обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; сертифікат відповідності транспортного засобу вимогам законодавства України щодо безпеки руху та екологічної безпеки, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України; документи на вантаж (частина 5 статті 53)..

4.6. Статтею 60 Закону №2344-III передбачена відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт.

4.7. Так, згідно абзацу 6 частини 1 статті 60 Закону №2344-III (який було застосовано відповідачем при прийнятті оскаржуваної постанови) за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за виконання резидентами та/або нерезидентами України міжнародних перевезень пасажирів чи вантажів без документів, визначених статтею 53 цього Закону, - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

4.8. Відповідно до частин 5 та 6 статті 60 Закону №2344-III розглядати справи про накладення адміністративно-господарських штрафів за порушення, зазначені у цій статті, мають право посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті.

Адміністративно-господарські штрафи стягуються відповідно до закону центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), і зараховуються до загального фонду Державного бюджету України, крім 50 відсотків адміністративно-господарських штрафів, передбачених абзацами чотирнадцятим - сімнадцятим частини першої статті 60 цього Закону, та плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю, що зараховуються до державного дорожнього фонду, створеного у складі спеціального фонду Державного бюджету України.

4.9. Згідно частини 2 статті 29 Закону України Про дорожній рух від 30.06.1993 року №3353-XII з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

4.10. Статтею 33 Закону України Про автомобільні дороги від 08.09.2005 року №2862-IV передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

4.11. Відповідно до вказаних статей Законів України Про дорожній рух та Про автомобільні дороги Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 27.06.2007 року №879 Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування, якою затвердив Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі Порядок №879).

4.12. Відповідно до пунктів 2 та 3 Порядку №879 великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

4.13. Аналогічні положення щодо великовагових та великогабаритних транспортних засобів наведені у Правилах проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30 Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами (далі Правила №30).

Зокрема згідно пунктів 2, 3 Правил №30 транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306. Транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

4.14. При цьому, згідно пункту 4 Правил №30 допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

4.15. Так, згідно пункту 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

4.16. Відповідно до підпунктів 4, 5, 5-1 пункту 2 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів; дозвіл на рух - єдиний уніфікований документ, що видається уповноваженим органом відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. № 30 Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, після внесення в установлених порядку і розмірі плати за проїзд таких транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, в якому визначаються умови експлуатації транспортних засобів протягом певного часу за встановленим маршрутом і який дає право на проїзд за таких умов; документальний габаритно-ваговий контроль - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу.

4.17. Згідно пункту 3 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

4.18. Відповідно до пункту 6 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

4.19. Пунктами 7-14 Порядку №879 передбачені вимоги до контрольно-вимірювального обладнання та пунктів габаритно-вагового контролю, а пунктами 15-25 Порядку №879 - вимоги до габаритно-вагового контролю.

4.20. Так, контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції, та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль. Габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль. Габаритно-ваговий контроль транспортного засобу проводиться протягом не більше однієї години (з моменту заїзду транспортного засобу на ваги до кінцевого оформлення матеріалів у разі виявлення порушення). За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення. У разі пред`явлення водієм транспортного засобу міжнародного сертифіката зважування габаритно-ваговий контроль у частині зважування не здійснюється. За результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних. Водії під час перебування в зоні стаціонарного або пересувного пункту габаритно-вагового контролю повинні виконувати законні вимоги посадових осіб та/або працівників Укртрансбезпеки, її територіальних органів та поліцейських. У разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд). Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України. У разі здійснення руху з порушенням умов, визначених у дозволі на рух, подвійний розмір застосовується в частині перевищення фактичних показників над показниками, визначеними у дозволі, за пройдену частину маршруту. Довідка про здійснення габаритно-вагового контролю та/або сертифікат зважування, або документ щодо внесення плати за проїзд є чинними протягом усього маршруту. У разі виявлення на стаціонарних або пересувних чи автоматичних пунктах габаритно-вагового контролю порушення правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів такий транспортний засіб тимчасово затримується згідно із статтею 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (пункти 15-22 Порядку №879).

4.21. Отже, з наведеного вбачається, що за порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, зокрема за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм при перевезенні вантажу без відповідного дозволу або документа про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів автомобільні перевізники-суб`єкти господарювання несуть фінансову відповідальність.

4.22. У цій справі судом встановлено, що 21.11.2021 року у міжнародному пункті пропуску для автомобільного Сполучення «Мамалига-Крива» митного поста «Мамалига» здійснено ваговий контроль транспортного засобу комерційного призначення марки DAF, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом марки SCHMITZ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належать перевізнику - «TANCARGO EXPRES» S.R.L., адреса - Moldova, or. Ialoveni, str. Traian, 1, ар.3, під керуванням водія Andrusciac Oleg, паспорт НОМЕР_3 . Про результати габаритно-вагового контролю Чернівецька митниця Держмитслужби України повідомила Придністровське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки листом від 22.11.2021 р. №7.2-08/1/7.2-28.3/6/3314, а саме, встановлено перевищення навантаження на строєну вісь, а саме фактична маса 22490 кг, при нормативно дозволених - 22 т.

4.23. Так, суд звертає увагу на те, що безпосередньо габаритно-ваговий контроль здійснено не посадовими особами органу Укртрансбезпеки, а митного органу у міжнародному пункті пропуску для автомобільного Сполучення «Мамалига-Крива» митного поста «Мамалига».

4.24. У даному контексті суд зазначає, що пунктом 37 Порядку здійснення посадовими особами митних органів контролю за дотриманням автомобільними перевізниками законодавства України щодо міжнародних автомобільних перевезень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 року № 1040 (далі Порядок №1040) визначено, що у разі встановлення посадовою особою під час здійснення митного контролю транспортного засобу (крім транспортних засобів, що використовуються для перевезення пасажирів) під час виїзду з України перевищення його вагових та (або) габаритних параметрів порівняно з визначеними законодавством більш як на 2 відсотки митний орган інформує про таке перевищення за допомогою електронних засобів зв`язку відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки та здійснює пропуск транспортного засобу через митний кордон України.

4.25. А відтак, проведення габаритно-ваговий контроль автомобіля марки DAF, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом марки SCHMITZ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належать перевізнику - «TANCARGO EXPRES» S.R.L., посадовою особою митного органу у міжнародному пункті пропуску для автомобільного Сполучення «Мамалига-Крива» митного поста «Мамалига» відповідає вимогам вищенаведеного Порядку №1040.

4.26. У свою чергу, як встановлено судом, на підставі чеку (талону) про зважування транспортного засобу позивача від 21.11.2021 року та листа Чернівецької митниці Державної митної служби України від 2.11.2021 року, посадовою особою Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки складено акт від 26.11.2021 року №315642 проведення перевірки додержання законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, в якому зафіксовано порушення Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за які передбачена абз. 6 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

4.27. Водночас, суд звертає увагу на критерії визначених порушень, за які передбачено відповідальність згідно абзацу 6 частини 1 статті 60 Закону №2344-III.

4.28. Як зазначалося раніше, згідно абзацу 6 частини 1 статті 60 Закону №2344-III (який було застосовано відповідачем при прийнятті оскаржуваної постанови) за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за виконання резидентами та/або нерезидентами України міжнародних перевезень пасажирів чи вантажів без документів, визначених статтею 53 цього Закону, - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

4.29. Так, у цій справі при здійсненні обчислення встановлених за результатом проведеної перевірки показників перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм, судом встановлено, що згідно чеку (талону) про зважування транспортного засобу позивача від 21.11.2021 року визначено п`ять осей транспортного засобу, з яких згідно схеми типу транспортного засобу осі №3, №4 та №5 є строєними, загальне навантаження на такі строєні осі вказана 22,49 т, що перевищує нормативно допустиме навантаження у 22,00 т. Тобто, перевищення зафіксовано у розмірі 0,49 т, що становить 2,2% (із заокругленням).

4.30. Водночас, суд погоджується із доводами представника позивача в тій частині, що згідно пункту 4 Правил №30 допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

4.31. Попри це, у даному разі перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху становить більше 2 відсотків, а тому вимагає отримання відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

4.32. Водночас, стосовно доводів представника позивача щодо того, що зважування на МАПП «Мамалига» було здійснено на не сертифікованих автомобільних вагах, які не пройшли обов`язкову процедуру оцінки відповідності, а тому наслідки зважування є недостовірними та не можуть бути взяті до уваги при здійсненні габаритно-вагового контролю, суд зазначає наступне.

4.33. Так, вимірювальна техніка, якою проводилося зважування, є сертифікованою, що підтверджується наявними у матеріалах справи свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №700 (чинне до 22.07.2022 року) - Вага автомобільна елетротензометрична ВПА-20. Зав. №004. Виробник ТОВ «Сартокарат» (Україна). Засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам ДСТУ OIML R 134-1. Клас точності при визначенні маси ДТЗ у русі - 0.2: d = 10 кг. Діапазон зважування 400 - 20000 кг (на вісь).

4.34. Суд зазначає, що процедуру та умови проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки (далі - ЗВТ), що перебувають в експлуатації, а також оформлення її результатів, визначено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженого Наказом міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08.02.2016 року №193.

4.35. Так, згідно пункту 2 Розділу IV вказаного Порядку результати повірки ЗВТ вважають позитивними, якщо їх метрологічні і технічні характеристики відповідають вимогам Закону України Про метрологію та метрологічну діяльність та технічних регламентів щодо ЗВТ (далі - встановлені вимоги).

4.36. Відтак, наявність свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №700 вказує про те, що ЗВТ (Вага автомобільна елетротензометрична ВПА-20), що його метрологічні і технічні характеристики відповідають вимогам Закону України Про метрологію та метрологічну діяльність та технічних регламентів щодо ЗВТ.

4.37. А тому, з огляду на вказане та те, що свідоцтвом про повірку ваги, якими проводилося зважування, підтверджується відповідність ЗВТ вимогам ДСТУ OIML R134-1:2010 «Прилади автоматичні для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження на вісі», що нівелює доводи представника позивача в частині проведення зважування не сертифікованим засобом вимірювальної техніки.

4.38. Отже, враховуючи встановлений під час перевірки факт перевищення транспортним засобом позивача нормативних габаритних (вагових) параметрів та відсутність дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України, постанова про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу по суті є правомірною і достатніх підстав для визнання її протиправною під час розгляду справи судом не встановлено.

V. ВИСНОВКИ СУДУ

5.1. Аналізуючи зазначене вище у своїй сукупності, суд приходить до висновку, що підстави для визнання протиправною та скасування постанови Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті №307487 від 26.11.2021 року про застосування адміністративно-господарського штрафу відсутні.

5.2. Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

5.3. Відповідачем-1 доведено правомірність прийняття оскаржуваної позивачем постанови, а тому, зважаючи на наведені вище норми законодавства та встановлені судом обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

5.4. Суд зазначає, що інші доводи сторін, наведені у цій справі, вищезазначених висновків суду не спростовують.

5.5. При цьому суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

5.6. Зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

5.7. Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (Заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

VІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

6.1. Позивачем при пред`явленні цього позову сплачено судовий збір у розмірі 2481,00 грн., а також понесемо витрати на правову допомогу адвоката, однак оскільки в задоволенні позову відмовлено, суд не стягує на його користь ці кошти.

На підставі викладеного, керуючись статтями 73-77, 90, 241-246, 250 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 (TANGARGO EXPRES) до Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови відмовити повністю.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Повне найменування учасників процесу:

Позивач Танкарго Експрес («TANGARGO EXPRES» S.R.L. (Moldova, or. Ialoveni, str. Traian, 1, ар.3)

Відповідач-1 Придністровське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті (м. Чернівці, вул. Руська, буд. 248У, ).

Відповідач-2 Державної служби України з безпеки на транспорті (м. Київ, проспект Перемоги, 14, ).

Суддя О.В. Анісімов