Справа № 160/21487/21
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2022-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Жукової Є.О., -
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників (у письмовому провадженні) в місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про визнання протиправної та скасування постанови від 13.10.2021 р. по закінчення виконавчого провадження №65348065, -
08.11.2021 р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), в якій позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Дрижирук Ольги Олександрівни від 13 жовтня 2021 р. про закінчення виконавчого провадження № 65348065 від 11 травня 2021 р.; стягнути з відповідача Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 908,00 грн.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.11.2021 р. позовну заяву Позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про визнання протиправної та скасування постанови від 13.10.2021 р. по закінчення виконавчого провадження №65348065 від 11.05.2021 р., повернуто позивачеві.
Роз`яснено позивачу, що, відповідно до ч.8 ст.169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Роз`яснено позивачу, що, відповідно до ч.8 ст.169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.08.2022 р. позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про визнання протиправної та скасування постанови від 13.10.2021 р. по закінчення виконавчого провадження №65348065 від 11.05.2021 р., - залишено без руху.
Надано позивачу десятиденний строк, з моменту отримання даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви.
Роз`яснено позивачу, що недоліки позовної заяви можуть бути усунені шляхом надання до суду: позовної заяви з додатками; примірника позовної заяви для відповідача з додатками.
01.09.2022 р., через канцелярію Дніпропетровського окружного адміністративного суду, позивачем було подано документи на виконання вимог ухвали суду від 25.08.2022 р.
Ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Ухвалено витребувати у Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження ВП №65348065.
Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву до 08.09.2022 року, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
Ухвалено попередити Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про необхідність надання до суду витребуваних судом документів до 08.09.2022 року.
Відповідно до ч. 3 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана іншим учасникам справи одночасно з надісланням відзиву до суду.
У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України).
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Дрижирук Ольгою Олександрівною винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 13.10.2021 р. ВП №65348065.
Позивач вважає оскаржувану постанову про закінчення виконавчого провадження від 13.10.2021 р. ВП №65348065 протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки остання винесена на підставі пункту 11 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження".
13.09.2022 р., на адресу суду, представником відповідача подано відзив на позовну заяву від 13.09.2022 р., в тексті якого зазначено, що постанову про відкриття виконавчого провадження № 65348065 було винесено 11.05.2021, постанова про закінчення виконавчого провадження № 65348065 датована 11.05.2021, тому є незрозумілим яка саме постанова, винесена в рамках ВП № 65348065 підлягає оскарженню.
Відкрито виконавче провадження 11.05.2021.
Після ознайомлення стягувана з матеріалами виконавчого провадження, до відділу від гр. ОСОБА_3 надійшов лист, згідно якого стягувач не погоджується з виконанням рішення суду та стверджує, що рішення суду боржником не виконано.
З урахуванням викладеного, на підставі вимог п.11 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження», 13.10.2021 державним виконавцем відділу було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, копії якої направлено сторонам виконавчого провадження, оригінал виконавчого документа - органу, що його видав.
Відповідач зазначає, що з системного аналізу норм Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що єдиними заходами примусового виконання рішень зобов`язального характеру є застосування штрафних санкцій до боржника та внесення подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно з вище зазначеним Законом.
З огляду на викладене, відділ наводить на правомірності дій головного державного виконавця відділу з винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 13.10.2021 (ВП № 6548065), оскільки вимоги виконавчого документа суду так і залишились невиконаними боржником, незважаючи на застосування дій державного виконавця, які було вчинено з дотриманням вимог чинного законодавства. Інших заходів для примусового виконання рішень немайнового характеру законодавством не визначено.
На підставі викладеного вище, суд розглянув справу відповідно до норм КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, враховуючи строк розгляду справи, передбачений ч.4 ст.287 КАС України.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено наступне.
ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується паспортом Серії НОМЕР_2 , копія якого міститься в матеріалах справи.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.07.2020 р. у справі №160/6254/20 позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, місцезнаходження: вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, місцезнаходження: вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094) щодо неврахування при призначенні ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) пенсії за вислугу років з 11.10.2019р. до вислуги років ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) для призначення пенсії періоду строку служби в органах внутрішніх справ з 28 жовтня 2014 року по 10 жовтня 2019 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, місцезнаходження: вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094) зарахувати до вислуги років ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) для призначення пенсії період строку служби в органах внутрішніх справ з 28 жовтня 2014 року по 10 жовтня 2019 року та здійснити відповідний перерахунок та виплату пенсії з 11.10.2019р., з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, місцезнаходження: вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору пропорційно частині задоволених позовних вимог у сумі 840,80грн. (вісімсот сорок гривень 80 копійок).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ГУ ПФУ в Дніпропетровській області було подано апеляційну скаргу до Третього апеляційного адміністративного суду.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 11.03.2021 р. у справі №160/21487/21 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - залишено без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.07.2020 року в справі №160/6254/20 залишено без змін.

30.04.2021 р. Дніпропетровським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №160/6254/20 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, місцезнаходження: вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094) зарахувати до вислуги років ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) для призначення пенсії період строку служби в органах внутрішніх справ з 28 жовтня 2014 року по 10 жовтня 2019 року та здійснити відповідний перерахунок та виплату пенсії з 11.10.2019р., з урахуванням раніше виплачених сум.

Судом встановлено, що на підставі заяви стягувача - ОСОБА_1 про прийняття до виконання виконавчого листа № 160/6254/20 виданого 30.04.2021 р. Дніпропетровським окружним адміністративним судом про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, місцезнаходження: вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094) зарахувати до вислуги років ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) для призначення пенсії період строку служби в органах внутрішніх справ з 28 жовтня 2014 року по 10 жовтня 2019 року та здійснити відповідний перерахунок та виплату пенсії з 11.10.2019р., з урахуванням раніше виплачених сум, головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Дрижирук Ольгою Олександрівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 11.05.2021 р. ВП №65348065, згідно якої боржника зобов`язано виконати рішення суду протягом десяти робочих днів.

Враховуючи не виконання судового рішення боржником без поважних причину встановлений у постанові про відкриття виконавчого провадження строк, державним виконавцем 23.08.2021 р. винесено постанову про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області штрафу в сумі 5100,00 грн. та зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом десятиденного терміну. Постанову направлено до виконання.

Оскільки Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно не виконало без поважних причин судового рішення, державним виконавцем 12.10.2021 р. винесено постанову про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області штрафу в сумі 10200,00 грн.

В подальшому головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Дрижирук Ольгою Олександрівною винесено постанову від 13.10.2021 року ВП № 65348065 про закінчення виконавчого провадження.

Позивач не погоджуючись з винесеною постановою, вважає її протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Межі повноважень, підстави та способи їх реалізації державними виконавцями та приватними виконавцями встановлені, зокрема, Законом України «Про виконавче провадження» (надалі також - Закон №1404-VIII).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ст.14 Закону №1404-VIII, учасниками виконавчого провадження є виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерт, спеціаліст, перекладач, суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання, особи, права інтелектуальної власності яких порушені, - за виконавчими документами про конфіскацію та знищення майна на підставі статей 176, 177 і 229 Кримінального кодексу України, статті 512 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.16 Закону №1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних і посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Пунктом 1 частини першої статті 26 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону №1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Згідно ст.63 Закону №1404-VIII, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ч.2 ст.14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Конституційним Судом України у рішенні від 13.12.2012 №18-рп/2012 (справа № 1-26/2012) зазначено, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

У п.33 рішення Європейського суду з прав людини від 29 червня 2004 року у справі "Жовнер проти України" вказано, що право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін.

Відповідно до положень статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод виконання судових рішень розглядається як стадія судового провадження, право доступу до суду, що гарантується цією статтею, передбачає не лише право звернутись до суду за захистом своїх прав, а й право захистити своє право, в першу чергу, виконанням рішення, яке ухвалено на користь особи.

Здійснивши системний аналіз як зазначених вище норм чинного законодавства, так і доказів, які містяться в матеріалах справи, суд зазначає наступне.

Відповідачем було вчинено дії передбачені статтею 63 Закону №1404-VIII, однак це не призвело до виконання рішення суду.

Як було зазначено, виконавче провадження закінчено державним виконавцем на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39 закону України "Про виконавче провадження" зокрема надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону, але не у зв`язку з повним виконанням рішення. Як було встановлено судом та не заперечується сторонами, відповідачем вживались заходи примусового виконання.

Суд зазначає, що в даному випадку відповідач не забезпечив достатньо заходів на виконання судового рішення, а саме: не провів перевірку виконання боржником рішення, з метою захисту інтересів стягувача, не одержував від посадових осіб відповідача, необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, не викликав посадових осіб з приводу виконання виконавчого документу, не здійснював інші повноваження, передбачені цим Законом.

Суд також зазначає, що згідно ст.28 Закону №1404-VIII, копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1 - 4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Також, відповідачем не було надано суду доказів того, що вказані вище постанови про відкриття виконавчого провадження, накладення штрафів були вручені боржнику для виконання судового рішення.

Оскільки на час винесення державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження від 13.10.2021 року, судове рішення по справі №160/6254/20 не виконано, а також враховуючи положення ст.40 Закону №1404-VIII, зокрема те, що виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом, а тому у відповідача були відсутні правові підстави для закінчення виконавчого провадження згідно п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", а отже існують достатні підстави для визнання протиправною постанову від 13.10.2021 про закінчення виконавчого провадження ВП №65348065.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ч.2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч.1, 3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, проаналізувавши чинне законодавство України, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовної заяви ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про визнання протиправної та скасування постанови від 13.10.2021 р. по закінчення виконавчого провадження №65348065, та, як наслідок, визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Дрижирук Ольги Олександрівни від 13 жовтня 2021 р. про закінчення виконавчого провадження № 65348065 від 11 травня 2021 р.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до квитанції від 08.11.2021 р. за подання позовної заяви позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім грн. 00 коп.), який у повному розмірі зараховано до Державного бюджету України.

Враховуючи задоволення позовної заяви ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про визнання протиправної та скасування постанови від 13.10.2021 р. по закінчення виконавчого провадження №65348065, суд приходить до висновку про наявність підстав для присудженні всіх здійснених позивачем документально підтверджених судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), а саме, судового збору у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім грн. 00 коп.).

Керуючись ст. ст. 242-244, 246, 250, 254, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про визнання протиправної та скасування постанови від 13.10.2021 р. по закінчення виконавчого провадження №65348065, задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Дрижирук Ольги Олександрівни від 13 жовтня 2021 р. про закінчення виконавчого провадження № 65348065.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), на користь ОСОБА_1 судовий збір, сплачений за подання даної позовної заяви у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім грн. 00 коп.).

Відповідно до ст.272 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Відповідно до ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Відповідно до ч.3 ст.295 Кодексу адміністративного судочинства України строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, проте, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією.

Суддя Є.О. Жукова