Справа № 260/1795/22
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2022-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

08 вересня 2022 року м. Ужгород№ 260/1795/22
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Луцович М.М.

при секретарі судових засідань Полянич В.І.

та осіб, що беруть участь у справі:

представника позивача - Колотуха О.М.;

представника відповідача - Олексій В.В.;

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції у Закарпатській області (вул. Ф.Ракоці, буд. 13,м. Ужгород,Закарпатська область,88000) про визнання протиправними і скасування наказів, визнання протиправним звільнення з роботи та поновлення на роботі, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Національної поліції у Закарпатській області про визнання протиправними і скасування наказів, визнання протиправним звільнення з роботи та поновлення на роботі.

Позовні вимоги мотивовані тим, що наказом відповідача від 16 квітня 2022 року № 652 до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції та згідно наказу від 18 квітня 2022 року № 72 о/с позивача було звільнено зі служби в поліції за п. 6 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України). Позивач вважає своє звільнення протиправним, мотивуючи тим, що жодного дисциплінарного проступку, за вчинення якого до нього могло б бути застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби, не вчиняв, службове розслідування, яке передувало звільненню, вважає проведеним однобоко, упереджено, а прийнятий висновок службового розслідування та в подальшому накладене дисциплінарне стягнення вважає незаконними, необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню. Позивач вважає, що застосування до нього найсуворішого виду дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції не відповідає критеріям обґрунтованості, розумності та пропорційності, а тому просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, з мотивів викладених у позовній заяві та просив задовольнити такі.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти задоволення позову в повному обсязі, з мотивів викладених у відзиві на позов, вказавши на те, що визначення виду дисциплінарного стягнення є виключною компетенцією особи, якій законом надано право притягувати до дисциплінарної відповідальності. До того ж закон не встановлює необхідність послідовного призначення стягнень від менш суворого до більш суворого. Відтак, виходячи з фактичних обставин скоєного проступку та особи порушника, начальник ГУ НП в Закарпатській області може застосувати до нього стягнення у межах компетенції, виходячи із обставин справи. Так, згідно матеріалів службового розслідування встановлено, що за скоєння дисциплінарного проступку та грубе порушення вимог пункту 1 частини 1 та пункту 2 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України від 02,07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію», пункту 6 розділу II, пункту 11 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, частини 2 статті 36 КУпАП, абзацу 2 пункту 3 Розділу V, пункту 4 Розділу X та пункту 10 Розділу XV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 №1395, пункту 13 розділу III, пункту 7 розділу VII Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України, затвердженого наказом МВС від 07.09.2017 № 757, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 28 вересня 2017 року за № 1198/31066, пункту 5 Розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, що проявилося у неналежному виконанні службових обов`язків в умовах воєнного стану та посиленого варіанту службової діяльності, невжитті заходів по повідомленні на службу 102 інформації про правопорушення, не вжитті заходів по внесенню відомостей до ЄРДР із ознаками кримінальних правопорушень (звернення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ), неналежне оформлення адміністративних матеріалів за статтями 130 КУпАП (без застосування відео фіксації), порушенні транспортної дисципліни (використання службового автомобіля в особистих цілях, виїзд на службовому автомобілі без медичного огляду водія), допущенні помилок при оформленні адміністративних матеріалів - ОСОБА_1 , відповідно до пункту 7 частини 3 статті 13 розділу 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України було звільнено із служби в поліції. З огляду на зазначене представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач у період з 02 жовтня 2015 року по 06 листопада 2015 року працював в органах Міністерства внутрішніх справ, з 07 листопада 2015 року і до дня звільнення - 18 квітня 2022 року працював в Національній поліції України.

Наказом відповідача від 16 квітня 2022 року № 652 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників відділу поліції № 1 Ужгородського РУП ГУНП" до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції (а.с. 13-16).

Наказом відповідача від 18 квітня 2022 року № 72 о/с "По особовому складу" старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 поліцейського офіцеру громади відділу превенції Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області з 18 квітня 2022 року звільнено зі служби в поліції за п. 6 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) (а.с. 20).

Зазначені накази видані за результатом службового розслідування за фактами допущення порушень службової дисципліни окремими працівниками поліції відділу поліції № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, викладеного у Висновку від 16 квітня 2022 року, проведеного на підставі доповідної записки про результати перевірки службової діяльності окремих районних управлінь та відділів поліції від 15 квітня 2022 року (а.с. 21-35).

Зокрема, як зазначено у Висновку службового розслідування від 16.04.2022 року, у ході службового розслідування, з`ясувалося, що не зважаючи на введення воєнного стану в Україні (указ Президента України від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні») та посиленого варіанту службової діяльності Національної поліції України (наказ Національної поліції України від 23.02.2022 від 23.02.2022 № 171 «Про переведення особового складу на посилений варіант службової діяльності та Ситуаційного центру Національної поліції України й ситуаційних центрів головних управлінь Національної поліції в надзвичайний (позаплановий) режим діяльності», наказ ГУНП в Закарпатській області від 25.02.2022 № 455 «Про переведення особового складу на посилений варіант службової діяльності та Ситуаційного центру ГУНП в Закарпатській області в надзвичайний (позаплановий) режим діяльності»), коли на поліцейського покладаються обов`язки із неухильного та чіткого виконання завдань, визначених частиною 1 статтею 2 Закону України «Про Національну поліцію» (забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги), ОСОБА_1 не проникнувшись серйозністю ситуації в державі, допустив грубі порушення службової та виконавської дисципліни, а також законності (а.с. 31-32).

У Висновку службового розслідування від 16.04.2022 року вказано, що своїми діями, поліцейський офіцер громади відділу превенції Ужгородського РУП ГУНП старший лейтенант поліції ОСОБА_1 порушив вимоги п. 1 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-УІІ, п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України від 02.07.2015 № 580-УІІІ «Про Національну поліцію», п. 6 розділу II, п. 11 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.03.2019 за № 223/33194, ч. 2 ст. 36 КУпАП, абзацу 2 п. З Розділу V, п. 4 Розділу X та п. 10 Розділу XV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395 та п. 13 розділу III, п. 7 розділу VII Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України, затвердженого наказом МВС від 07.09.2017 № 757, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 28 вересня 2017 року за № 1198/31066 (а.с. 32).

Згідно Висновку службового розслідування від 16.04.2022 року, за місцем несення служби ОСОБА_1 характеризується посередньо, до виконання службових обов`язків відносится без особистої ініціативності, допускає затягування із розглядом матеріалів та порушення законності (а.с. 33).

Позивач вважаючи своє звільнення протиправним, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Дисциплінарний статут Національної поліції України визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

У відповідності до ч. 1 ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Згідно ст. 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає у порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до вимог ст. 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

У відповідності до ч. 3 ст. 19 "Порядок застосування дисциплінарного стягнення" під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Згідно з ч. 8 ст. 19 "Порядок застосування дисциплінарного стягнення" під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Отже, в ході службового розслідування, яке передує застосуванню дисциплінарного стягнення, мають бути зібрані, перевірені та оцінені матеріали і відомості про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку.

Згідно вимог п. 9 ч. 1 ст. 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України у висновку за результатами службового розслідування зазначаються причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення.

Вичерпний перелік обставин, що обтяжують відповідальність поліцейського, зазначений в ч. 6 ст. 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, і до них відносяться: 1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння, 2) вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення, 3) вчинення дисциплінарного проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого поліцейського, службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення стосовно нього, 4) настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку, 5) вчинення дисциплінарного проступку на ґрунті ідеологічної, релігійної, расової, етнічної, тендерної чи іншої нетерпимості.

Суд зауважує, що у Висновку службового розслідування від 16.04.2022 року відсутні обставини, що обтяжують відповідальність позивача. Крім того, як встановлено в ході розгляду справи по суті та не заперечується відповідачем, на час притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби були відсутні будь-які не зняті дисциплінарні стягнення щодо позивача.

З системного аналізу вище вказаних правових норм можна дійти висновку, що підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни, які свідчать про його низькі морально-ділові якості, суперечать інтересам законності, компрометують звання поліцейського. Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни.

Так, згідно Висновку службового розслідування від 16.04.2022 року позивача, за скоєння дисциплінарного проступку та грубе порушення вимог пункту 1 частини 1 та пункту 2 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України від 02,07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію», пункту 6 розділу II, пункту 11 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, частини 2 статті 36 КУпАП, абзацу 2 пункту 3 Розділу V, пункту 4 Розділу X та пункту 10 Розділу XV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 №1395, пункту 13 розділу III, пункту 7 розділу VII Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України, затвердженого наказом МВС від 07.09.2017 № 757, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 28 вересня 2017 року за № 1198/31066, пункту 5 Розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, що проявилося у неналежному виконанні службових обов`язків в умовах воєнного стану та посиленого варіанту службової діяльності, невжитті заходів по повідомленні на службу 102 інформації про правопорушення, не вжитті заходів по внесенню відомостей до ЄРДР із ознаками кримінальних правопорушень (звернення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ), неналежне оформлення адміністративних матеріалів за статтями 130 КУпАП (без застосування відео фіксації), порушенні транспортної дисципліни (використання службового автомобіля в особистих цілях, виїзд на службовому автомобілі без медичного огляду водія), допущенні помилок при оформленні адміністративних матеріалів - ОСОБА_1 , відповідно до пункту 7 частини 3 статті 13 розділу 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України було звільнено із служби в поліції (а.с. 33-34).

Однак, дослідивши висновок службового розслідування суд не знайшов інформації, яким чином діяння позивача, негативно вплинули на забезпечення виконання покладених на поліцію завдань з охорони громадського порядку та боротьби зі злочинністю. Зокрема, дисциплінарною комісією не виявлено та не досліджено причини і умови, що сприяли скоєному дисциплінарному проступку, а відповідно, відсутні, і будь-які пропозиції щодо їх усунення.

Як підтверджується матеріалами справи, позивач на посаді, з якої його було звільнено, перебував менше трьох місяців, а саме: з 28 січня по 18 квітня 2022 року, тобто менше трьох місяців.

Крім того, суд приймає до уваги і те, що при призначенні на посаду позивачеві було надано виключно позитивну характеристику (а.с. 46), яка кардинально відрізняється від характеристики, оцінку якій надано відповідачем у матеріалах службового розслідування. На думку суду відповідач, при обранні виду дисциплінарного стягнення відносно позивача, належної оцінки даному факту не надав.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про національну поліцію" поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Згідно вимог ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

З системного аналізу ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України можна дійти висновку, що звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім та найсуворішим заходом дисциплінарного впливу.

Разом з тим, згідно вимог ч. 3 ст. 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Відповідно до ч. 7 ст. 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Відповідно до ч. 8 ст. 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України», зазначає, що національне законодавство не передбачало адекватних гарантій проти зловживань та свавілля; крім того, воно не передбачало відповідну шкалу стягнень у рамках дисциплінарної відповідальності, яка б забезпечувала їх пропорційне застосування. За цих причин воно було несумісне з вимогами щодо «якості закону».

Таким чином, чинним законодавством України закріплена необхідність застосування принципу пропорційності відповідальності при застосуванні дисциплінарних стягнень в залежності від тяжкості проступку.

В даному ж випадку, відповідачем було застосовано до позивача крайній вид дисциплінарного впливу - звільнення зі служби в поліції без врахування наявності вини позивача, ступеня тяжкості вчинених дій (бездіяльності), обставини, за яких вони вчинені, заподіяна шкода, попередня поведінка особи, його ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо.

Як вбачається з матеріалів справи та Висновку службового розслідування відповідачем жодним чином не було обґрунтовано підстав застосування до позивача саме крайнього виду дисциплінарно стягнення, а саме: звільнення зі служби в поліції. При цьому матеріали службового розслідування не містять жодних мотивів щодо неможливості застосування до позивача інших видів дисциплінарних стягнень визначених ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до переконання, що рішення відповідача про притягнення позивача до дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції - не відповідає критеріям обґрунтованості та пропорційності.

За таких обставин, наказ відповідача від 18.04.2022 року №72 о/с в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та звільнення його зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про національну поліцію" є протиправним та підлягає скасуванню в цій частині.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав суду достатніх та беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності прийняття ним наказу від 16.04.2022 року №652 в частині застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції та наказу від 18.04.2022 року №72 о/с про звільнення позивача зі служби в поліції.

У відповідності до положень ч.1 ст.235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Згідно відповідності до положень ч.2 ст.235 КЗпП України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача середній заробіток (грошове забезпечення) за час вимушеного прогулу.

Представником відповідача було надано до суду Довідку про заробітну плату, згідно якої середньомісячна заробітна плата позивача становить 13941,70 грн. (27883,39/2), а середньоденна - 472,60 (а.с. 81)

Позивача було звільнено зі служби з 19.04.2022 року, а поновлено на роботі рішенням суду від 08.09.2022 року.

Отже, сума грошового забезпечення, яка підлягає відшкодуванню позивачеві за час вимушеного прогулу становить 67 581,80 грн.

При цьому, відповідно до п. 2, п. 3 ч. 1 ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Отже, рішення суду в частині поновлення позивача на займаній на час звільнення посаді поліцейського офіцера громади відділу превенції Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Закарпатській області з 19 квітня 2022 року та стягнення на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах стягнення за один місяць в сумі 13 941,70 грн.. підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст. 241, ч. 3 ст. 243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції у Закарпатській області (вул. Ф.Ракоці, буд. 13, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) про визнання протиправними і скасування наказів, визнання протиправним звільнення з роботи та поновлення на роботі - задовольнити.

2.Визнати протиправним і скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Закарпатській області від 16.04.2022 року №652 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП" в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

3. Визнати протиправним і скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Закарпатській області від 18.04.2022 року №72 о/с "По особовому складу", яким старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 поліцейського офіцера громади відділу превенції Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області з 18 квітня 2022 року звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про національну поліцію" (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

4. Поновити ОСОБА_1 на посаді поліцейського офіцера громади відділу превенції Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Закарпатській області з 19 квітня 2022 року.

4. Стягнути з Головного управління Національної поліції у Закарпатській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 19 квітня 2022 року по 08 вересня 2022 року в сумі 67 581,80 (шістдесят сім тисяч п`ятсот вісімдесят одна гривня 80 копійок) грн.

5. Рішення суду, в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді поліцейського офіцера громади відділу превенції Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Закарпатській області з 19 квітня 2022 року та стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах стягнення за один місяць в сумі 13 941,70 (тринадцять тисяч дев`ятсот сорок одну гривню 70 копійок) грн. допустити до негайного виконання.

6. Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду в строки визначені ст. 295 КАС України. Рішення суду набирає законної сили в порядку визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяМ.М. Луцович

Відповідно до ч. 3 ст. 243 КАС України рішення суду у повному обсязі складено та підписано 13.09.2022 року.