Справа № 580/10890/21
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Тимошенко В.П.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2022 року Справа № 580/10890/21

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Губської Л.В., Карпушової О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 17 січня 2022 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Черкаській області

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Черкаській області (далі - Відповідач), в якому просив:

1) визнати протиправною бездіяльність Відповідача щодо ненарахування та невиплати Позивачу індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 31.10.2017;

2) стягнути з Відповідача на користь Позивача заборгованість по індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 31.10.2017;

3) визнати протиправним дії Відповідача щодо нарахування та виплати Позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні з грошового забезпечення без урахування індексації, надбавки за службу в умовах режимних обмежень та премії в розмірі 39,089% (при обчисленні суми якої не була врахована надбавка за службу в умовах режимних обмежень);

4) стягнути з Відповідача на користь Позивача невиплачену частину одноразової грошової допомоги при звільненні в сумі 19568,38 грн.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 17 січня 2022 року позовну заяву повернуто Позивачу в частині вимог про:

- визнання протиправним дій Відповідача щодо нарахування та виплати Позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні з грошового забезпечення без урахування індексації, надбавки за службу в умовах режимних обмежень та премії в розмірі 39,089% (при обчисленні суми якої не була врахована надбавка за службу в умовах режимних обмежень);

- стягнення з Відповідача на користь Позивача невиплачену частину одноразової грошової допомоги при звільненні в сумі 19568,38 грн.

Постановляючи зазначену ухвалу, суд виходив з того, що одноразова грошова допомога при звільненні не входить до складу грошового забезпечення та носить одноразовий характер, а тому до таких позовних вимог застосовується місячний строк звернення до суду у справах щодо проходження публічної служби, передбачений КАС України.

При цьому, суд зазначив, що Позивач вказаний строк пропустив і доказів поважності причин його пропуску не надав.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та направити справу в цій частині позовних вимог до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог Позивач зазначає, що одноразова грошова допомога при звільненні є компенсаційними витратами та охоплюється поняттям «заробітна плата» у розумінні Закону України «Про оплату праці».

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що судом першої інстанції при вирішенні питання щодо повернення його позовної заяви в частині вищевказаних позовних вимог було неповно встановлено обставини справи та порушено норми матеріального і процесуального права.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.08.2022 було відкрито апеляційне провадження, установлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

У строк, установлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуанню з наступних підстав.

Нормативно-правове обґрунтування.

Частинами першою та п`ятою статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до частин першої, другої статті 233 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) у редакції, чинній станом на час звернення Позивача до суду з цим позовом, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про оплату праці» основна заробітна плата. Це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що одноразова грошова допомога при звільненні є компенсаційною виплатою з фонду оплати праці, на яку особа набуває право в разі припинення трудових правовідносин.

Тож, звернення до адміністративного суду з позовними вимогами щодо вказаної виплати не обмежується строком позовної давності і на такі правовідносини не поширюються положення частини п`ятої статті 122 КАС України.

З огляду на це, перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що Позивачем при зверненні з вимогами про визнання протиправними дій Відповідача щодо нарахування та виплати йому одноразової грошової допомоги при звільненні з грошового забезпечення без урахування індексації, надбавки за службу в умовах режимних обмежень та премії в розмірі 39,089% (при обчисленні суми якої не була врахована надбавка за службу в умовах режимних обмежень) та про стягнення з Відповідача невиплаченої частини такої допомоги, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_1 не було пропущено строк позовної давності.

Також, апеляційний суд відзначає, що такі позовні вимоги, крім іншого, пов`язані із заявленими ним у цьому ж позові вимогами щодо нарахування і виплати індексації грошового забезпечення, які розглянуті судом по суті.

У контексті аналізу цього питання, судова колегія встановила, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стосовно одноразової грошової допомоги, зокрема обґрунтовані тим, що вона виплачена йому неповністю саме через неврахування Відповідачем вищевказаної спірної індексації.

Наведені обставини додатково переконують суд апеляційної інстанції у відсутності достатніх правових підстав вважати, що Позивач пропустив строк звернення до суду з позовними вимогами щодо одноразової грошової допомоги при звільненні.

При цьому, судова колегія враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні від 04.12.1995 у справі «Беллет проти Франції», в якому Суд зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні від 27.06.2000 у справі «Ілхан проти Туреччини» Європейський суд з прав людини зазначив, що правило встановлення обмежень звернення до суду у зв`язку з пропуском строку повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично, не має абсолютного характеру і перевіряючи його виконання слід звернути увагу на обставини справи.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13.01.2000 та в рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28.10.1998 Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог, що є порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» висновки ЄСПЛ є джерелом права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було неповно встановлено обставини справи та порушено норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про повернення позовної заяви через пропуск строку звернення до суду та порушення права Позивача на доступ до суду.

Відповідно до ст. 320 КАС України у редакції, чинній на момент розгляду колегією суддів апеляційної скарги, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Отже, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, ухвала Черкаського окружного адміністративного суду від 17 січня 2022 року - скасуванню, а справа в частині щодо позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління Національної поліції в Черкаській області щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні з грошового забезпечення без урахування індексації, надбавки за службу в умовах режимних обмежень та премії в розмірі 39,089% (при обчисленні суми якої не була врахована надбавка за службу в умовах режимних обмежень) та стягнення з Головного управління Національної поліції в Черкаській області невиплаченої частини одноразової грошової допомоги при звільненні -направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 17 січня 2022 року - скасувати, а справу в частині щодо позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління Національної поліції в Черкаській області щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні з грошового забезпечення без урахування індексації, надбавки за службу в умовах режимних обмежень та премії в розмірі 39,089% (при обчисленні суми якої не була врахована надбавка за службу в умовах режимних обмежень) та стягнення з Головного управління Національної поліції в Черкаській області невиплаченої частини одноразової грошової допомоги при звільненні - направити для продовження розгляду до Черкаського окружного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 13 вересня 2022 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: Л.В. Губська

О.В. Карпушова