Справа № 420/12614/22
Суддя: Лебедєва Г.В.
Дата ухвалення: 2022-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

14 вересня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суду у складі головуючого судді Лебедєвої Г.В., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Заступника голови комісії з питань захисту прав дитини в Болградській територіальній громаді, заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів Болградської міської ради Одеської області Мунтянової Ганни Георгіївни, Головного спеціаліста служби у справах дітей Болградської міської ради Одеської області Лазарєвої Тетяни Дмитрівни, Комісії з питань захисту прав дитини в Болградській територіальній громаді, Виконавчого комітету Болградської міської ради Одеської області, Болградської міської ради Одеської області, за участі третіх осіб: Болградської міської ради Одеської області Мохначевої Марини Миколаївни, начальника відділу освіти Болградської міської ради Одеської області Овчаренко Ольги Валентинівни, начальника відділу соціального захисту Болградської міської ради Одеської області Жолтової Альони Анатоліївни, директора Комунальної установи «Центр надання соціальних послуг» Болградської міської ради Одеської області Жечевої Світлани Петрівни, начальника Болградського районного відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тріщук Мирослави Миколаївни, начальника відділу ювенальної превенції Болградського відділення поліції Ізмаїльського відділу поліції ГУНП України в Одеській області Алексєєва А.В., начальника служби у справах дітей Болградської районної державної адміністрації Ульянової Юлії Дмитрівни, ОСОБА_2 про визнання протиправними дії та бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Заступника голови комісії з питань захисту прав дитини в Болградській територіальній громаді, заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів Болградської міської ради Одеської області Мунтянової Ганни Георгіївни, Головного спеціаліста служби у справах дітей Болградської міської ради Одеської області Лазарєвої Тетяни Дмитрівни, Комісії з питань захисту прав дитини в Болградській територіальній громаді, Виконавчого комітету Болградської міської ради Одеської області, Болградської міської ради Одеської області, за участі третіх осіб: Болградської міської ради Одеської області Мохначевої Марини Миколаївни, начальника відділу освіти Болградської міської ради Одеської області Овчаренко Ольги Валентинівни, начальника відділу соціального захисту Болградської міської ради Одеської області Жолтової Альони Анатоліївни, директора Комунальної установи «Центр надання соціальних послуг» Болградської міської ради Одеської області Жечевої Світлани Петрівни, начальника Болградського районного відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тріщук Мирослави Миколаївни, начальника відділу ювенальної превенції Болградського відділення поліції Ізмаїльського відділу поліції ГУНП України в Одеській області Алексєєва А.В., начальника служби у справах дітей Болградської районної державної адміністрації Ульянової Юлії Дмитрівни, ОСОБА_2 , про:

-визнання протиправними дії та бездіяльність головуючої на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини в Болградській територіальній громаді від 19.08.2022 року, заступником міського голови з питань діяльності виконавчих органів, що відповідає за соціальний захист населення та захист прав дітей Мунтяновою Ганною Георгіївною , Комісії з питань захисту прав дитини в Болградській територіальній громаді в ході засідання Комісії від 19.08.2022 року, а саме неповідомлення про розгляд заяви № М-477 на засіданні Комісії 19.08.2022 року у встановленому порядку (письмово та завчасно), вчинене недотримання вимог щодо повноти, всебічності та об`єктивності розгляду заяви № М-477, не дослідження наданих ОСОБА_1 до заяви № М-477 доказів, порушення права ОСОБА_4 бути присутнім та вислуханим під час вирішення спору, що стосується його прав та інтересів, ненадання ОСОБА_1 як заявнику можливості надати свої пояснення в необхідному обсязі, в тому числі щодо наданих доказів, порушення порядку розгляду заяви № М-477, невиконання прав та обов`язків головуючої на засіданні Комісії, в тому числі неотримання необхідної інформації він інших органів, прояви упередженості до ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , підписання протоколу № 7 засідання Комісії з питань захисту прав дитини в Болградській територіальній громаді із викладеними в ньому викривленими та неправдивими відомостями, не підтвердженими жодними доказами; дії та бездіяльність головного спеціаліста служби у справах дітей Болградської міської ради Лазарєвої Тетяни Дмитрівни, вчинені в ході складання протоколу засідання Комісії з питань захисту прав дитини в Болградській територіальній громаді від 19.08.2022 року шляхом зазначення викривлених та неправдивих відомостей щодо кількості присутніх членів комісії, наявності правомочності (кворуму) у засідання Комісії;

-зобов`язання Комісію з питань захисту прав дитини в Болградській територіальній громаді, виконавчий комітет Болградської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 № М-477 про зміну прізвища дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_4 » з урахуванням висновків суду за результатами розгляду цієї позовної заяви;

-стягнення з Болградської міської ради (; 68702, Одеська обл., м. Болград, вул. Шпитальна, буд. 45) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) моральну шкоду, нанесену незаконними діями, бездіяльністю, рішенням головуючої на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини в Болградській територіальній громаді від 19.08.2022 року, заступником міського голови з питань діяльності виконавчих органів, що відповідає за соціальний захист населення та захист прав дітей Мунтяновою Ганною Георгіївною як посадовою особою органу місцевого самоврядування, Комісією з питань захисту прав дитини в Болградській територіальній громаді в розмірі 310 000,00 (триста десять тисяч гривень) гривень;

-залучення до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, начальника служби у справах дітей Болградської міської ради Монначеву Марину Миколаївну, начальника відділу освіти Болградської міської ради Овчаренко Ольгу Валентинівну, начальника соціального захисту Болградської міської ради Жолтову Альону Анатоліївну, директора комунальної установи «Центр надання соціальних послуг» Болградської міської ради Жечеву Світлану Петрівну, начальника Болградського районного відділу реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області Тріщук Мирославу Миколаївну, начальника відділу ювенальної превенції Болградського відділення поліції Ізмаїльського відділу поліції ГУНП України в Одеській області Алексєєву А.В., начальника служби у справах дітей Болградської районної державної адміністрації Ульянову Юлію Дмитрівну, ОСОБА_2 ;

-визнання обов`язковою особисту явку головуючої на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини в Болградській територіальній громаді від 19.08.2022року, заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів, що відповідає за соціальний захист населення та захист прав дітей Мунтянової Ганни Георгіївни , головного спеціаліста служби у справах дітей Болградської міської ради Лазарєвої Тетяни Дмитрівни для надання пояснень по суті справи;

-постановлення окремої ухвали в порядку ст.249 КАС України в разі встановлення під час розгляду справи порушення закону і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону;

-судові витрати, понесені позивачем, стягнути з Болградської міської ради (, 68702, Одеська обл., м. Болград, вул. Шпитальна, буд.45) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідно до ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Розглянувши позовну заяву, суд дійшов висновку, що у відкритті провадження слід відмовити з наступних підстав.

Положенням частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

При визначенні судової юрисдикції щодо вирішення справи суд виходить з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, суб`єктного складу сторін, предмета спірних правовідносин.

За визначенням, наведеним в пункті 1 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. В свою чергу, публічно-правовий спір - це спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи (пункт 2 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України); суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Адміністративна юрисдикція визначається Кодексом адміністративного судочинства України за допомогою трьох критеріїв, а саме: предметної (родової), інстанційної (функціональної) та територіальної (просторової) (підсудності).

Предметна юрисдикція визначена параграфом 1 Глави 2 Розділу І Загальні положення Кодексу адміністративного судочинства України. Так, згідно пункту 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом цього спору є дії відповідачів щодо розгляду заяви № М-477 про зміну прізвища дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_4 ».

Згідно положень ст. 145 СК України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Батьки, які мають різні прізвища, можуть присвоїти дитині подвійне прізвище, утворене шляхом з`єднання їхніх прізвищ. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Відповідно до ст. 148 СК України у разі зміни прізвища обома батьками змінюється прізвище дитини, яка не досягла семи років. У разі зміни прізвища обома батьками прізвище дитини, яка досягла семи років, змінюється за її згодою. У разі зміни прізвища одного з батьків прізвище дитини може бути змінене за згодою обох батьків та за згодою дитини, яка досягла семи років. У разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини.

Таким чином, при вирішенні спору між батьками щодо зміни прізвища дитини приймаються до уваги різні обставини, які мають свідчити про те, що зміна прізвища дитини відповідає її інтересам. До них відноситься: виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини; інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища дитини її інтересам. Тобто інтереси дитини є пріоритетним і визначальним для вирішення спору щодо зміни прізвища дитини.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги про зміну прізвища дитини, позивач стверджує, що зміна прізвища буде відповідати інтересам дитини. Інтереси дитини у зміні прізвища полягають у її бажанні, звичках, прив`язаності до членів її сім`ї, які мають прізвище « ОСОБА_4», про що заявляє позивач мати дитини у позовній заяві.

Крім того, позивач зазначила, що в подальшому, в разі своєчасного невнесення змін до актового запису про народження дитини, що можливо виключно за умови одночасної зміни прізвища у дитини можуть виникнути потреби доводити, що вона є його матір`ю, зокрема при прийнятті спадщини.

Як неодноразово вказувала Велика Палата Верховного Суду в своїх рішеннях під час визначення предметної юрисдикції справ, суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі (зокрема, постанова від 3 липня 2018 року в справі №826/27224/15).

Зазначений спір виник із сімейних правовідносин, а саме, щодо зміни прізвища дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_4 ».

Отже питання, пов`язані з реалізацією особистих немайнових прав та обов`язків батьків та дітей врегульовані, зокрема, главою 13 Сімейного кодексу України.

Актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть (частина 1, 2, 3 статті 49 Цивільного кодексу (надалі - ЦК України).

Завданням цивільного судочинства, відповідно до статті 2 ЦПК України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Спір у цій справі не має ознак публічно-правового та підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04 лютого 2021 року у справі № 640/5339/19, яку суд враховує в силу вимог частини 5 статті 242 КАС України.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - Суд) від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" (заяви № 29458/04 та № 29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики цього Суду термін "встановленим законом" у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, "що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом" [див. рішення у справі "Занд проти Австрії" (Zand v. Austria), заява № 7360/76]. У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. Фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках цей Суд дійшов висновку, що не може вважатися судом, "встановленим законом", національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Отже, поняття "суду, встановленого законом" зводиться не лише до правової основи самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи суть спірних правовідносин та суб`єктний склад сторін у справі, суд дійшов висновку, що вказаний спір не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів.

За таких обставин, у відкритті провадження в адміністративній справі №420/12614/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до Заступника голови комісії з питань захисту прав дитини в Болградській територіальній громаді, заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів Болградської міської ради Одеської області Мунтянової Ганни Георгіївни, Головного спеціаліста служби у справах дітей Болградської міської ради Одеської області Лазарєвої Тетяни Дмитрівни, Комісії з питань захисту прав дитини в Болградській територіальній громаді, Виконавчого комітету Болградської міської ради Одеської області, Болградської міської ради Одеської області, за участі третіх осіб: Болградської міської ради Одеської області Мохначевої Марини Миколаївни, начальника відділу освіти Болградської міської ради Одеської області Овчаренко Ольги Валентинівни, начальника відділу соціального захисту Болградської міської ради Одеської області Жолтової Альони Анатоліївни, директора Комунальної установи «Центр надання соціальних послуг» Болградської міської ради Одеської області Жечевої Світлани Петрівни, начальника Болградського районного відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тріщук Мирослави Миколаївни, начальника відділу ювенальної превенції Болградського відділення поліції Ізмаїльського відділу поліції ГУНП України в Одеській області Алексєєва А.В., начальника служби у справах дітей Болградської районної державної адміністрації Ульянової Юлії Дмитрівни, ОСОБА_2 про визнання протиправними дії та бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди, слід відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 19, 170, 243, 248 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ

У відкритті провадження по адміністративній справі №420/12614/22, за позовною заявою ОСОБА_1 до Заступника голови комісії з питань захисту прав дитини в Болградській територіальній громаді, заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів Болградської міської ради Одеської області Мунтянової Ганни Георгіївни, Головного спеціаліста служби у справах дітей Болградської міської ради Одеської області Лазарєвої Тетяни Дмитрівни, Комісії з питань захисту прав дитини в Болградській територіальній громаді, Виконавчого комітету Болградської міської ради Одеської області, Болградської міської ради Одеської області, за участі третіх осіб: Болградської міської ради Одеської області Мохначевої Марини Миколаївни, начальника відділу освіти Болградської міської ради Одеської області Овчаренко Ольги Валентинівни, начальника відділу соціального захисту Болградської міської ради Одеської області Жолтової Альони Анатоліївни, директора Комунальної установи «Центр надання соціальних послуг» Болградської міської ради Одеської області Жечевої Світлани Петрівни, начальника Болградського районного відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тріщук Мирослави Миколаївни, начальника відділу ювенальної превенції Болградського відділення поліції Ізмаїльського відділу поліції ГУНП України в Одеській області Алексєєва А.В., начальника служби у справах дітей Болградської районної державної адміністрації Ульянової Юлії Дмитрівни, ОСОБА_2 про визнання протиправними дії та бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди - відмовити.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 5 ст. 170 КАС України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Роз`яснити, що позивач має право звернутися до місцевого суду загальної юрисдикції в порядку цивільного судочинства.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Г.В. Лебедєва