Справа № 320/7936/21
Суддя: Коротких Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2022-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/7936/21 Суддя (судді) першої інстанції: Щавінський В.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Коротких А.Ю.,

суддів Сорочка Є.О.,

Чаку Є.В.,

при секретарі Дмитренко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 13 січня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 13 січня 2022 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду першої інстанції, Головне управління Національної поліції в Київській області звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити повністю. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення неповно досліджено обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального права.

Заслухавши учасників справи, суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що з 18.08.1999 року по 06.11.2015 року позивач проходив службу в органах внутрішніх справ України та з 07.11.2015 року проходив службу в Національній поліції України, та працював відповідно до наказу начальника Головного управління Національної поліції в Київської області від 01.02.2021 року № 25 о/с на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції №2 Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, маючи спеціальне звання «старшого сержанта поліції».

28.04.2021 року до ГУ НП в Київській області надійшла інформація про те, що працівниками ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного 13.04.2021 року до ЄРДР за № 0000054, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за фактом вчинення неправомірних дій поліцейським сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Броварського РУП ГУНП в Київській області старшим сержантом поліції ОСОБА_1 та поліцейським сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Броварського РУП ГУНП в Київській області старшим сержантом поліції ОСОБА_2 .

Як вбачається з матеріалів справи, 28.04.2021 року працівниками ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, та КОУ ДВБ НП України ОСОБА_1 та ОСОБА_2 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

29.04.2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

30.04.2021 року ухвалами Печерського районного суду м. Києва стосовно ОСОБА_2 та ОСОБА_1 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 23.00 по 06.00 строком до 26.06.2021 включно (справа №757/23392/21-к).

У подальшому, дисциплінарною комісією ГУНП у Київській область проведено службове розслідування за фактом можливих порушень службової дисципліни окремими працівниками відділення поліції №2 Броварського РУП ГУНП у Київській області, за результатами якого складено висновок від 14.05.2021 року.

На підставі вказаного вище висновку, ГУНП у Київській область прийняті наказ від 18.05.2021 року №239 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Броварського РУП ГУНП у Київській області» (далі - Наказ №239), відповідно до п. 3 якого до поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Броварського РУП ГУНП в Київській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 в порядку притягнення до дисциплінарної відповідальності застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

26.05.2021 року позивачу надано під розпис копію Наказу ГУНП в Київській області №239 від 18.05.2021 року.

Зі змісту даного наказу, а саме п. 3, вбачається, що «За порушення вимог статей 3, 8, 18, 64 Закону України «Про Національну поліцію», статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 року за №2337-VІІІ, статті 24 Закону України «Про запобігання корупції», Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179 та Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08 лютого 2019 року №100, що виразилися у неповідомленні найближчого органу поліції про виявлення правопорушення, неприпиненні вчинення такого правопорушення та недоповіді керівництву про факт пропозиції та можливого надання неправомірної вигоди цивільною особою».

У подальшому, 08.06.2021 року позивача ознайомлено та надано під розпис витяг з наказу №151 о/с від 04.06.2021 року Головного управління Національної поліції в Київській області, з якого вбачається, що відповідно до Закону України «Про національну поліцію» звільнено зі служби в поліції за п. 6 (в зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) частини 1 статті 77 старшого сержанта поліції поліцейського сектору реагування патрульної поліції №2 Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_1 (далі - Наказ №151 о/с).

Як вбачається із вказаного наказу, підставою його прийняття стали: наказ ГУНП в Київській області від 18.05.2021 року №239; довідка від 24.05.2021 року №125.

Позивач вважаючи, що п. 3 наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності №239 від 18.05.2021 та наказ в частині про звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 №151 о/с від 04.06.2021року є протиправними, безпідставними з огляду на відсутність встановлення вини позивача у вчиненні дисциплінарного проступку, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII "Про Національну поліцію" поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктами 1 та 2 частини 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Згідно з частинами першою та другою статті 19 Закону України "Про Національну поліцію", у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень, визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно з пунктами 6, 10 статті 77 поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема, у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 року № 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут) дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно із статтею 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до статті 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Згідно із статтею 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Аналіз наведених положень Дисциплінарного статуту є підставою для висновку про те, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.

Таким чином, наявність чи відсутність в діях поліцейського складу дисциплінарного проступку встановлюється за результатами проведеного службового розслідування.

Апелянт стверджує, що у діях позивача, вбачаються порушення вимог чинного законодавства, які виразилися у не повідомленні найближчого органу поліції про виявлення правопорушення, не припиненні вчинення такого правопорушення, не доповіді керівництву відділу поліції та ГУНП в Київській області про факт пропозиції та надання неправомірної вигоди цивільною особою, вчиненні вчинку, який призвів до підриву авторитету Національної поліції України у суспільстві та ганьбить звання поліцейського, суд зазначає наступне.

Як вбачається з наказу №239, в ньому не наведено жодних об`єктивно існуючих складових дисциплінарного проступку в діях ОСОБА_1 , які б свідчили, що ним дійсно порушено всі вище перелічені норми права, за які його притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано дисциплінарне стягнення.

Більш того, в наказі не обґрунтовано співмірність дій ОСОБА_1 з застосованим до нього дисциплінарним стягненням у виді «звільнення зі служби в поліції».

В наказі №239 жодним чином не конкретизовано, як саме позивачем порушено перелічені норми чинного законодавства та в чому конкретно полягають винні дії ОСОБА_1 з приводу неналежного виконання цих норм.

Не взято до уваги поведінку позивача та факт існування або відсутності у нього об`єктивної можливості упередити протиправну поведінку винних осіб, перешкодити їй або відвернути негативні наслідки, а також повідомити керівний склад поліції про неї та наявність підстав у ОСОБА_1 для таких дій.

У висновку службового розслідування, який надійшов представнику позивача відсутні жодні посилання на докази, якими підтверджуються доводи висновку, до самого висновку їх не додано. Таким чином, матеріалами службового розслідування не підтверджується жодним чином наявність в діях позивача складу дисциплінарного проступку, за яким до нього застосовано дисциплінарне стягнення.

Також з мотивувальної частини наказу №239 вбачається, що він прийнятий за результатами службового розслідування, однак серед підстав прийняття цього наказу жодних документів не зазначено.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06.11.1992 при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з`ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом і перевіряти їх відповідність законові. Суд не вправі визнати звільнення правильним, виходячи з обставин, з якими власник або уповноважений ним орган не пов`язували звільнення.

Колегія суддів звертає увагу на те, що сам по собі факт внесення відомостей до ЄРДР та повідомлення про підозру і обрання запобіжного заходу позивачеві не свідчить про скоєння ним дисциплінарного проступку та порушення Присяги працівника поліції.

Також судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 за час роботи в органах внутрішніх справ зарекомендував себе з позитивної сторони.

Проте, у висновку службового розслідування не зазначено про наявність пом`якшуючих обставин, не надано об`єктивної оцінки особі позивача.

Відповідач у висновку вказує про вчинки, які свідчать про порушення дисципліни, однак при цьому ці вчинки стосуються виключно їх кваліфікації на предмет наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в рамках кримінального провадження, яке і стало підставою для службового розслідування.

При проведенні службового розслідування, за наявності ознак кримінального правопорушення, в разі прийняття рішення про звільнення зі служби у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України, обов`язково повинні бути встановлені інші порушення дисципліни, відмінні від тих, які інкримінуються в рамках кримінального провадження.

Натомість, при розгляді даної адміністративної справи будь-яких інших порушень дисципліни, ніж тих, які розслідуються в рамках кримінального провадження стосовно позивача, встановлено не було. Навпаки, в самому наказі про накладення дисциплінарного стягнення прямо зазначається про порушення дисципліни позивачем, які призвели до скоєння ним кримінального правопорушення.

Суд відзначає що, наявність лише «широкого розголосу», на яке посилається відповідач, не може слугувати підставою для застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з лав Національної поліції України, оскільки при визначенні порушення дисципліни поліцейськими необхідно з`ясовувати характер проступку.

Вказаний висновок узгоджується із правовою позицією Верховного суду, викладеною у постанові від 19.03.2020 року у справі №360/3545/18 та від 29.04.2020 у справі №820/5543/17.

Тобто, відповідачем не виявлено та не надано доказів тому, що позивач вчинив будь-які інші вчинки, яким можна було б надати відповідну оцінку на предмет підриву авторитету та репутації Національної поліції.

Отже, звільнення поліцейського на підставі не доведених фактів не досягає зазначеної мети, а саме порушення поліцейським правових актів, які б могли слугувати підставою для вирішення питання про наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про оплату праці» порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Виплата грошового забезпечення поліцейському під час вимушеного прогулу регулюється постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», з наступними змінами та доповненнями.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» визначено, що виплата грошового забезпечення поліцейському за час вимушеного прогулу та курсантам вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством внутрішніх справ.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 року №260 затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських.

Пунктом 6 розділу ІІІ Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, передбачено, що поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення.

Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

Отже, обрахування середньоденного грошового забезпечення позивача на момент звільнення повинно здійснюватися відповідно до кількості календарних днів за два останніх повних місяці служби. Тобто, діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів.

Аналогічний висновок сформовано в постанові Верховного Суду від 19.07.2018, справа № 805/1110/17-а, де чітко врегульовано питання про те, як здійснюється виплата грошового забезпечення поліцейському за час вимушеного прогулу, а саме - в календарних, а не робочих днях.

Як вбачається із довідки про доходи №319 від 10.06.2021 року, виданої Головним управлінням Національної поліції в Київській області, грошове забезпечення позивача за два останні місяці до звільнення складає: за квітень 2021 року - 10936,73 грн., та за травень 2021 року - 9039,29 грн.

З огляду на це, середньоденна заробітна плата позивача становить (10936,73 грн. + 9039,29 грн.) = 19976,02 грн. : 61 календарні дні = 327,48 грн.

Періодом вимушеного прогулу позивача є період з 09.06.2021 року (з дня звільнення позивача) по 13.01.2022 року (день ухвалення судом рішення про поновлення позивача), який становить 219 календарних днів.

Таким чином, за період з 09.06.2021 року по 13.01.2022 року включно, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у розмірі 71718,12 грн. (219 календарних днів х 327,48 грн.) з урахуванням сум обов`язкових до сплати податків та зборів.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність обґрунтованих підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Київській області залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 13 січня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Головуючий суддя: Коротких А.Ю.

Судді: Сорочко Є.О.

Чаку Є.В.

Повний текст виготовлено: 13 вересня 2022 року.