Справа № 160/19343/21
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2022-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 вересня 2022 року м. Дніпросправа № 160/19343/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.12.2021 року (головуючий суддя Златін С.В.)

в адміністративній справі №160/19343/21 за позовом ОСОБА_1 до відповідача Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся 19.10.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області щодо не проведення своєчасного розрахунку при звільненні із ОСОБА_1 ;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 01 травня 2021 року по 06 жовтня 2021 року в сумі 68 311,17 грн. без урахування податків й інших обов`язкових платежів.

В обґрунтування позову зазначив, що відповідач несвоєчасно виплатив позивачу грошову допомогу при звільненні, а саме: не в день звільнення, а 06.10.2021 року. Відповідальність за вказану бездіяльність відповідача передбачена саме ст. 117 КЗпП України.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.12.2021 року позов задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області щодо не проведення своєчасного розрахунку при звільненні із ОСОБА_1 ;

- стягнуто з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.05.2021 року по 06.10.2021 року у розмірі 61 739,70 грн. без урахування податків й інших обов`язкових платежів.

В іншій частині заявлених позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що всі суми (заробітна плата, вихідна допомога, компенсація за невикористану відпустку, оплата за час тимчасової непрацездатності, індексація грошового забезпечення, доплати за службу в нічний час тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день його звільнення. Закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать; в разі невиконання такого обов`язку з вини власника або уповноваженого ним органу наступає передбачена статтею 117 Кодексу законів про працю України відповідальність. Відповідач при звільненні позивача не виплатив всіх належних йому сум. Згідно з довідкою про доходи позивача від 02.11.2021 року № 1487, яка видана відповідачем, середньоденна заробітна плата позивача за лютий-березень 2021 року складає 388,30 грн. до оподаткування, а не 429,63 грн. як вказує позивач у позовній заяві, оскільки грошове забезпечення поліцейських обраховується та виплачується з розрахунку календарних днів відповідного місяця їх служби, а не з розрахунку робочих днів, як вказує позивач у позовній заяві. Крім того, до грошового забезпечення позивача під час обчислення середнього грошового забезпечення за весь час затримки розрахунку при звільненні судом не включено виплачені відповідачем суми індексації, які вказані у довідці про доходи позивача від 08.10.2021 року №1420, оскільки сума індексації грошового забезпечення не входить до грошового забезпечення поліцейських згідно Порядку №260 та є одноразовою виплатою. Період затримки розрахунку з 01.05.2021 року по 06.10.2021 року 159 календарних дні. Розмір середнього заробітку за весь час затримки складає: 61739,70 грн. (159 календарних дня х 388,30 грн.). Відтак дійшов висновку стягнути з відповідача на користь позивача середнє грошове забезпечення за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 01 травня 2021 року по 06 жовтня 2021 року у розмірі 61 739,70 грн. без урахування податків й інших обов`язкових платежів.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми спеціального законодавства, а норми загального трудового законодавства, зокрема КЗпП України не можуть бути застосовані до спірних правовідносин. Вказує, що розмір нарахованої одноразової грошової допомоги при звільненні (після утримання податку на доходи фізичних осіб, нарахування компенсації податку на утримання військового збору 1,5%) склав 45 132,66 грн. Кошти на виплату одноразові грошової допомоги надійшли на рахунок ГУНП у жовтні 2021 року, а саме 04.10.2021. Невідрадно, 06.10.2021 було перераховано ОСОБА_1 на його особовий картковий рахунок вказану суму. Права позивача не були порушені, оскільки згідно п. 8 Розділу VІ Порядку №260-2016, одноразова грошова допомога при звільненні виплачується поліцейським не пізніше 2-х місяців з дня звільнення зі служби, а у разі надходження коштів пізніше цього терміну протягом 5-ти робочих днів після їх надходження. Таким чином, виплата матеріальної допомоги при звільненні поліцейського здійснена у відповідності до вимог законодавства.

В частині відмови у задоволенні позову рішення суду першої інстанції позивачем не оскаржується.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження відповідно до ст. 311 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що з 01.11.2004 по 06.11.2015 ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України, а з 07.11.2015 до 30.04.2021 - службу в Національній поліції України, що підтверджується записом у трудовій книжці (а.с. 8).

Наказом №179 о/с від 26.04.2021 звільнено капітана поліції ОСОБА_2 інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №3 Синельниківського районного управління поліції зі служби з 30.04.2021 за власним бажанням було (а.с. 7).

Датою звільнення ОСОБА_1 відповідно до вказаного наказу є 30.04.2021 року.

Відповідно до вказаного наказу, стаж служби ОСОБА_1 для виплати одноразової грошової допомоги становить 16 років 06 місяців 00 днів.

06.10.2021 на поточний рахунок ОСОБА_1 , який відкритий у відділенні «Павлоградська філія» АТ КБ «ПриватБанк» від ГУНП в Дніпропетровській області було перераховано грошові кошти в сумі 45 132,66 гривень з призначенням виплати «ЗАРПЛАТА».

Жодних письмових повідомлень про нараховані суми належні при звільненні ОСОБА_1 з моменту звільнення й до теперішнього часу не отримував.

19.10.2021 року позивач звернувся до суду із цим позовом, вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо несвоєчасного проведення розрахунку при звільненні, вважає, що є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача середнє грошове забезпечення за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.05.2021 року по 06.10.2021 року в сумі 68 311,17 грн. без урахування податків й інших обов`язкових платежів.

Суд першої інстанції позов задовольнив частково, визначивши суму середнє грошове забезпечення за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.05.2021 року по 06.10.2021 року в сумі 61 739,70 грн. без урахування податків й інших обов`язкових платежів.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, КЗПП України, норми Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 року N260, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 квітня 2016 р. за N669/28799 «Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських».

Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Предметом спору є наявність/відсутність правових підстав для стягнення середнього заробітку за час затримки виплати одноразової грошової допомоги при звільненні поліцейського зі служби (а саме застосування ст. 117 КЗПП).

Матеріалами справи підтверджується, що позивач проходив службу в органах внутрішніх справ України з 01.11.2004 по 06.11.2015 року, а з 07.11.2015 до 30.04.2021 службу в Національній поліції України (а.с. 8, 8з/с).

При цьому, повний розрахунок з позивачем проведено лише 06.10.2021, а саме 06.10.2021 виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні в розмірі 45 166,37 грн.

Позивач вважає, що несвоєчасна виплата при звільненні одноразової грошової допомоги свідчить про протиправну бездіяльність відповідача, що тягне відповідальність встановлену ст. 117 КЗПП.

Водночас, відповідач зазначає, що права позивача не були порушені, оскільки згідно п. 8 Розділу VІ Порядку №260-2016, одноразова грошова допомога при звільненні виплачується поліцейським не пізніше 2-х місяців з дня звільнення зі служби, а у разі надходження коштів пізніше цього терміну протягом 5-ти робочих днів після їх надходження. Тому виплата матеріальної допомоги при звільненні поліцейського здійснена у відповідності до вимог законодавства.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що вимога щодо виплати заробітку не обмежується строком.

Відповідно до частини 1 статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

В силу статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган у будь-якому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Згідно частини 1 статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що умовами застосування частини 1 статті 117 КЗпП України є невиплата належних звільненому працівникові сум у відповідні строки, вина власника або уповноваженого ним органу у невиплаті зазначених сум та відсутність спору про розмір таких сум.

Отже, при відсутності спору про розмір виплачуваних при звільненні сум, роботодавець повинен виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Водночас в даній справі спірним питанням є своєчасності виплати відповідачем одноразової грошової допомоги при звільненні.

Виплата одноразової грошової допомоги при звільненні із служби регулюється розділом VI Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 року N260, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 квітня 2016 р. за N669/28799 «Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських».

Так, згідно пункту 8 розділу VI Наказу від 06.04.2016 року N260:

- одноразова грошова допомога при звільненні виплачується не пізніше двох місяців з дня звільнення із служби, а в разі надходження коштів пізніше цього терміну - протягом п`яти робочих днів після їх надходження в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання центрального органу управління поліцією, органів поліції, державних органів, установ та організацій, до яких відряджені (прикомандировані) поліцейські.

Ухвалю від 14.07.2022 року у відповідача витребувано докази на підтвердження/чи спростування обставини, що кошти на виплату одноразові грошової допомоги при звільненні надійшли на рахунок ГУНП саме 04.10.2021.

На виконання ухвали від 14.07.2022 року відповідачем надано докази на підтвердження, що кошти на виплату одноразові грошової допомоги при звільненні надійшли на рахунок ГУНП саме 04.10.2021.

Оскільки кошти на виплату одноразові грошової допомоги при звільненні надійшли на рахунок ГУНП 04.10.2021, то колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що є підстави для задоволення апеляційної скарги Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

Так, в силу розділу пункту 8 розділу VI Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 року N260 «Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських», -

- одноразова грошова допомога при звільненні виплачується не пізніше двох місяців з дня звільнення із служби, а в разі надходження коштів пізніше цього терміну - протягом п`яти робочих днів після їх надходження в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання центрального органу управління поліцією, органів поліції, державних органів, установ та організацій, до яких відряджені (прикомандировані) поліцейські.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач невідкладно, 06.10.2021 перерахував ОСОБА_1 на його особовий картковий рахунок визначену суму.

Таким чином, права позивача не були порушені, а відповідачем не було допущено порушення норм права.

Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому можуть бути підставою для його скасування.

З врахуванням того, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог не оскаржувалося, то в цій частині апеляційний перегляд не здійснювався.

Дана справа є справою незначної складності, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

З огляду на результати апеляційного розгляду та характер спірних правовідносин судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 241-245, 250, 311, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.12.2021 скасувати.

В задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

В силу п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня її прийняття шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

В повному обсязі постанова виготовлена 13.09.2022.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова