Справа № 140/6044/22
Суддя: Сорока Юрій Юрійович
Дата ухвалення: 2022-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

16 вересня 2022 року ЛуцькСправа № 140/6044/22
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Сороки Ю.Ю.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Відділу державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови №327294 від 08.08.2022 про застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі 17000, 00 грн.

Одночасно із позовом, позивачем подано заяву про забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення на підставі постанови Відділу державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті №327294 від 08.08.2022 про застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі 17000, 00 грн.

В обґрунтування заяви позивач зазначив, що постанова надіслана до органу державної виконавчої служби для примусового виконання. Відтак, заявник вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до того, що до моменту винесення судового рішення у справі з позивача буде примусово стягнуто як суму адміністративно-господарського штрафу, так і суму виконавчого збору.

Таким чином, на думку заявника виконання оскаржуваної постанови в примусовому порядку може завдати значної шкоди та матеріальних збитків, для відновлення яких необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, вважає, що на даний час існують підстави для забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за оскаржуваною позивачем постановою.

Крім того, зазначає, що невжиття таких заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист прав та інтересів позивача, за захистом яких позивач звернувся до суду.

Суд, надавши правову оцінку доводам заявника викладених в заяві про забезпечення позову, дійшов висновку, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Отже, суд може забезпечити позов лише за наявності двох підстав, а саме: ускладнення або неможливість виконання рішення суду чи відновлення порушених прав позивача внаслідок невжиття заходів забезпечення позову та очевидна протиправність рішення, яким порушуються права, свободи та інтереси особи, що звернулась до суду.

Водночас, згідно з частиною першою статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частиною другою цієї статті визначено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Отже, необхідною передумовою вжиття заходів забезпечення адміністративного позову є існування очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю, а також вірогідність того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що у даному випадку неможливо застосувати заходи забезпечення позову і з підстав наявності очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення та порушення таким рішенням прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, оскільки з урахуванням предмета позову в даній адміністративній справі перевірка протиправності рішення можлива лише на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку доказів у їх сукупності. Тобто, встановлення ознак протиправності оскаржуваного рішення є фактично вирішенням адміністративного спору по суті, що є неприпустимим на даній стадії судового процесу.

Правова позиція Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладена у постанові від 19.06.2018 у справі 826/9263/17, зводиться до того, що підстави щодо наявності очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Великою Палатою Верховного Суду у рішенні від 28.03.2018 у справі №800/521/17 висловлено правову позицію, що позов не може бути забезпечено таким способом, що фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті.

В свою чергу, при розгляді заяви про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову судом не встановлено очевидних ознак протиправності дій відповідача, оцінка на предмет законності яких буде надана судом за результатами розгляду справи по суті.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що листом Відділу державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті від 08 серпня 2022 року №23883/22/24-22 на адресу ОСОБА_1 надіслано постанову №327294 від 08.08.2022 про застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі 17000, 00 грн. У листі також значиться і інший адресат Горохівський відділ Державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).

При цьому, на час розгляду заяви про забезпечення позову, у суду відсутні докази вжиття заходів з примусового виконання оскаржуваної постанови (хоч за правилами, визначеними частиною першою статті 28 Закону України Про виконавче провадження копії постанов виконавця про відкриття виконавчого провадження надсилаються сторонам виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення).

Водночас, суд зазначає, що правовідносини між органом державної виконавчої служби та боржником з приводу зупинення, розстрочення або відстрочення виконавчих дій з моменту відкриття виконавчого провадження регулюються Законом України Про виконавче провадження, а відтак і мають вирішуватись в порядку, визначеному цим Законом.

Крім того, судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Однак доводи заявника ґрунтуються саме на припущенні того, що вжиті відповідачем заходи щодо примусового стягнення суми накладеного штрафу можуть порушити майнові права та інтереси позивача або істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист та поновлення його порушених прав або інтересів.

Виходячи із змісту поданого клопотання та доводів, наведених заявником у його обґрунтування, суддя приходить висновку, що заявником не наведено обставин та не надано доказів, за яких в разі невжиття заходів забезпечення позову буде істотно ускладнено чи унеможливлено виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Також, суд звертає увагу заявника на те, що у разі скасування акта суб`єкта владних повноважень, відповідний акт втрачає чинність з моменту набрання рішення законної сили.

Отже, у разі скасування судом постанови Відділу державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті №327294 від 08.08.2022 про застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі 17000, 00 грн за результатами розгляду даної справи, акти індивідуальної дії втратять чинність і не потягнуть за собою будь-яких наслідків.

З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову, з огляду на що в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, слід відмовити.

Керуючись статтями 150, 154, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови, відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 КАС України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Ю.Ю. Сорока