Справа № 160/12984/22
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2022-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

15 вересня 2022 року Справа № 160/12984/22

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Прудник Сергій Володимирович, розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у місті Дніпро клопотання Територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області про залучення співвідповідачів та питання щодо зупинення провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

25 серпня 2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області (, просп. Дмитра Яворницького, буд. 57, м. Дніпро, 49000) щодо ненарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди установленої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", за період несення служби з 24.02.2022 року по 18.07.2022 року у розмірі 30 000 грн. за кожен місяць, а з 19.07.2022 року по 25.08.2022 року до 30 000 грн. пропорційно в розрахунку на місяць;

- зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області (, просп. Дмитра Яворницького, буд. 57, м. Дніпро, 49000) нарахувати та виплатити провідному спеціалісту служби-інформаційно аналітичної роботи ТУ ССО у Дніпропетровській області ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) додаткову винагороду установлену постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", за період несення служби з 24.02.2022 року по 18.07.2022 року у розмірі 30 000 грн. за кожен місяць, а з 19.07.2022 року по 25.08.2022 року у розмірі до 30 000 грн. пропорційно в розрахунку на місяць.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що відповідачем в порушення приписів постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" не здійснено нарахування та виплату додаткової винагороди у розмірі 30000 грн. у період з 24.02.2022 по 18.07.2022 позивач набув права на отримання щомісячно додаткової винагороди в розмірі 30 000 грн. щомісячно та починаючи з 19.07.2022 до 30 000 грн. пропорційно в розрахунку на місяць, що на думку позивача є протиправним, у зв`язку із чим звернувся з цим адміністративним позовом до суду.

За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 265.08.2022 року, зазначена вище справа була розподілена та 26.08.2022 року передана судді Пруднику С.В.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.08.2022 року відкрито провадження в адміністративній справі, призначено розгляд за правилами спрощеного провадження без виклику учасників справи.

14.09.2022 року Територіальним управлінням Служби судової охорони у Дніпропетровській області до суду подано відзив на позовну заяв, в якому відповідач заперечив щодо задоволення позовних вимог. В обґрунтування відзиву відповідач зазначив наступне. Відповідно до частини 1 статті 165 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України на рівні не нижчому, ніж установлений для поліцейських, і повинно стимулювати до комплектування Служби судової охорони кваліфікованими співробітниками. Постановою Кабінету Міністрів України від 3 квітня 2019 р. № 289 «Про грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони» установлено, що порядок виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони затверджується Державною судовою адміністрацією. Механізм виплати грошового забезпечення співробітникам Служби визначений Порядком виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 26 серпня 2020 року № 384. Відповідно до цього Порядку, грошове забезпечення співробітникам Служби визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби, інтенсивності та умов служби, почесного звання, спортивного звання (пункт 3 Порядку). Грошове забезпечення включає (пункт 4 Порядку):1) щомісячні основні види грошового забезпечення; 2) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 3) одноразові додаткові види грошового забезпечення. До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать (пункт 5 Порядку): 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) надбавка за стаж служби. До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать (пункт 6 Порядку): 1) підвищення посадового окладу; 2) надбавки; 3) доплати; 4) премія. До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать (пункт 7 Порядку): 1) винагороди; 2) допомоги. Відповідно до означеного Порядку, підставою для виплати грошового забезпечення, в тому числі його основних, додаткових та одноразових додаткових видів є накази Служби або територіального управління Служби. Згідно пункту 10 Порядку грошове забезпечення співробітникам виплачується за місцем проходження служби виключно в межах фондів оплати праці співробітників, затверджених у кошторисах Служби або територіального управління Служби на грошове забезпечення.

14.01.2022 року затверджено кошторис на 2022 рік територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області. На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 28.02.2022 року № 168. Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 (із змінами) установлено, що на період дії воєнного стану співробітникам Служби судової охорони виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Пунктом другим частини третьої статті 148 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності Служби судової охорони здійснює Державна судова адміністрація України. Пунктами 3 і 4 частини 5 статті 22 Бюджетного кодексу України визначено, що Державна судова адміністрація України як головний розпорядник бюджетних коштів отримує бюджетні призначення шляхом їх затвердження у законі про Державний бюджет України (рішенні про місцевий бюджет); приймає рішення щодо делегування повноважень на виконання бюджетної програми розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня та/або одержувачами бюджетних коштів, розподіляє та доводить до них у встановленому порядку обсяги бюджетних асигнувань а також затверджує кошториси розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня (плани використання бюджетних коштів одержувачів бюджетних коштів), якщо інше не передбачено законодавством. Згідно статті 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до статті 48 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобов`язань минулих років. Зобов`язання, взяті учасником бюджетного процесу без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), не вважаються бюджетними зобов`язаннями (крім витрат, що здійснюються відповідно до частини шостої цієї статті) і не підлягають оплаті за рахунок бюджетних коштів. Взяття таких зобов`язань є порушенням бюджетного законодавства. Витрати бюджету на покриття таких зобов`язань не здійснюються. Вимоги фізичних і юридичних осіб щодо відшкодування збитків та/або шкоди за зобов`язаннями, взятими розпорядниками бюджетних коштів без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), стягуються з осіб, винних у взятті таких зобов`язань, у судовому порядку. Відповідно до підпункту 20 пункту 19 Положення про Службу судової охорони, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 04.04.2019 року №1051/0/15-19 (із змінами), Голова Служби судової охорони приймає в установленому порядку рішення про розподіл бюджетних коштів, розпорядником яких є Служба. Натомість, у відповідному кошторисі територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області видатки на виплату додаткової винагороди, визначеної постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 після її прийняття, Службою судової охорони не затверджувались. Зазначені обставини, встановили неможливість видання наказу про виплату співробітникам Служби додаткової винагороди, як передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 та Порядком виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони. Обґрунтованість дій територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області відповідає вимогам статті 23 Бюджетного кодексу України, за якою будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом. Відтак, вимога про визнання протиправною бездіяльності Територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області щодо не нарахування та не виплати додаткової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 року № 168 є такою, що не ґрунтується на нормах чинного законодавства, оскільки виплаті додаткової винагороди передує винесення відповідного наказу, що є неможливим в межах наданих повноважень у відповідності (без порушення) до норм законодавства.

Також, 14.09.2022 року Територіальним управлінням Служби судової охорони у Дніпропетровській області про залучення співвідповідачів до суду подано клопотання про залучення співвідповідачів у даній справі. Аргументи даного клопотання зводяться до того, що Так, пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» містить вказівку Міністерству фінансів опрацювати питання щодо збільшення видатків відповідним розпорядникам бюджетних коштів для забезпечення реалізації цієї постанови. Відповідно до частини 7 статті 161 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», фінансування Служби судової охорони здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. У пункті другому частини третьої статті 148 Закону України № 1402-VIII визначено, що функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності Служби судової охорони здійснює Державна судова адміністрація України. Постановою Кабінету Міністрів України від 3 квітня 2019 року № 289 «Про грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони» установлено, що порядок виплати грошового забезпечення співробітникам Служби затверджується Державною судовою адміністрацією України. Механізм виплати грошового забезпечення співробітникам Служби визначений Порядком виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затвердженим наказом Державної судової адміністрації України від 26 серпня 2020 року № 384. Відповідно до пункту 9 Порядку № 384, підставою для виплати грошового забезпечення, в тому числі його основних, додаткових та одноразових додаткових видів є накази Служби та територіальних управлінь. Згідно пункту 10 Порядку № 384, грошове забезпечення виплачується за місцем проходження служби виключно в межах фондів оплати праці співробітників, затверджених у кошторисах Служби або територіального управління Служби на грошове забезпечення. Отже, Служба судової охорони, з метою збільшення фінансового забезпечення та реалізації Постанови №168 щодо виплати співробітникам Служби додаткової винагороди зверталася із запитами до Державної судової адміністрації України як головного розпорядника. У свою чергу ДСА України у листах від 12.04.2022 № 11-2814/22 «Про виділення додаткових бюджетних асигнувань» та від 26.04.2022 №11-3010/22 «Про видатки Служби судової охорони» повідомляли, що позбавлені можливості збільшити бюджетні асигнування для виплати додаткової винагороди, а також залишити без змій бюджетні асигнування призначені для ССО. Також, з метою вирішення питання додаткового фінансування, ДСА України та Служби судової охорони зверталися із запитами до Кабінету Міністрів України. Прем`єр-міністра України накладав резолюції та перенаправляв їх для розгляду до Міністра фінансів України.

У свою чергу Міністерство фінансів України у листах від 01.04.2022 № 08020-01-2/6914 «Про виконання доручення», від 14.04.2022 №08020-01-3/7693 «Про забезпечення коштами», від 19.04.2022 №08020-01-6/7965 «Про виконання доручення» та від 20.05.2022 №08020-01-3/10278 «Про розгляд листів» (копії листів додаються), роз`яснювало, що для забезпечення коштами для виплати додаткової винагороди співробітників Служби судової охорони, насамперед ДСА має використати всі внутрішні резерви, для цього необхідно скористатися правом головного розпорядника коштів, а також здійснити перерозподіл видатків між розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня у системі ДСА у межах загального обсягу бюджетних призначень. Крім того, на вирішення питання додаткової винагороди співробітникам Служби може бути спрямована частина резерву коштів, передбачених ДСА у додатку 7 до Закону за суддівськими винагородами (разом з нарахуваннями на оплату праці) для новопризначених суддів та суддів, які звільняються, в обсязі 953,0млн. гривень. Отже, в силу природи бюджетного законодавства, виходячи з предмету позову та правовідносин, які склалися між зазначеними органами державної влади, вважаємо за необхідне крім ТУ ССО у Дніпропетровській області залучити до розгляду даної справи також як співвідповідачів: Службу судової охорони як розпорядника бюджетних коштів другого рівня, який відповідно до затверджених бюджетних асигнувань, уповноважений на отримання бюджетних асигнувань та їх перерозподіл між територіальними управліннями; Державну судову адміністрацію України, яка виконує функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності Служби, яка має повноваження щодо затвердження порядку нарахування та виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168. Крім того, саме до повноважень ДСА України відноситься перерозподіл бюджетних асигнувань у частині збільшення видатків (перерозподілу внутрішніх резервів за рахунок наявної економії видатків); Міністерство фінансів України, на яких відповідно до Постанови № 168 покладено обов`язок по опрацюванню питання щодо збільшення видатків відповідним розпорядникам бюджетних коштів для забезпечення реалізації. Незалучення до справи Служби судової охорони, Державної судової адміністрації України, Міністерства фінансів України може призвести в подальшому до неможливості виконання судового рішення, неналежного вирішення спору, загострення соціальної напруги серед співробітників Служби удової охорони.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд зазначає таке.

Предметом заявленого спору є бездіяльність відповідача щодо неприйняття наказу про призначення винагороди в розмірі 30000 грн щомісячно згідно постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Похідними позовними вимогами є зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити ОСОБА_1 додаткову щомісячну винагороду у розмірі 30 000, 00 грн., встановлену постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, за період проходження служби з 24.02.2022 року по 18.07.2022 року у розмірі 30 000 грн. за кожен місяць, а з 19.07.2022 року по 25.08.2022 року у розмірі до 30 000 грн. пропорційно в розрахунку на місяць.

Звертаючись до суду, позивач визначив відповідачем за заявленими позовними вимогами Територіальне управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області.

Суд звертає увагу, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача.

Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Отже, обов`язком суду є встановлення належності відповідачів та їх заміна у разі необхідності.

Залучення другого відповідача, згідно із частиною четвертою статті 48 КАС України, здійснюється у разі пред`явлення позову не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, та за відсутності згоди позивача на заміну відповідача іншою особою.

З клопотання відповідача не вбачається, що позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, зокрема, позовні вимоги до Служби судової охорони, Державної судової адміністрації України, Міністерства фінансів України позивач не заявляє.

Фактично, відповідач зазначає про незабезпечення належного фінансування вказаними особами, що згідно із доводами відзиву унеможливило видання наказів про виплату співробітникам Служби додаткової винагороди.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заявленого клопотання.

В той же час, вирішуючи питання про зупинення провадження по адміністративній справі №160/12984/22 до одержання витребуваних доказів по справі, суд зазначає наступне.

Частиною 4 ст. 9 КАС України визначено, що суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

При цьому, розгляд справи здійснюється з урахуванням принципу адміністративного судочинства, що передбачений ст. 9 КАС України щодо змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 77 КАС України суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Згідно ч. 6, 7, 8 ст. 80 КАС України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

При цьому, суд вважає за належним звернути увагу сторін, на наступне, що положеннями статті 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на викладене суд зазначає, що за приписами статті 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Тож, у даному випадку суд вважає за необхідне витребувати у Державної судової адміністрації України та зобов`язати подати суду обґрунтовану та вмотивовану інформацію щодо обсягу асигнувань, які надані Територіальному управлінню Служби судової охорони у Дніпропетровській області для виплати співробітникам Територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області додаткової винагороди у розмірі 30000 грн. на підставі постанови Кабінету Міністрів України №168 від 24.02.2022 року "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у період з 24.02.2022 року по 30.08.2022 року.

Згідно частини четвертої статті 45 КАС України, суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання учасником судового процесу його процесуальними правами, суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Із положень статті 144 КАС України випливає, що заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Заходи процесуального примусу застосовуються судом, як правило, негайно після вчинення порушення. Про застосування заходів процесуального примусу суд постановляє ухвалу.

Згідно пункту 5 частини першої статті 145 КАС України, заходом процесуального примусу є штраф.

Пунктами 1 частини другої статті 149 КАС України, визначено, що суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків.

Ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом і стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.

Отже, з огляду на вказане, суд вважає за необхідне попередити учасників справи про можливість застосування судом заходів процесуального примусу, зокрема накладення штрафу та винесення окремої ухвали у разі невиконання вимог даної ухвали суду.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 236 КАС України суд має право зупинити провадження по справі, зокрема, у зв`язку з направленням судового доручення щодо збирання доказів - до надходження ухвали суду, який виконував доручення про виконання доручення або неможливість виконання доручення.

Положення цієї норми передбачає право суду зупинити провадження у разі об`єктивної неможливості розгляду справи до отримання доказів.

Згідно ч. 6 ст.7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Суд зазначає, що зупинення провадження в адміністративній справі - це тимчасове припинення вчинення у справі будь-яких процесуальних дій у зв`язку з обставинами, що перешкоджають розглядові справи, до моменту, коли ці обставини перестануть існувати або будуть вчинені необхідні дії.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне для всебічного та об`єктивного розгляду справи зупинити провадження по справі до одержання витребуваних доказів.

Керуючись ст. ст. 7, 44, 45, 48, 77, 80, 94, 149, 236, 243, 248, 258, 262, 295 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області про залучення співвідповідачів у справі №160/12984/22 - відмовити.

Витребувати у Державної судової адміністрації України та зобов`язати подати суду обґрунтовану та вмотивовану інформацію щодо обсягу асигнувань, які надані Територіальному управлінню Служби судової охорони у Дніпропетровській області для виплати співробітникам Територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області додаткової винагороди у розмірі 30000 грн. на підставі постанови Кабінету Міністрів України №168 від 24.02.2022 року "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у період з 24.02.2022 року по 30.08.2022 року.

Витребувані судом докази слід подати до Дніпропетровського окружного адміністративного суду (також шляхом направлення на електронну адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду (adm.dp.court.gov.ua) ) у строк до 03 жовтня 2022 року.

Суд попереджає Державну судову адміністрацію України про можливість застосування судом заходів процесуального примусу, зокрема накладення штрафу та винесення окремої ухвали у разі невиконання вимог даної ухвали суду.

Провадження по адміністративній справі №160/12984/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії зупинити до отримання витребуваних доказів по справі.

Копію ухвали надіслати (видати) учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в строки передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України окремо від рішення суду у випадку, передбаченому п.5 ч. 1 статті 294 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С. В. Прудник