Справа № 160/20409/21
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2022-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 вересня 2022 року м. Дніпросправа № 160/20409/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Прокопчук Т.С. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Шлай А.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Київської митниці

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2021 року (головуючий суддя Віхрова В.С.), по адміністративній справі № 160/20409/21, розглянутої у письмовому провадженні,

за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СІРІУС-СЕРВІС» до Київської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, картки відмови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «СІРІУС-СЕРВІС» ( далі ТОВ «СІРІУС-СЕРВІС») 26.10.2021 року звернувся до суду із позовом до відповідача Київської митниці відокремленого підрозділу Державної митної служби України (далі митниці), в якій просить визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA100330/2021/000094/2 від 17.09.2021 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100330/2021/10128.

Позовні вимоги обґрунтовано неправомірністю висновків митного органу щодо не підтвердження заявленої ним митної вартості за ціною договору ввезеного на митну те-риторію України товару.

У відзиві на позов відповідач зазначив про правомірність складених 17.09.2021 року рішення №UA100330/2021/000094/2 про коригування митної вартості заявленого позивачем товару за резервним методом та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100330/2021/10128, а тому вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки не ґрунтуються на вимогах законодавства.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.12.2021 року позов задоволено, на користь ТОВ «СІРІУС-СЕРВІС» стягнуті за рахунок бюджетних асигнувань митниці судові витрати у розмірі 4540,00 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляцій-ну скаргу, в якій апелянт просить рішення скасувати з підстав порушення норм матеріального права, та прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач посилається на правомірність прийнятого судом першої інстанції рішення, в зв`язку з чим просить залишити його без змін, а скаргу без задоволення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі колегія суддів вважає ви-моги апеляційної скарги не обґрунтованими з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 26 грудня 2020 року між ТОВ «СІРІУС-СЕРВІС» (покупцем) та іноземною компанією VEGA TRADE COMPANY LIMITED, LTD (Китай) (продавець) укладено зовнішньоеко-номічний Контракт №2612/20 (а.с.68-69).

За умовами п. 1,2,3 Контракту Продавець продає, а Покупець купує товар на умовах та у строки, визначені Контрактом. Найменування (асортимент), кількість і ціна товару визначається у рахунках-фактурах (інвойсах) на кожну окрему партію товару, який є невід`ємною частиною даного Контракту. Умови поставки СРТ (м. Одеса, Україна) згідно «INСОТЕRМS 2010», ціна на товар встановлюється в доларах США. Якщо інше не передбачено Інвойсом, ціна Товару за цим Контрактом включає вартість тари, упаковки, маркування, перевезення (завантаження, вивантаження), а також всі інші витрати, оплата передбачена яких за умовами поставки.

Оплата повинна здійснюватися безготівковим розрахунком на валютний рахунок Продавця, шляхом оплати з розрахункового рахунку Покупця з відстрочкою платежу 90 днів з дати поставки.

Умови оплати Товару можуть бути змінені за згодою Сторін та вказуються у рахунку-проформі та/або у рахунку-фактурі (інвойсі) на кожну окрему партію Товару відповідно.

Відповідно до інвойсу ІNVOICE №VT175110023/21 від 09.08.2021р. , який знаходиться в матеріалах справи(а.с.33-36), встановлено, що у вересні 2021 року за цим Контрактом на адресу позивача, на умовах поставки надійшов в одному контейнері товар на суму 32 699,20 доларів США.

Для здійснення митного оформлення вказаного товару позивач подав до митниці Електронну митну декларацію (ЕМД) №UA100330/2021/332589 від 17.09.2021 року , до якої увійшла вартість товару та послуг з його страхування та транспортування , митна вартість товару визначена за основним методом - за ціною договору (метод №1) у відповідності до ст.57, 58 МК України.

Для підтвердження відомостей, заявлених про митну вартість товару, позивачем надані документи, що заявлені у митній декларації, а саме: зовнішньоекономічний договір (контракт) №2612/20№2612/20 від 26.12.2020 р., додаткову угоду №1 до контракту №2612/20 від 21.05.2021р., коносамент BILL OF LADING №MRFB21073282 від 09.08.2021р., рахунок-фактуру ІNVOICE №VT175110023/21 від 09.08.2021р., міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) №18269 від 13.09.2021р., ІNVOICE №VT175110023/21 від 09.08.2021р., пакувальний лист PACKING LIST №VT175110023/21 від 09.08.2021р., комерційну пропозицію OFFER б/н від 09.08.2021р. та висновок експерта Дніпропетровської торгово-промислової палати №ГО-1465 від 16.09.2021р.

Під час проведення митного контролю відповідач встановив, що позивачем не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару на умовах поставки СРТ витрат, пов`язаних з транспортуванням, завантаженням та вивантаженням товарів до названого місця призначення, надана комерційна пропозиція являє собою копію інвойсу, не містить інформації щодо пропозицій для продажу оцінюваних товарів незалежним покупцям, отже не відображає дійсну вартість товару у розумінні положень статті VІІ Генеральної угоди з тарифів та торгівлі, тобто не підтверджує дійсність цін та достовірність митної вартості, висновок Дніпропетровської ТПП не може бути підставою для підтвердження митної вартості , так як в наведених експертом джерелах з мережі Інтернет зазначена продукція без врахування технічних характеристик товару, та запропонував надані пояснення та додаткові документи.

На запит митниці декларантом надано лист №1709/3 від 17.09.2021 про відсутність можливості надання інших додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару за ціною договору.

Митним органом прийняте рішення про коригування митної вартості товарів за резервним методом №UA100330/2021/000094/2 від 17.09.2021р. з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100330/2021/10128.

Оформлення вищезазначеного товару декларантом здійснено та випущено у вільний обіг за МД від 17.09.2021р. №UA100330/2021/332688 з урахуванням рішення про коригування митної вартості товарів. Різниця митних платежів від митної вартості, визначеної товариством, та скоригованої митницею, склала 143 871,21 грн., в т.ч. податок на додану вартість у розмірі 143 871,21грн.

Не погодившись з прийнятим рішенням про коригування митної вартості товарів та карткою відмови, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно положень ст.49, 51 - 54,57 МК України визначено, що митною вартістю то-варів, які переміщуються через митний кордон України є вартість товарів, що використо-вується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає спла-ті за ці товари, яка визначається декларантом відповідно до норм Митного кодексу Укра-їни; митна вартість товарів і метод її визначення заявляються (декларуються) митному органу декларантом під час переміщення товарів через митний кордон України шляхом подання декларації митної вартості.

У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декла-рант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість това-рів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у ч.5, 6 ст. 52 цього Кодексу, та докумен-ти, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких про-водився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або до-кумент, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок - проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо ра-хунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не вклю-чені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуван-ню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові зна-чення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на пи-сьмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрак-том); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконан-ням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліце-нзійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) ви-робника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними органі-заціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України здійснюється шляхом послідовного застосування таких методів: основним методом ви-значення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються; другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо по-дібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання ва-ртості; г) резервного; при цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застере-жень щодо застосування цього методу, визначених у ч.1 ст. 58 цього Кодексу, при цьому метод визначення митної вартості за ціною договору не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним осо-бою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до по-ложень ст. 55 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що органи доходів і зборів ма-ють право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати міс-це тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларан-том відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає органу доходів і зборів право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Доводи відповідача про наявність розбіжностей в наданих для розмитнення доку-ментах , та порушення позивачем митного законодавства, спростовується наступним.

Згідно матеріалів справи, доставка товару здійснена відповідно до умов Контракту, та Інвойсу, якими передбачені умови поставки СРТ (м.Одеса, Україна) відповідно до Incoterms 2010, згідно яких вартість доставки товару до місця призначення на митній території України покладені на продавця, погоджуючи саме обрані умови поставки СРТ, сторони виходили з того, що продажна ціна вже включає в себе вартість товару та транспортні витрати.

Аналізуючи докази у справі, суд першої інстанції вірно зазначив, що відсутність у поданій до митниці товариством ЕМД №UA100330/2021/332589 від 17.09.2021 року даних у графі 20 «витрати на транспортування до місця доставки по товару №№»,та у графі 21 «витрати на навантаження, вивантаження та обробку №№» дорівнюють 0,00 грн., що свідчить про те, що відповідні витрати були враховані постачальником саме у ціні товару.

Посилання митниці на той факт, що надана комерційна пропозиція являє собою копію інвойсу, не містить інформації щодо пропозицій для продажу оцінюваних товарів незалежним покупцям, отже не відображає дійсну вартість товару у розумінні положень статті VІІ Генеральної угоди з тарифів та торгівлі, суд першої інстанції вірно оцінив як неспроможну, оскільки комерційна пропозиція не є документом, на підставі якого визначаються складові митної вартості, до уваги може прийматись лише прейскурант (прайс-лист) продавця за контрактом, відомості з якого можуть лише бути додатковими, надто у разі, коли між відомостями контракту, додатку про ціни, рахунків, платіжних документів немає суперечностей чи ознак підробки.

До переліку додаткових документів, визначених ч.3 ст. 53 МК України входять ка-талоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару. Водночас положен-ня цієї статті передбачають можливість надання на підтвердження митної вартості това-рів не лише прайс-лист виробника, а й інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезено-го товару, до яких, зокрема можна й віднести прайс-лист продавця товару, паспорт якості на фірмовому бланку, комерційний інвойс, пакувальний лист.

Згідно матеріалів справи кількість товару, вага, загальна вартість підтверджується рахунком-фактурою (інвойсом) ІNVOICE №VT175110023/21 від 09.08.2021р. та пакувальним листом №VT175110023/21 від 09.08.2021р.

Посилання митниці на те, що висновок Дніпропетровської ТПП №ГО-1465 від 16.09.2021р. про те, що дійсна ринкова вартість отриманого товару може дорівнювати контрактній і вказана на умовах поставки СРТ-Одеса, не може бути підставою для підтвердження митної вартості за ціною договору, спростовується приписами ч.1,2 ст. 11 Закону України «Про торгово-промислові палати України», згідно яких саме торгово-промислові палати мають право проводити на замовлення українських та іноземних осіб експертизу, контроль якості, кількості, комплектності товарів (у тому числі експортних та імпортних) і визначати їх вартість, методичні та експертні документи, видані торгово-промисловими палатами в межах їх повноважень, є обов`язковими для застосування на всій території України.

Суд апеляційної інстанції у відповідності до п.5 ст.242 КАС України при розгляді справи врахував що Верховним Судом при прийнятті рішень по справам про коригування митної вартості, неодноразово висловлювались наступні правові висновки щодо умов оп-лати за товар: у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу умови оплати безпо-середньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися органом доходів і зборів до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару( постанова Верховного Суду від 16.07.2020 року у справі № 815/2731/18, від 23.07.2019 року по справі №1140/3242/18)

Матеріали справи свідчать, що надані позивачем для митного оформлення товару документи містять достовірні та об`єктивні відомості, які підтверджують числові значен-ня складових митної вартості товару за ціною договору.

Здійснивши аналіз доказів у справі, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач не підтвердив належними доказами наявність розбіжностей у поданих по-зивачем документах на розмитнення товару, а тому відсутні підстави ставити під сумнів достовірність заявленої декларантом митної вартості спірної партії товару за ціною дого-вору.

В силу викладеного рішення суду про задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування винесеного митним органом оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товару за резервним методом, та картки відмови є правомірним.

В силу ст.139 КАС України суд першої інстанції вірно стягнув на користь позива-ча за рахунок бюджетних асигнувань відповідача документально підтверджені судові ви-трати по сплаті судового збору в сумі 4540,00 грн.

Доводами апеляційної скарги зазначені обставини не спростовані.

Оскільки судом першої інстанції повно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, правильно застосовані норми матеріального права, підстави для скасування судового рішення та відмови в задоволенні позовних вимог відсутні.

Керуючись ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Київської митниці - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2021 року по адміністративній справі № 160/20409/21- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку згідно п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий - суддя Т.С. Прокопчук

суддя О.О. Круговий

суддя А.В. Шлай