Справа № 513/1284/17
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2022-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2022 р.м.ОдесаСправа № 513/1284/17

Категорія: 10802000 Головуючий в 1 інстанції: Поліщук І.О.

Час і місце ухвалення: 14:30, м. Одеса

Дата складання повного тексту: 10.09.2018 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, справа розглянута згідно п.1 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2018 року у адміністративній справі №513/1284/17 за позовом ОСОБА_1 до заступника начальника митниці начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Одеської митниці Державної фіскальної служби України Халковського Олександра Миколайовича, про скасування постанови в справі про порушення митних правил №1257/50000/17 від 13 грудня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до заступника начальника митниці начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Одеської митниці Державної фіскальної служби України Халковського О.М. та просив суд скасувати постанову №1257/50000/17 від 13 грудня 2017 року, якою його визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 300 відсотків несплачених за митними деклараціями митних платежів, що складає 2 183 436,87 грн.

Рішенням Малиновського районний суду м. Одеси від 10 вересня 2018 року позов громадянина Болгарії ОСОБА_1 до заступника начальника митниці начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Одеської митниці Державної фіскальної служби України Халковського О.М., про скасування постанови в справі про порушення митних правил №1257/50000/17 від 13 грудня 2017 року задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову про порушення митних правил №1257/50000/17 від 13 грудня 2017 року, якою громадянина України ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції Одеська митниця Державної фіскальної служби подала апеляційну скаргу.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2018 року апеляційна скарга Одеської митниці Державної фіскальної служби задоволена.

Рішення Малиновського районний суду м. Одеси від 10 вересня 2018 року скасовано, та прийнято у справі нове, яким відмовлено у задоволені позовних вимог ОСОБА_1

ОСОБА_1 було подано касаційну скаргу на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2018 року.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12 листопада 2018 року відмовлено у відкритті касаційного провадження.

06 липня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до П`ятого апеляційного адміністративного суду з заявою про перегляд судового рішення за виключними обставинами, в якій просив:

- задовольнити заяву про перегляд судового рішення за виключними обставинами;

- скасувати Постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2018 року по справі № 513/1284/17;

- винести нову постанову, якою апеляційну скаргу Одеської митниці (яка є правонаступником Одеської Митниці ДФС) залишити без задоволення.

В обґрунтування заяви, ОСОБА_1 зазначав, що 15 червня 2022 року Другим сенатом Конституційного суду України у справі №3-321/2019 (7780/19, 91/21) за конституційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо відповідності Конституції України (конституційності) ст. 485 Митного кодексу (далі МК) України винесено рішення, яким визнано таким, шо не відповідає Конституції України (є неконституційним), абз.2 ст. 485 Митного кодексу України.

Обставини справи описані в рішенні Конституційного Суду та обставини цієї справи є подібними.

На підставі статті, яку було визнано неконституційною, на позивача було накладено штраф у розмірі 2 183 436,87 грн.

Зазначена сума є непідйомною для позивача, він не має змоги її виплатити по сьогоднішній день у зв`язку з її величезним розміром.

Вже протягом майже п`яти років із заробітної плати позивача стягуються грошові кошти на виплату вищезазначеного штрафу, проте станом на сьогоднішній день не було сплачено й 5 (п`яти) відсотків від суми штрафу.

На момент винесення оскаржуваної постанови сума штрафу більш ніж у 1000 разів перевищувала прожитковий мінімум та більш ніж у 680 разів перевищувала мінімальну заробітну плату.

У зв`язку з тим, що на позивача було накладено величезний штраф, на підставі статті, яку було визнано неконституційною, він вимушений звернутися до суду із заявою про перегляд судового рішення за виключними обставинами, а саме постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2018 року.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи заяви ОСОБА_1 , колегія суддів приходить до наступного.

Згідно ст. 485 МК України (Дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів), -

1. Заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Рішенням Другого сенату Конституційного суду України від 15 червня 2022 року у справі №3-321/2019 (7780/19, 91/21) за конституційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо відповідності Конституції України (конституційності) ст. 485 МК України визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), абз.2 ст. 485 МК України.

Відповідно до ст. 361 КАС України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з п.1 ч.5 ст. 361 КАС України, підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

З матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем Саратського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Долгорук А.О. 11 грудня 2018 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №57894102 по примусовому виконанню постанови №1257/50000/17 від 13 грудня 2017 року.

Також, з матеріалів справи вбачається, що виконавче провадження №57894102 не закінчене, тобто рішення суду апеляційної інстанції по даній справі (на момент подання ОСОБА_1 заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами) не виконане.

Визначальним, при розгляді даної справи судами першої та апеляційної інстанції було встановлення статусу позивача, як резидента чи нерезидента, у розумінні МК України.

Суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач є нерезидентом України, тому, незалежно від того, який паспорт ним було пред`явлено при митному оформленні транспортного засобу, він звільняється від сплати митних платежів за тимчасове ввезення транспортного засобу особистого користування на територію України.

Далі, суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідачем не надано доказів того, що в діях громадянина Болгарії ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.

Суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що позивач має статус громадянина-резидента, при ввезені на митну територію України автомобіля, болгарської реєстрації, заявив митному органу України, що він є громадянином Болгарії та нерезидентом України, чим вчинив протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, передбачені ст. 485 МК України.

В своєму рішенні від 15 червня 2022 року у справі №3-321/2019 (7780/19, 91/21) Другий сенат Конституційного суду України зазначив:

"4.3. Конституційний Суд України, оцінюючи на відповідність Основному Закону України оспорюваний припис статті 485 Кодексу, передусім визнає можливість установлення в актах публічного законодавства (адміністративного, кримінального тощо) абсолютно визначених та (або) безальтернативних санкцій, що, безперечно, є позитивним явищем у випадку, коли суб`єктом правозастосування є відмінний від суду орган влади.

Водночас Конституційний Суд України вкотре наголошує, що в законодавчому внормуванні відносин із притягнення особи до адміністративної або кримінальної відповідальності обов`язково має бути дотриманий конституційний принцип індивідуалізації юридичної відповідальності.

Таким чином, установлення в актах публічного законодавства абсолютно визначених та (або) безальтернативних санкцій має збалансовано поєднуватись із наданням суб`єкту накладення адміністративного стягнення або кримінального покарання дискреції в питанні визначення виду та розміру стягнення або покарання з урахуванням характеру вчиненого протиправного діяння, форми вини, характеристики особи, винної у вчиненні правопорушення, можливості відшкодування заподіяної шкоди, наявності обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.

4.4. Верховна Рада України на підставі пункту 22 частини першої статті 92 Конституції України має повноваження визначати, які діяння є адміністративними правопорушеннями, та встановлювати відповідальність за них.

Статтею 485 Кодексу визначено адміністративну відповідальність за дії та (або) бездіяльність, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні діяння, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.

В абзаці першому зазначеної статті Кодексу встановлено, які дії та (або) бездіяльність можуть мати наслідком притягнення особи до відповідальності. В абзаці другому цієї ж статті Кодексу визначено санкцію - штраф у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

4.5. Оцінюючи оспорюваний припис статті 485 Кодексу на предмет дотримання принципу індивідуалізації юридичної відповідальності, Конституційний Суд України бере до уваги, що цей припис установлює відповідальність за низку різних протиправних діянь, визначених в абзаці першому цієї ж статті Кодексу. Ці діяння, хоча й мають основну об`єднувальну ознаку, а саме мету "ухилення від сплати митних платежів", є різними за ступенем суспільної шкідливості, змістом тощо.

Незважаючи на таке різноманіття об`єктивної сторони складу цього адміністративного правопорушення, санкція статті 485 Кодексу має ознаки абсолютно визначеної та є безальтернативною, тобто такою, що встановлює лише один вид стягнення - штраф, який до того ж визначається у сталому розмірі відсотків.

Водночас через відсутність в оспорюваному приписі статті 485 Кодексу інших видів стягнень та неможливість зміни розміру відсотків, за якими визначається штраф, унеможливлюється індивідуалізація юридичної відповідальності з урахуванням характеру вчиненого протиправного діяння, форми вини, характеристики особи, винної у вчиненні правопорушення, можливості відшкодування заподіяної шкоди, наявності обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.

Потреба в індивідуалізації розміру штрафу є нагальною у випадках, коли цей розмір є істотним, унаслідок чого його застосування може бути надмірним втручанням у низку конституційних прав винної особи.

Позбавлення оспорюваним приписом статті 485 Кодексу суб`єкта накладення адміністративного стягнення (митного органу) можливості індивідуалізації адміністративного стягнення з урахуванням усієї сукупності обставин справи, на думку Конституційного Суду України, унеможливлює реалізацію принципу індивідуалізації юридичної відповідальності під час притягнення особи до адміністративної відповідальності на підставі статті 485 Кодексу та не створює належного законодавчого підґрунтя для застосування домірних заходів до порушника митних правил.

Ураховуючи наведене, Конституційний Суд України дійшов висновку, що абзац другий статті 485 Кодексу суперечить частині другій статті 61 Конституції України….

Оцінюючи абзац другий статті 485 Кодексу в контексті створення ним передумов для недопущення надмірного втручання у право власності особи з метою забезпечення справедливого балансу між вимогами публічного інтересу в захисті митних інтересів та митної безпеки України, з одного боку, та захистом права власності особи - з іншого, Конституційний Суд України дійшов висновку, що зазначений припис статті 485 Кодексу не забезпечує бажаної гнучкості в діях та рішеннях органу державної влади під час визначення розміру штрафу щодо правопорушника з урахуванням усіх обставин справи. Тому внаслідок застосування оспорюваного припису статті 485 Кодексу не забезпечується справедливий баланс між вимогами публічного інтересу та захистом права власності особи, а сам цей припис є нормативним підґрунтям для надмірного втручання в гарантоване Основним Законом України право власності.

Ураховуючи наведене, Конституційний Суд України дійшов висновку, що абзац другий статті 485 Кодексу суперечить частинам першій, четвертій статті 41 Конституції України.".

З матеріалів справи вбачається, що на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 2 183 436,87 грн. На момент винесення відносно позивача постанови про порушення митних правил сума штрафу більш ніж у 1000 разів перевищувала прожитковий мінімум та більш ніж у 680 разів перевищувала мінімальну заробітну плату.

Враховуючи наведену правову позицію висловлену Конституційним Судом України колегія суддів вважає, що, в даному випадку, наявні підстави для застосування правил ст. 361 КАС України та скасування за виключними обставинами постанови апеляційного суду по даній справі від 24 жовтня 2018 року.

Далі, колегія суддів вважає, що є підстави застосувати припис п.2 ч.4 ст. 368 КАС України та ухвалити по справі нове рішення.

Оцінюючи в комплексі правовідносини, які склалися у даній справі, та правову позицію Конституційного Суду України у справі №3-321/2019(7780/19, 91/21), колегія суддів приходить до висновку про необхідність індивідуалізації адміністративного стягнення з урахуванням усієї сукупності обставин даної справи та одночасно про неможливість реалізації принципу індивідуалізації юридичної відповідальності під час притягнення позивача до адміністративної відповідальності в межах даної справи враховуючи діючий на теперішній час МК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає необхідним ухвалюючи по справі нове рішення суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу Одеської митниці Державної фіскальної служби залишити без задоволення, а рішення Малиновського районний суду м. Одеси від 10 вересня 2018 року залишити без змін, з мотивів викладених у дані постанові.

Керуючись ст.ст. 311, 321, 322, 325, 329, ч.1, п.1 ч.5 ст. 361, ст.ст. 368, 369 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Задовольнити заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2018 року у адміністративній справі №513/1284/17.

Скасувати за виключними обставинами постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2018 року у адміністративній справі №513/1284/17 за позовом ОСОБА_1 до заступника начальника митниці начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Одеської митниці Державної фіскальної служби України Халковського Олександра Миколайовича, про скасування постанови в справі про порушення митних правил №1257/50000/17 від 13 грудня 2017 року.

Ухвалити нове судове рішення, яким апеляційну скаргу Одеської митниці Державної фіскальної служби залишити без задоволення, а рішення Малиновського районний суду м. Одеси від 10 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 09 вересня 2022 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.