Справа № 620/6781/20
Суддя: Пилипенко Олена Євгеніївна
Дата ухвалення: 2022-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/6781/20 Суддя першої інстанції: Падій В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Беспалова О.О. та Глущенко Я.Б.,

при секретарі - Ткаченко В.В.,

за участю:

представника позивача: - Панасенка Б.А.,

представника відповідача: - Ананка Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року у справі за адміністративним позовом Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2020 року, позивач - Північно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Суми) звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області (далі - Відповідач), в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 15.12.2020 року № 0, яким визначено грошове зобов`язання по податку на додану вартість всього в сумі 4 524 420,00 грн (основний платіж - 3 619 536,00 грн, штрафна санкція - 904 884,00 грн);

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 15.12.2020 року № 0, яким визначено грошове зобов`язання по акцизному податку всього в сумі 8 348 85,001 грн (основний платіж - 6 679 081,00 грн, штрафна санкція - 1 669 770,00 грн);

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 15.12.2020 року №0, яким визначено штрафні санкції за відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 Податкового кодексу України, податкових накладних по ПДВ всього в сумі 1 809 768,00 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 15.12.2020 року №0, яким визначено штрафні санкції за незабезпечення зберігання первинних документів, інших документів з питань обчислення і сплати податків або ненадання контролюючому органу оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю всього в сумі 1020,00 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 15.12.2020 року №0, яким визначено штрафні санкції за подання з недостовірними відомостями або помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку всього в сумі 1020,00 грн.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року адміністративний позов було задоволено повністю.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідачем - Головним управлінням Державної податкової служби у Чернігівській області подано апеляційну скаргу.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2020 року, апеляційну скаргу апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області - задоволено, рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року - скасовано та ухвалено постанову, якою в задоволенні адміністративного позову Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - відмовлено повністю.

Крім того, 23.11.2020 року колегією суддів було постановлено окрему ухвалу відносно посадових та службових осіб Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області та направлено її Генеральному прокурору, Державному бюро розслідувань та Міністру юстиції України для вжиття відповідних заходів реагування.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції та винесеною окремою ухвалою, позивач подав касаційну скаргу.

Постановою Верховного Суду від 22 червня 2022 року, касаційну скаргу Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) задоволено частково:

- постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2020 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 15.12.2020 № 0 (у частині нарахування зобов`язань з ПДВ та штрафних санкції з операцій з безоплатної передачі майна) та № 0 скасовано та в цій частині справу направлено для продовження розгляду до Шостого апеляційного адміністративного суду;

- постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2020 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 15.12.2020 № 0, 0, 0, а також 15.12.2020 № 0 у частині нарахування позивачу основної суми ПДВ за невиконання вказаних податкових зобов`язань та в частині визначення штрафної санкції (25% від суми донарахованого податку) - скасовано та в цій частині рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 травня 2020 року залишено без змін;

- окрему ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2020 року - скасовано. Направляючи справу в частині для продовження розгляду, Верховним Судом було наголошено, що судом апеляційної інстанції не досліджено та не надано оцінку питанню, хто саме отримав у власність таке майно (конфісковані транспортні засоби) та чим підтверджується набуття права власності на автомобілі саме позивачем.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 червня 2022 року прийнято до свого провадження справу за адміністративним позовом Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, призначено розгляд справи на 26 липня 2022 року о 10:00 год., зал судового засідання № 1. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 липня 2022 року, колегією суддів було витребувано у Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) у строк до 22 серпня 2022 року обґрунтовані пояснення щодо фактичного власника/ів конфіскованих автомобілів, що були безоплатно передані на користь інших установ/організацій та відповідні докази стосовно прав власності на останні. Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів звертає увагу, що справа направлена на продовження розгляду в межах податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Чернігівській області від 15.12.2020 року № 0, яким визначено грошове зобов`язання по податку на додану вартість всього в сумі 4 524 420,00 грн (основний платіж - 3 619 536,00 грн, штрафна санкція - 904 884,00 грн) та від 15.12.2020 року № 0, яким визначено грошове зобов`язання по акцизному податку всього в сумі 8 348 85,001 грн (основний платіж - 6 679 081,00 грн, штрафна санкція - 1 669 770,00 грн).

Так, приймаючи рішення про задоволення позову у вказаній частині, суд першої інстанції виходив з того, що оподаткування операцій з безоплатної передачі конфіскованого майна, яке є підакцизним товаром, здійснюється на загальних підставах, тобто зі сплатою усіх належних податків і зборів, будь-яких преференцій чи пільг щодо сплати податків, зборів чи інших платежів при здійсненні таких операцій відносно товарів підакцизної групи ПК України також не встановлює, у даному випадку, конфісковані транспортні засоби можуть бути передані безоплатно у власність установам та організаціям, лише після сплати цими установами та організаціями акцизного податку та податку на додану вартість відповідно до положень ПК України та Порядків №985 та №1724.

Колегія суддів вважає вказаний висновок суду першої інстанції обґрунтованим, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, Головне територіальне управління юстиції у Чернігівській області є бюджетною установою та утримується за рахунок Державного бюджету України.

У період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року позивач був зареєстрований неприбутковою установою згідно з рішенням від 24.11.2016 року №583/25-22-12-04-37. Код ознаки неприбутковості - 0031 (бюджетні установи).

Відповідно до Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 року № 228 (зі змінами), та на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 09.10.2019 року №870 «Деякі питання територіальних органів Міністерства юстиції» наказом Міністерства юстиції України «Про утворення міжрегіональних територіальних органів Міністерства юстиції України» від 16.10.2019 №3173/5 вирішено ліквідувати Головне територіальне управління юстиції у Чернігівській області та утворити Північно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Суми)) як юридичну особу публічного права.

За період з 01.11.2016 року по 30.11.2019 року позивачем задекларовано податкових зобов`язань з податку на додану вартість у сумі 6 308 098, 00 грн.

Посадовими особами Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області було безоплатно передано, а представниками установ - отримувачів прийнято, 31 конфіскований транспортний засіб на суму 7 040 710,95 грн.

На підставі наказів Головного управління ДПС у Чернігівській області від 16.12.2019 року № 846, 19.12.2019 року № 920, 11.11.2020 року № 1732-а, 12.11.2020 року № 1733-а, 17.11.2020 року № 1758-а та направлень на перевірку від 16.12.2019 року №№ 981, 982, 983 та від 12.11.2020 року №№ 277, 278, 279 посадовими особами Головного управління ДПС у Чернігівській області відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 78.1.7 пункту 78.1 статті 78, статті 82 Податкового кодексу України проведена позапланова виїзна документальна перевірка Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період, з 01.11.2016 року по 13.12.2019 року, правильності нарахування, повноти та своєчасності сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період, з 01.01.2011 року по 13.12.2019 року.

За результатами зазначеної перевірки контролюючим органом складено акт від 27.11.2020 року № 1277/07/34924518, в якому зафіксовано порушення:

1) пункту 185.1 статті 185, підпунктів 197.1.18, 197.1.26 пункту 197.1, пункту 197.5 статті 197 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено податок на додану вартість у сумі 4 021 577,00 грн за період, з листопада 2016 року по листопад 2019 року;

2) підпункту 212.1.4 пункту 212.1 статті 212, підпункту 213.1.4 пункту 213.1 статті 213, статті 216 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено акцизний податок у сумі 7 676 322,00 грн за період, з грудня 2016 року по січень 2019 року;

3) пункту 201.1, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, в результаті чого відсутня реєстрація податкових накладних, на загальну суму обсягу постачання у сумі 20 107 885,00 грн (без ПДВ) за період, з листопада 2016 року по листопад 2019 року;

4) пункту 44.3, пункту 44.4 статті 44 Податкового кодексу України, а саме: установою не забезпечено зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків і зборів протягом, установлених статтею 44 Податкового кодексу України, строків їх зберігання та/або ненадання контролюючому органу оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю;

5) пункту ІІІ Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку (зі змінами та доповненнями), затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 року № 4, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.01.2015 року № 111/26556.

Такі висновки контролюючого органу обґрунтовані наступним:

1) не включення позивачем до об`єкту оподаткування податком на додану вартість операцій з безоплатної передачі установам та організаціям 31-го транспортного засобу на загальну суму 7 040 710,95 грн;

2) здійснення безоплатної передачі установам та організаціям 31-го транспортного засобу без нарахування акцизного податку у сумі 7 676 322,00 грн за період з грудня 2016 року по січень 2019 року;

3) не включення Головним територіальним управлінням юстиції у Чернігівській області до об`єкта оподаткування з ПДВ на суми відшкодування вартості послуг з організації та проведення виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, за період, з 01.11.2016 року по 30.11.2019 року;

4) не виконання обов`язку щодо реєстрації податкових накладних;

5) не забезпечення зберігання документів;

6) зазначення недостовірних та неправильних відомостей у податковій звітності.

Листом від 30.11.2020 року № 13821/10/25-01-07-04-06 Головне управління ДПС у Чернігівській області направило позивачу акт перевірки від 27.11.2020 року №1277/07/34924518.

На підставі висновків документальної позапланової виїзної перевірки Головним управлінням ДПС у Чернігівській області прийнято:

1) податкове повідомлення-рішення від 15.12.2020 року № 0, яким визначено грошове зобов`язання по податку на додану вартість всього в сумі 4 524 420,00 грн (основний платіж - 3 619 536,00 грн, штрафна санкція - 904 884,00 грн);

2) податкове повідомлення-рішення від 15.12.2020 року № 0, яким визначено грошове зобов`язання по акцизному податку всього в сумі 8348851,00 грн (основний платіж - 6679081,00 грн, штрафна санкція - 1669770,00 грн);

3) податкове повідомлення-рішення від 15.12.2020 року № 0, яким визначено штрафні санкції за відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 Податкового кодексу України, податкових накладних по ПДВ всього в сумі 1 809 768,00 грн;

4) податкове повідомлення-рішення від 15.12.2020 № року 0, яким визначено штрафні санкції за незабезпечення зберігання первинних документів, інших документів з питань обчислення і сплати податків або ненадання контролюючому органу оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю всього в сумі 1020,00 грн;

5) податкове повідомлення-рішення від 15.12.2020 року № 0, яким визначено штрафні санкції за подання з недостовірними відомостями або помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку всього в сумі 1020,00 грн.

Листом від 15.12.2020 № 14303/10/25-01-07-04-06 Головне управління Державної податкової служби у Чернігівській області направило вищевказані податкові повідомлення - рішення позивачу. Вважаючи вказані податкові повідомлення - рішення протиправними, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції, доводам апелянта, враховуючи висновки Верховного Суду в межах спірних правовідносин, колегія суддів зазначає наступне.

Стосовно порядку оподаткування операцій з безоплатної передачі на користь відповідних установ та організацій, конфіскованого за рішенням суду майна, яке відноситься до підакцизних товарів, колегія суддів вважає за необхідне зазначає наступне.

Статтею 62 Закону України №1404-VIII (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що виконання рішень про конфіскацію майна здійснюється органами державної виконавчої служби в порядку, встановленому цим Законом.

Реалізація конфіскованого майна здійснюється в порядку, встановленому цим Законом.

Розпорядження конфіскованим майном та майном, яке не підлягає реалізації, здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядок обліку, зберігання, оцінки вилученого митницями майна, щодо якого винесено рішення суду про конфіскацію, передачі цього майна органам державної виконавчої служби і розпорядження ним, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.12.2001 №1724 (далі Порядок №1724), відповідно до якого саме державний виконавець є особою, уповноваженою на реалізацію конфіскованих автомобілів.

Порядком №1724 установлено декілька способів розпорядження конфіскованим майном, зокрема, і у випадку неможливості реалізації, - безоплатна передача майна або його знищення, утилізація, промислова переробка.

Процедура розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби, врегульована приписами Порядку розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2002 № 985 (далі - Порядок № 985, у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин), пункт 11 якого передбачає, що з метою забезпечення розпорядження конфіскованим майном у способи, відмінні від реалізації, керівник органу державної виконавчої служби утворює комісію, яка складається з представників відповідного органу державної виконавчої служби, державної податкової інспекції у районі, місті (крім м. Києва), районної у місті, об`єднаної та спеціалізованої державної податкової інспекції головного управління ДПС, а якщо майно вилучено митницею - представників відповідної митниці. До складу комісії можуть бути включені представники благодійних організацій.

Головою комісії є керівник органу державної виконавчої служби.

Рішення комісії приймаються простою більшістю голосів, підписуються присутніми на засіданні членами комісії та затверджуються керівником відповідного органу державної виконавчої служби. У разі коли голоси розділилися порівну, вирішальним є голос голови комісії.

Копія рішення надсилається всім органам/організаціям, представники яких входять до складу комісії.

Відповідно до пункту 14 Порядку № 985 у разі коли майно, в тому числі транспортні засоби, не реалізовано у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», державний виконавець вносить на розгляд комісії, яка утворена відповідно до пункту 11 цього Порядку (далі - комісія), пропозицію щодо безоплатної передачі майна органам державної влади, закладам охорони здоров`я, освіти, соціального забезпечення, соціального захисту, зокрема закладам, у яких виховуються діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, дитячим будинкам сімейного типу, прийомним сім`ям, будинкам дитини при установах виконання покарань, установам виконання покарань, слідчим ізоляторам, військовим формуванням, а також на благодійні цілі. У разі прийняття комісією рішення про можливість безоплатної передачі майна орган державної виконавчої служби розміщує інформацію щодо цього майна на веб-сайті з питань реалізації арештованого державними виконавцями майна.

У повідомленні про безоплатну передачу майна зазначається інформація про оподаткування операцій з безоплатної передачі майна, у тому числі підакцизних товарів, з посиланням на норми законодавства.

При цьому відповідно до пунктів 23, 24 Порядку №985 товарно-матеріальні цінності, крім тих, обіг яких обмежено законом, безоплатно передаються державним органам, установам, організаціям на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України.

Безоплатна передача зазначених товарно-матеріальних цінностей здійснюється за ринковою вартістю, визначеною згідно із законодавством про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність і Податковим кодексом України.

Майно, що перейшло у власність держави і отримано безоплатно відповідними юридичними особами, відображається в бухгалтерському обліку та звітності в порядку, встановленому законодавством.

Передане безоплатно майно, що підлягало оподаткуванню митними платежами, якщо вони не були сплачені, може бути відчужене виключно за умови сплати мита та інших податків і зборів, передбачених законодавством під час його ввезення на територію України.

Аналогічні положення закріплені у пунктах 12, 12-2 Порядку №1724.

Отже необхідність сплати обов`язкових податків і зборів, навіть при безоплатній передачі підакцизних товарів установам і організаціям, прямо встановлена чинними нормами ПК України, Порядку № 985 та Порядку №1724.

Суд звертає увагу, що одержання відповідними органами державної влади, установами та організаціями транспортних засобів, згідно з чинним законодавством України, можливе виключно після сплати ними обов`язкових податків і зборів.

Підпунктом 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 ПК України реалізація підакцизних товарів (продукції) - це будь-які операції на митній території України, що передбачають відвантаження підакцизних товарів (продукції) згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами з передачею прав власності або без такої, за плату (компенсацію) або без такої, незалежно від строків її надання, а також безоплатного відвантаження товарів, у тому числі з давальницької сировини, реалізація суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

З аналізу вказаної норми випливає, що безоплатна передача підакцизних товарів (продукції) є однією із форм реалізації підакцизних товарів.

Згідно з пунктом 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Відповідно до підпункту 197.1.26 пункту 197.1 статті 197 ПК України звільняються від оподаткування операції з передачі конфіскованого майна, знахідок, скарбів, майна, визнаного безхазяйним, майна, за яким не звернувся власник до кінця строку зберігання, та майна, що за правом успадкування чи на інших законних підставах переходить у власність держави (у тому числі майна, визначеного у статті 184 Митного кодексу України), у розпорядження державних установ або організацій, уповноважених здійснювати їх збереження або постачання згідно із законодавством, а також операції з безоплатної передачі зазначеного в цьому пункті майна у випадках, визначених законодавством, у володіння і користування державних органів, установ (організацій), які утримуються за рахунок бюджетних коштів, а також закладів, у яких виховуються діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, дитячих будинків сімейного типу, прийомних сімей.

При цьому приписи пункту 24 Порядку №985 стосуються тієї категорії товарів, що підпадають під дію вказаної норми ПК України, та передбачають, що подальше відчуження такого майна буде можливе за умови сплати мита та інших податків і зборів.

Однак пунктом 197.5 статті 197 ПК України встановлено, що звільнення від оподаткування, передбачене пунктом 197.1 цієї статті, не поширюється на операції з підакцизними товарами, зазначеними в розділі VI цього Кодексу.

За приписами пункту 215.1 статті 215 ПК України до підакцизних товарів належать, зокрема, автомобілі легкові, кузови до них, причепи та напівпричепи, мотоцикли, транспортні засоби, призначені для перевезення 10 осіб i більше, транспортні засоби для перевезення вантажів.

Окрім того у пункті 213.3 статті 213 цього Кодексу наведено перелік випадків звільнення від оподаткування акцизним податком, проте, операції з безоплатної передачі транспортних засобів у ньому відсутні.

З системного аналізу наведеного правового регулювання слідує, що оподаткування операцій з безоплатної передачі конфіскованого майна, яке є підакцизним товаром, здійснюється на загальних підставах, тобто зі сплатою усіх належних податків і зборів. Будь-яких преференцій чи пільг щодо сплати податків, зборів чи інших платежів при здійсненні таких операцій відносно товарів підакцизної групи ПК України також не встановлює.

У даному випадку, конфісковані транспортні засоби можуть бути передані безоплатно у власність установам та організаціям, лише після сплати цими установами та організаціями акцизного податку та податку на додану вартість відповідно до положень ПК України та Порядків №985 та №1724.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 22.10.2020 у справі № 823/1873/18.

Скасовуючи рішення суду апеляційної інстанції в частині, Верховним Судом було наголошено, що «судом апеляційної інстанції зазначено, що конфісковані транспортні засоби переходять у власність держави, у цьому випадку в особі позивача. Тому, саме позивач несе відповідний податковий тягар зі сплати ПДВ та акцизного податку. Проте, Суд уважає вказані висновки передчасними, оскільки судом апеляційної інстанції взагалі не досліджувались обставини щодо встановлення фактичного власника вказаних авто.

Колегія судів звертає увагу на те, що судом апеляційної інстанції, який дійшов висновку про необхідність сплати позивачем податків при придбанні у власність автомобілів, не досліджено та не надано оцінку питанню хто саме отримав у власність таке майно, та чим підтверджується набуття права власності на автомобілі саме позивачем».

Так, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 липня 2022 року, колегією суддів було витребувано у Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) обґрунтовані пояснення щодо фактичного власника/ів конфіскованих автомобілів, що були безоплатно передані на користь інших установ/організацій та відповідні докази стосовно прав власності на останні.

Відповідно до Глави 23 Цивільного кодексу України ( далі- ЦК України) правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. При цьому власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Підставами припинення права власності є юридичні факти (певні обставини), з якими закон пов`язує ліквідацію права власності взагалі або перехід його до іншої особи.

Глава 25 ЦК України визначає підстави припинення права власності.

Відповідно до статті 346 ЦК України право власності припиняється, зокрема, у разі конфіскації.

Відповідно до статті 41 Конституції України, яка є нормою прямої дії, конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених Законом.

Згідно статті 354 ЦК України до особи може бути застосовано позбавлення права власності на майно за рішенням суду як санкція за вчинення правопорушення (конфіскація) у випадках, встановлених законом. Конфісковане майно переходить у власність держави безоплатно. Тобто, саме на підставі судового рішення припиняється право власності у особи-порушника.

Відповідно до статті 541 Митного кодексу України постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил у частині конфіскації виконується державним виконавцем в установленому Законом порядку.

Питання обліку, попередньої оцінки і зберігання майна до прийняття судом рішення про його конфіскацію, передачі органам державної виконавчої служби вилученого митними органами майна, щодо якого винесено рішення суду про конфіскацію, врегульовано Порядком обліку, зберігання, оцінки вилученого митними органами майна, щодо якого винесено рішення суду про конфіскацію, передачі цього майна органам державної виконавчої служби і розпорядження ним, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26.12.2001 року № 1724.

Механізм передачі вилученого митними органами та конфіскованого згідно із судовими рішеннями майна органам державної виконавчої служби врегульовано Порядком взаємодії органів державної виконавчої служби та митниць Державної фіскальної служби під час передавання майна, конфіскованого за рішеннями судів, та розпорядження ним затвердженого Наказом Міністерства юстиції України, Міністерства фінансів України 23.03.2018 № 892/5/379. Згідно положень вказаного Порядку передача конфіскованого майна від зберігача уповноваженому державному підприємству здійснюється згідно з пунктом 10 Порядку обліку майна.

Примірники акта приймання-передавання майна та видаткової накладної, а також копія звіту про оцінку майна суб`єктом оціночної діяльності залишаються у справах митниці ДФС.

Підприємством, уповноваженим та проведення електронних торгів, виконання інших функцій, передбачених Порядком реалізації арештованого майна є Державне підприємство «Сетам».

З моменту арешту, опису та передачі майна уповноваженому державному підприємству органами державної виконавчої служби вживаються заходи щодо реалізації конфіскованого майна у відповідності до положень статей 61, 62 Закону України «Про виконавче провадження».

У випадку реалізації майна та повного розрахунку покупцем за придбане майно право власності на конфісковане майно набуває переможець торгів на підставі оформленого відповідно до Розділу X Порядку реалізації арештованого майна акту.

Акт про проведений електронний аукціон є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно. У разі придбання рухомого майна акт про проведений електронний аукціон є підставою для отримання майна у зберігача. Зазначений акт підтверджує виникнення права власності у особи, що придбала рухоме майно та є підставою для реєстрації придбаних конфіскованих транспортних засобів відповідно до Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.02.2021 № 115.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що на органи державної виконавчої служби покладено лише функцію реалізації конфіскованого майна та документального оформлення переходу права власності на нього до набувачів-переможців аукціону.

Всі інші дії, пов`язані з розпорядженням конфіскованим майном, приймаються Комісією.

Відповідно до Порядку розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2002 року № 985 (далі- Порядок) комісія створюється керівником органу державної виконавчої служби та складається з представників відповідного органу державної виконавчої служби, державної податкової інспекції у районі, місті (крім м. Києва), районної у місті, об`єднаної та спеціалізованої державної податкової інспекції головного управління ДПС, а якщо майно вилучено митницею - представників відповідної митниці.

Зокрема, відповідно до пункту 14 Порядку, якщо майно, в тому числі транспортні засоби, не реалізовано у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», державний виконавець вносить на розгляд комісії, пропозицію щодо безоплатної передачі майна органам державної влади, закладам охорони здоров`я, освіти, соціального забезпечення, соціального захисту, зокрема закладам, у яких виховуються діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, дитячим будинкам сімейного типу, прийомним сім`ям, будинкам дитини при установах виконання покарань, установам виконання покарань, слідчим ізоляторам, військовим формуванням, а також на благодійні цілі.

У разі прийняття комісією рішення про можливість безоплатної передачі майна орган державної виконавчої служби розміщує інформацію щодо цього майна на веб-сайті з питань реалізації арештованого державними виконавцями майна.

Отже, саме комісією приймаються рішення, які є підставою набуття права власності на конфісковане майно.

У подальшому державна реєстрація набутих за рішенням комісії конфіскованих транспортних, засобів проводиться відповідно до Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.02.2021 року № 115.

Зокрема, відповідно до пункту 11 зазначеного Порядку передбачено, що Державна реєстрація конфіскованих транспортних засобів або транспортних засобів, право власності на які встановлено за рішенням суду, проводиться на підставі відповідного рішення суду із зазначенням марки, моделі, ідентифікаційних номерів складових частин таких засобів, а також реєстраційних документів, зокрема свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (далі - свідоцтво про реєстрацію) або технічного паспорта (у разі їх наявності). До реєстраційних документів додається договір купівлі-продажу, інший документ, що встановлює право власності, або рішення Кабінету Міністрів України чи комісії, утвореної відповідно до Порядку розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2002 р. № 985, про передачу цих транспортних засобів у разі конфіскації у власність держави.

Відповідно до Порядку на набувачів майна, що перейшло у власність держави і отримано безоплатно відповідним юридичним особами, покладається обов`язок щодо відображення в бухгалтерському обліку та звітності в порядку, встановленому законодавством. Контроль за цільовим використанням майна, переданого безоплатно, покладається на державні органи, установи, організації, що його отримали, а також на контролюючі та правоохоронні органи у межах їх компетенції.

Наведені вище доводи підтверджують, що за час здійснення виконавчого провадження органи державної виконавчої служби фактично не вступають у володіння, користування чи розпорядження конфіскованим майном, а лише виконують функцію управління конфіскованим майном в рамках процедури здійснення виконавчого провадження. Конфісковані за рішенням судів транспортні засоби не набувались у власність позивачем або його структурними підрозділами, право власності на конфісковані транспортні засоби в розумінні цивільного законодавства України втратили боржники за виконавчими провадженнями на підставі відповідних рішень судів, при цьому набувачами конфіскованих автомобілів являються органи та установи, яким таке майно було передано комісією на підставі відповідних рішень.

Позивачем на вимогу суду було також надано копії актів приймання - передавання майна (конфіскованих автомобілів), з яких вбачається, що конфісковане майно не перебувало у власності позивача, позаяк майно передається представником ДП «СЕТАМ» до набувачів цього майна (військові частини, рятувальники, тощо).

ДП «СЕТАМ» - державне підприємство, що створено Міністерством юстиції України для сприяння реалізації державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів або посадових осіб.

ДП «СЕТАМ» (Код ЄДРПОУ), має свої регіональні філії та не перебуває у підпорядкуванні, структурі чи підзвітності позивача.

Позивачем також доцільно наголошувалось, що питання обліку конфіскованого майна досліджувалося при здійсненні аудиту Рахунковою палатою України та відображено у звіті за 2014 рік (звіт знаходиться у вільному доступі у мережі Інтернет за посиланням https://dostup.pravda.com.Ua/request/55314/response/134284/attach/4/Zvit%202014. pdf).

У даному звіті, окрім іншого, зазначено про відсутність правового регулювання належного бухгалтерського обліку майна, що перейшло у власність держави, а також відсутність уповноваженого органу, який би утримував на своєму балансі конфісковане та передане йому фіскальними та правоохоронними органами майно до моменту розпорядження ним та ініційовано законодавче вирішення даного питання.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції щодо протиправності винесення відповідачем податкових повідомлення-рішень Головного управління ДПС у Чернігівській області від 15.12.2020 року № 0, яким визначено грошове зобов`язання по податку на додану вартість всього в сумі 4 524 420,00 грн (основний платіж - 3 619 536,00 грн, штрафна санкція - 904 884,00 грн) та № 0, яким визначено грошове зобов`язання по акцизному податку всього в сумі 8 348 85,001 грн (основний платіж - 6 679 081,00 грн, штрафна санкція - 1 669 770,00 грн).

Щодо решти аргументів сторін, суд звертає увагу, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. У зв`язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області - залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року - без змін.

Керуючись ст..ст. 241, 242, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.Є.Пилипенко

Суддя: О.О.Беспалов

Я.Б.Глущенко

Повний текст виготовлено 13 вересня 2022 року.