Справа № 160/8482/22
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2022-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 вересня 2022 року Справа № 160/8482/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Віхрової В.С.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
20.06.2022 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області (далі відповідач-2), в якій просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з дня виникнення права на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, з 21 квітня 2021 року, до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 періоди роботи: з 31.05.2005 по 29.12.2005 електрозварником ручного зварювання пункту технічного обслуговування вагонів станції Рокувата структурного підрозділу «Вагонне депо Мудрьона» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця»; -з 08.09.2020 по 27.12.2020 електрозварником ручного зварювання пункту технічного обслуговування вагонів станції Рокувата структурного підрозділу «Експлуатаційне вагонне депо Батуринська» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , заяву від 06 квітня 2021 року про призначення мені пенсії за віком за Списком № 2 з дня виникнення права на пенсію за віком за Списком №2, з 21 квітня 2021 року, з урахуванням на день виникнення права на пенсію за віком за Списком №2, на 21 квітня 2021 року, до пільгового стажу періодів роботи: -з 31.05.2005 по 29.12.2005 електрозварником ручного зварювання пункту технічного обслуговування вагонів станції Рокувата структурного підрозділу «Вагонне депо Мудрьона» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця»; -з 08.09.2020 по 27.12.2020 електрозварником ручного зварювання пункту технічного обслуговування вагонів станції Рокувата структурного підрозділу «Експлуатаційне вагонне депо Батуринська» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області згідно п.2 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , пенсію за віком за Списком № 2 з дня виникнення права на пенсію за віком за Списком №2, з 21 квітня 2021 року, з урахуванням на день виникнення права на пенсію за віком за Списком №2, на 21 квітня 2021 року, до пільгового стажу періодів роботи: -з 31.05.2005 по 29.12.2005 електрозварником ручного зварювання пункту технічного обслуговування вагонів станції Рокувата структурного підрозділу «Вагонне депо Мудрьона» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця»; -з 08.09.2020 по 27.12.2020 електрозварником ручного зварювання пункту технічного обслуговування вагонів станції Рокувата структурного підрозділу «Експлуатаційне вагонне депо Батуринська» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» та проводити виплату пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 06.04.2021 та 19.07.2021 ОСОБА_1 звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідачем-2 13.04.2021 відмовлено у призначенні пенсії за віком через незарахування до пільгового стажу всіх періодів роботи позивача, у зв`язку з відсутністю атестації робочих місць. Позивач не погоджується з рішенням про відмову у призначенні пенсії та вказує, що атестація його робочих місць була проведена та встановлено відповідність Списку №2. Трудова книжка позивача містить всі необхідні записи про роботу позивача. Додаткові документи для підтвердження стажу роботи вимагаються лише у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Вказане стало підставою для звернення до суду з цим позовом.
Частиною 2 ст. 257 КАС України встановлено, що за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 261 КАС України, відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі. Позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач - заперечення протягом строків, встановлених судом в ухвалі про відкриття провадження у справі.
У відповідності до ч.1 ст. 262 КАС України, розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.06.2022 позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.07.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
09.08.2022 та 01.09.2022 від відповідача-2 надійшли клопотання про надання позовної заяви, оскільки на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області позовна заява з додатками не надходила.
Суд вказує, що судом було своєчасно направлено копії позовної заяви з додатками віповідачу-2, наведені твердження відповідача-2 не відповідають дійсності з наступних підстав.
Ухвалою суду від 18.07.2022 відповідачу-2 було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Копія ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.07.2022 вручена представнику відповідача-2 27.07.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Адміністративний позов та копія ухвали від 27.07.2022 отримані відповідачем-2 в системі «Електронний суд» 20.06.2022 відповідно, що підтверджується довідками про доставку електронного листа.
В силу ч. 4 ст. 124, ч. 8 ст.126 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає відповідача належним чином повідомленими про можливість подання відзиву у зазначені строки та належним чином повідомленим про судовий розгляд справи.
Відповідачем-2, на виконання ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України, не було надіслано до суду письмового відзиву на адміністративний позов та не було повідомлено про поважність причин ненадання відзиву.
Відповідно до ч. 6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
У зв`язку з перебуванням судді Віхрової В.С. у щорічній відпустці, розгляд справи здійснено в перший робочий день судді 13.09.2022.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_3 .
06.04.2021 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком.
- дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
- дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України 06.04.2021;
- пенсійний вік, визначений пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список №2) становить 55 років;
- вік заявника 55 років;
- необхідний страховий стаж, визначений пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список №2) становить 28 років 6 місяців;
- страховий стаж особи становить 32 роки 4 місяці 01 день;
- необхідний пільговий стаж, визначений пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список №2) становить 12 років 6 місяців.
В рішенні вказано, що за доданими документами до страхового стажу не зараховано:
- період з 07.05.1984 по 29.05.1986, оскільки не надано військовий квиток, в трудовій книжці відсутнє посилання на дату його видачі;
- період навчання з 25.10.209 по 28.01.2010, оскільки відсутні дані про присвоєння кваліфікації.
До пільгового стажу не зараховано період роботи з 01.01.2021 по 23.02.2021, оскільки за цей період відсутні індивідуальні дані про застраховану особу.
Пільговий стаж з 13.10.1992 по 01.09.1999, з 11.05.2004 по 13.08.2009, з 08.09.2020 по 31.12.2020 буде зарахований за умови підтвердження періодів роботи в особливо шкідливих умовах праці перевіркою первинних документів.
Вказане рішення направлено супровідним листом відповідача-1 на адресу позивача 23.04.2021.
19.07.2021 позивач повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком.
- дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
- дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України 19.07.2021;
- пенсійний вік, визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (Список № 2) становить 55 років;
- вік заявника 55 років 2 місяці 29 днів;
- необхідний страховий стаж, визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список № 2), становить 30 років;
- страховий стаж особи становить 34 роки 6 місяців 15 днів;
- необхідний пільговий стаж на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2, визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список № 2) становить 12 років 6 місяців;
- пільговий стаж особи становить 11 років 8 місяців 19 днів;
- документами підтверджено право на зниження пенсійного віку на 4 роки.
В рішенні вказано, що за результатами розгляду документів, доданих до заяви до страхового стажу зараховано всі періоди.
До пільгового стажу не зараховано період з 31.05.2005 по 29.12.2005, з 08.09.2020 по 27.12.2020, оскільки дані періоди не підтверджені результатами атестації робочих місць за умовами праці.
Вказане рішення направлено супровідним листом відповідача-1 на адресу позивача 28.07.2021.
Не погоджуючись з прийнятими рішеннями про відмову у призначенні пенсії, позивач звернувся до суду з позовом.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд зазначає наступне.
Згідно з ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Частиною 2 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Згідно ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
На підставі п.2 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року за № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Згідно з п. 20 вказаної постанови, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.
Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів.
Суд надає оцінку незарахуванню до пільгового стажу періоду з 31.05.2005 по 29.12.2005, з 08.09.2020 по 27.12.2020, оскільки дані періоди не підтверджені результатами атестації робочих місць за умовами праці.
Згідно відомостей, які містяться в трудовій книжці позивача серії НОМЕР_2 від 23.12.1981, ОСОБА_1 працював у спірні періоди, не зараховані відповідачем-1:
- з 31.05.2005 по 29.12.2005 електрозварником ручного зварювання пункту технічного обслуговування вагонів станції Рокувата структурного підрозділу «Вагонне депо Мудрьона» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця»;
- з 08.09.2020 по 27.12.2020 електрозварником ручного зварювання пункту технічного обслуговування вагонів станції Рокувата структурного підрозділу «Експлуатаційне вагонне депо Батуринська» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця».
Згідно довідки структурного підрозділу «Вагонне депо Мудрьона» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 21.12.2021 №1159, позивач працював повний робочий день електрозварником ручного зварювання на роботах, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, що передбачено Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Постановою КМУ від 16.01.2003 року №36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» розділ ХХХІІІ-33 код КП7212.
Підставою надання довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів від 21.12.2021 №1159 є: особова картка, накази про прийом та звільнення, наказ про атестацію робочих місць за умовами праці від 31.05.2000 №333, наказ про подовження термінів дії результатів атестації робочих місць за умовами праці, проведеної у 2000р. від 28.04.2005 №218, наказ про атестацію робочих місць за умовами праці від 30.12.2005 №768.
Атестація робочих місць за умовами праці, на яких позивач працював у структурному підрозділі «Вагонне депо Мудрьона» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Постановою КМУ від 16.01.2003 року №36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», підтверджена наказами:
- наказ Вагонного депо Мудрьона Придніпровської залізниці від 31.05.2000 р. №333 «Про затвердження переліку робочих місць, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників вагонного депо Мудрьона».
Пунктом 1 Наказу затверджено Перелік робочих місць, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням для робітників вагонного депо за Списком №1 та за Списком №2.
За Списком №2 затверджено «Електрозварники ручного зварювання пунктів технічного обслуговування вагонів»;
- наказ Вагонного депо Мудрьона Державного підприємства Придніпровської залізниці від 28.04.2005р. № 218 «Про подовження термінів дії результатів атестації робочих місць за умовами праці, проведеної у 2000р. вагонного депо Мудрьона».
У п. 1 Наказу, зазначено, що у зв`язку зі скрутним фінансово- економічним станом, що склався у вагонному депо Мудрьона, з незалежних від нього причин та відсутністю докорінних змін умов і характеру праці відносно попередньої атестації, яка проводилася у 2000 році, та керуючись роз`ясненням «Про проведення атестації робочих місць за умовами праці», затвердженого Наказом міністерства праці та соціальної політики України від 21.08.2000 року № 205, до 01 травня 2006 року провести атестацію робочих місць за умовами праці відповідно до Постанови КМУ від 01.08.1992 року № 442, якою затверджено Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці;
- наказ Вагонного депо «Мудрьона» Державного підприємства Придніпровська залізниця від 30.12.2005 року № 768 «Про затвердження Переліку робочих місць, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників вагонного депо Мудрьона».
У Наказі зазначено, що відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» і Постанови КМУ від 01.08.1992 року № 442 «Про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці», у вагонному депо Мудрьона» у 2005 році проведена чергова атестація робочих місць за умовами праці.
За результатами атестації робочих місць розроблені карти умов праці, складений Перелік робочих місць, професій та посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників депо.
Пунктом 1 Наказу затверджено Перелік робочих місць, професій та посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників депо за Списком № 1 та за Списком № 2.
Так, за Списком № 2 затверджено «Електрозварники ручного зварюваня пунктів технічного обслуговування вагонів».
08.09.2020 позивач прийнятий у структурний підрозділ «Експлуатаційне вагонне депо Батуринська» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» на пункт технічного обслуговування вагонів станції Рокувата електрозварником ручного зварювання 4 розряду згідно наказу №686/ОС від 03.09.2020р. (запис №37 трудової книжки серії НОМЕР_2 ).
За результатами атестації робочих місць по умовам праці, зайнятому на роботах зі шкідливими умовами праці підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення по Списку №2 згідно наказу №1356/ВЧДЕ-2 від 30.12.2015р. (запис №37 трудової книжки серії НОМЕР_2 ).
За результатами атестації робочих місць по умовам праці, зайнятому на роботах зі шкідливими умовами праці підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення по Списку №2 згідно наказу №1331/ВЧДЕ-2 від 28.12.2020р. (запис №37 трудової книжки серії НОМЕР_2 ).
23.02.2020 позивач звільнений за власним бажанням у зв`язку з доглядом за дитиною до досягнення нею 14-річного віку, ст. 38 КЗпП України згідно наказу №135/ОС від 23.02.2021 (запис №38 трудової книжки серії НОМЕР_4 ).
Згідно довідки структурного підрозділу «Експлуатаційне вагонне депо Батуринська» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 23.12.2021 №498, позивач працював повний робочий день у структурному підрозділу «Експлуатаційне вагонне депо Батуринська» електрозварником ручного зварювання пункту технічного обслуговування вагонів станції Рокувата 08.09.2020, наказ №686/ОС від 03.09.2020 по 23.02.2020 наказ №135/ОС від 23.02.2021, що передбачено Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Постановою КМУ від 24.06.2016 №461 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах» Розділ XXXIII підрозділ 33.
Підставою надання довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів від 23.12.2021 №498 є: особова картка форми Т-2, ФТУ-63, накази про результати проведення атестацію робочих місць за умовами праці Наказ № 1356/ВЧДЕ-2 від 30.12.2015, Наказ №1331/ВЧДЕ-2 від 28.12.2020.
Атестація робочих місць за умовами праці, на яких я працював у структурному підрозділі «Експлуатаційне вагонне депо Батуринська» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» за Списком №2, затвердженим Постановою КМУ від 24.06.2016 року № 461 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», підтверджена наказами:
- наказ структурного підрозділу «Експлуатаційне вагонне депо Батуринська» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» від 30.12.2015 №1356/ВЧДЕ-2 «Про результата проведення атестації робочих місць за умовами праці»;
Пунктом 1 Наказу затверджено Перелік професій працівників з пільговим пенсійним забезпеченням для робітників вагонного депо Батуринська за Списком №1 та за Списком №2.
За Списком № 2 затверджено «Електрозварник ручного зварювання пункту технічного обслуговування вагонів станції Рокувата технічного обслуговування з відчепленням»;
- наказ структурного підрозділу «Експлуатаційне вагонне депо Батуринська» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» від 28.12.2020р. №1331/ВЧДЕ-2 «Про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці».
Пунктом 1 Наказу затверджено Перелік професій працівників з пільговим пенсійним забезпеченням для робітників експлуатаційного вагонного депо Батуринська за Списком №1 та за Списком №2.
За Списком № 2 затверджено «Електрозварник ручного зварювання пункту технічного обслуговування вагонів станції Рокувата (технічного обслуговування з відчепленням)»
Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України 01 серпня 1992 року №422 (далі - Порядок №442), та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).
Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.
Згідно з пунктом 4 Порядку № 442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.
Так, згідно зі статтею 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено адміністративну відповідальність керівників суб`єктів господарювання. Порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
У разі, якщо непроведення атестації мало своїм наслідком заподіяння шкоди здоров`ю працівнику, керівник підприємства може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за статтею 271 Кримінального кодексу України.
Атестація робочих місць відповідно до Порядку № 442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.
За змістом пунктів 8 та 9 Порядку № 442 проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові і безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Крім того, з аналізу зазначених вище правових норм слідує, що обов`язок проведення атестації робочих місць законодавством покладено, у першу чергу, на керівників підприємств (роботодавців). Порушення цього обов`язку у формі не проведення або неякісного проведення призводить до позбавлення громадян їхнього конституційного права на соціальний захист, і зокрема, на пенсійне забезпечення за віком на пільгових умовах, що є недопустимим у правовій державі.
Також, суд зазначає, що особа, яка працює на посаді, віднесеної до Списку № 2, та по якій має бути проведена атестації робочого місця, відповідно до Порядку проведення атестації, не наділена будь-якими правами (повноваженнями, обов`язками) за наявності яких вона б мала можливість впливати на своєчасність проведення атестації робочих місць.
У постанові Велика Палата Верховного Суду наголошує, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 29 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов`язаний роз`яснити працівникові його права і обов`язки та проінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору.
Частинами першою та другою статті 153 КЗпП України установлено, що на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.
Відповідно до частини першої статті 7 Закону України від 14 жовтня 1992 року № 2694-XII «Про охорону праці» працівники, зайняті на роботах з важкими та шкідливими умовами праці, безоплатно забезпечуються лікувально-профілактичним харчуванням, молоком або рівноцінними харчовими продуктами, газованою солоною водою, мають право на оплачувані перерви санітарно-оздоровчого призначення, скорочення тривалості робочого часу, додаткову оплачувану відпустку, пільгову пенсію, оплату праці у підвищеному розмірі та інші пільги і компенсації, що надаються в порядку, визначеному законодавством.
Аналіз зазначених норм свідчить про те, що роботодавець, який використовує найману оплачувану працю, зобов`язаний створювати безпечні та здорові умови праці, а за неможливості цього - поінформувати працівника під розписку про такі умови праці, а саме про наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я. Окрім того, роботодавець зобов`язаний поінформувати працівника про пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору, в тому числі право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років.
Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Елементом верховенства права є принцип правової визначеності.
Європейський суд з прав людини у пунктах 52, 56 рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Однак суд зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у практиці Європейського суду з прав людини. На думку Європейського суду з прав людини, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватного захисту від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника.
Отже, в разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.
Проте Верховний Суд України при ухваленні постанов від 10 вересня 2013 року у справі № 21-183а13, від 25 листопада 2014 року у справі № 21-519а14, від 10 і 17 березня 2015 року у справах № 21-51а15, та № 21-585а14, від 14 квітня 2015 року у справі № 21-383а14, від 02 грудня 2015 року у справі № 21-1329а15, від 10 лютого 2016 року у справі № 21-5432а15 та від 12 квітня 2016 у справі № 21-6501а15 віддав перевагу найменш сприятливому для позивачів тлумаченню законодавства України.
Отже, можна зробити висновок, що особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-XII.
Цей висновок є також застосовним і щодо осіб, зайнятих на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1.
При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.
За таких обставин з метою дотримання завдань адміністративного судочинства та забезпечення конституційних гарантій осіб на пенсійне забезпечення Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Верховного Суду України, викладених у постановах від 10 вересня 2013 року у справі № 21-183а13, від 25 листопада 2014 року у справі № 21-519а14, від 10 й 17 березня 2015 року у справах № 21-51а15, та № 21-585а14, від 14 квітня 2015 року у справі № 21-383а14, від 02 грудня 2015 року у справі № 21-1329а15, від 10 лютого 2016 року у справі № 21-5432а15 та від 12 квітня 2016 у справі № 21-6501а15, щодо відсутності підстав для призначення пенсії на пільгових умовах з огляду на відсутність результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.
При цьому Велика Палата Верховного Суду не відступила від висновків Верховного Суду України, викладених у постанові від 16 вересня 2014 року у справі № 21-307а14, згідно яких, якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку № 442 проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації. Такі висновки Верховного Суду України не суперечать зазначеним вище висновкам Великої Палати Верховного Суду.
Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Наданими до суду документами встановлено проведення атестації робочого місця позивача. Вищевикладені довідки видані компетентними особами підприємства-роботодавця позивача, містять всі необхідні підписи та печатки, складені встановленої форми.
Відтак, у відповідачів не було підстав незарахувати до пільгового стажу роботи позивача періоди роботи з 31.05.2005 по 29.12.2005 електрозварником ручного зварювання пункту технічного обслуговування вагонів станції Рокувата структурного підрозділу «Вагонне депо Мудрьона» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця»; з 08.09.2020 по 27.12.2020 електрозварником ручного зварювання пункту технічного обслуговування вагонів станції Рокувата структурного підрозділу «Експлуатаційне вагонне депо Батуринська» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця».
Вказані періоди роботи позивача підлягають зарахуванню до пільгового стажу.
Суд звертає увагу, що позивач просить скасувати рішення, оформлені повідомленнями від 23.04.2021 та від 28.07.2021, однак вказані листи фактично є супровідними листами, а тому їх додаткове зазначення в резолютивній частині не є доцільним.
Стосовно позовної вимоги про зобов`язання призначити пенсію, суд зазначає наступне.
Як видно з положень Рекомендації Комітету Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2010 р. № 1380/5, дискреційні повноваження - сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.
Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності, вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта, він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але й не має права виходити за її межі.
Дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межахзакону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).
Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 21.05.2013 року № 21-87а13.
Так, обрахунок страхового стажу та призначення пенсії є дискреційними повноваженнями пенсійного органу. Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.
У силу положень частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до частин 1, 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункту 4 частини 2статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України).
У випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
З метою ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати належний орган призначення пенсії повторно розглянути первісну заяву ОСОБА_1 від 06.04.2021 про призначення пенсії, з урахуванням правової позиції, викладеної судом у цьому рішенні.
Відповідно до абз. 13 п. 4.2 вказаного Порядку після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Відповідно до п. 4.3 Порядку створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.
Відповідно до п. 4.10 Порядку після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії. Нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії.
Суд зазначає, що оскільки повторним органом призначення, яким розглядалась заява позивача про призначення пенсії є Головне управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області, доцільним є зобов`язання повторно розглянути заяву про призначення пенсії органу, в якому перебувають матеріали пенсійної справи позивача.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
На підставі ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати розподіляються пропорційно до задоволених вимог позивача.
Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 992,40 грн., що документально підтверджується квитанцією від 13.07.2022.
Отже, оскільки позовну заяву задоволено частково, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 992,40 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів у розмірі пропорційному до задоволених позовних вимог у сумі 496,20 грн.
Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 132, 139, 246, 297 КАС України, суд, -
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 з дня виникнення права на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 періоди роботи: з 31.05.2005 по 29.12.2005 електрозварником ручного зварювання пункту технічного обслуговування вагонів станції Рокувата структурного підрозділу «Вагонне депо Мудрьона» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця»; -з 08.09.2020 по 27.12.2020 електрозварником ручного зварювання пункту технічного обслуговування вагонів станції Рокувата структурного підрозділу «Експлуатаційне вагонне депо Батуринська» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути первісну заяву ОСОБА_1 від 06.04.2021 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням правової позиції, викладеної судом у цьому рішенні та зарахованих періодів роботи ОСОБА_1 .
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області судові витрати з оплати судового збору у сумі 248 грн. 10 коп.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області судові витрати з оплати судового збору у сумі 248 грн. 10 коп.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.С. Віхрова