Справа № 640/28032/20
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2022-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Собківа Я.М.

При секретарі: Шепель О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 лютого 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - відповідач, ГУ ПФУ в м. Києві), у якому просила:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з питань підтвердження стажу її роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугою років від 24.09.2020;

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови призначити їй пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

зобов`язати Головне управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві призначити їй пенсію за віком на пільгових умовах з 09.09.2020 за Списком №1 відповідно до ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з врахуванням періодів пільгового стажу по списку №1: з 25.07.1985 по 30.06.1987, з 01.07.1987 по 30.09.1991 року, з 01.01.1991 по 16.04.1998.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішенням Комісії Головного управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві від 24.09.2020 № 52 було протиправно відмовлено позивачу в задоволенні заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з посиланням на відсутність документів, що підтверджують віднесення умов праці позивача у періоди її роботи з 25.07.1985 по 30.06.1987, з 01.07.1987 по 30.09.1991 та з 01.01.1991 по 16.04.1998 до Списку №1, що дає право на пенсію на пільгових умовах та незараховано період її відпустки по догляду за дитиною за відсутності відповідних підтверджуючих документів.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 лютого 2022 року даний адміністративний позов - задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову повністю.

Скаргу обґрунтовано тим, що з наданих позивачем для призначення пенсії документів неможливо визначити її право на призначення пенсії на пільгових умовах, оскільки відсутній необхідний стаж за списком № 1. Крім того, за спірні періоди роботи позивача відсутні нарахування заробітної плати. Також відповідач вказав, що позивач не надала документів, що підтверджують її перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку, що не дає підстав для включення цього періоду до трудового стажу останньої.

Відповідно до п.3 ч.1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Приймаючи до уваги, що в суді першої інстанції справа розглядалась в порядку спрощеного провадження, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 09.09.2020 ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення їй пенсії на пільгових умовах за Списком 1.

До заяви позивачем були додані наступні документи, зокрема: довідка про призначення ідентифікаційного коду, копія паспорта, копія трудової книжки, копія диплому, довідка із СПОВ про заробітну плату з 01.07.2000 по день звернення, довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах, копія свідоцтва про народження дитини, копія свідоцтва про шлюб, копія наказу від 31.05.1994 № 124к/63 про підтвердження права працівників об`єднання на пільгове пенсійне забезпечення, копія.

Рішенням №52 від 24.09.2020 Комісія з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, підтвердила право на зарахування періодів роботи гр.. ОСОБА_1 з 01.10.1991 по 05.11.1991 та з 07.11.1991 по 24.06.1993 апаратником витяжки капронового виробництва прядильного цеху на ВАТ «Київхімволокно», що припинено у зв`язку з визнанням його банкрутом, до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 за нормами пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Разом з тим, Рішенням Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах №52 від 24.09.2020 відмовлено у підтвердженні права на зарахування до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 за нормами пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періодів роботи ОСОБА_1 на ВАТ «Київхімволокно», що припинено у зв`язку з визнанням його банкрутом:

- з 25.07.1985 по 30.06.1987 в якості крутильниці на витяжних машинах цеха гарячей витяжки та текстурування капронового виробництва, з 01.07.1987 по 30.09.1991 в якості оператора кручення та витяжки цеху гарячої витяжки та текстурування капронового виробництва, оскільки робота в цеху гарячої витяжки та текстурування не передбачена списком № 1, затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173;

- з 06.11.1991 по 06.11.1991 - у зв`язку з перебуванням у відпустці без збереження заробітної плати;

- з 25.06.1993 по 16.04.1998 - апаратником витяжки капронового виробництва прядильного цеху, оскільки присвоєна заявниці друга професія різника хімічного волокна не передбачена наказом про підтвердження права робітників на пільгове пенсійне забезпечення від 31.05.1994 № 124к/63 та згідно з додатком № 1 до нього. Зазначено, що з 01.08.1995 прядильний цех перетворений в хіміко-прядильний цех № 2 капронового виробництва, який також не передбачений зазначеним наказом.

Зазначено, що у періоди: з жовтня 1988 по листопад 1988, з грудня 1989 по липень 1990 та з вересня 1990 по березень 1991, у грудні 1996 та з квітня 1997 по лютий 1998 - відсутнє нарахування заробітної плати.

Крім цього, документи про причини перебування позивача у відпустках «с/сч на 27.01.87 и 07.02.87; с/сч 12.06.-22.06.87; с/сч до 1,5г. с 7.11.89-6.05.90; с/сч до 3 лет с 6.11.91-6.11.91; с/сч до 6 лет с 5.05.97-5.11.97; с/сч до 6 лет с 6.11.97г.-5.05.98г.», в т. ч. про перебування у відпустках для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та без збереження заробітної плати до досягнення дитиною шестирічного віку у наданих на розгляд Комісії документах відсутні.

17.09.2020 листом №2600-0314-8/131481 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві відмовило у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 з підстав не надання документів, що підтверджують віднесення місць праці у періоди її роботи з 25.07.1985 по 30.06.1987, з 01.07.1987 по 30.09.1991, з 01.01.1991 по 16.04.1998 до умов, що підпадають під визначені Списком №1, за вказані періоди роботи позивача відсутні нарахування заробітної плати та вона не надала документів, що підтверджують перебування її у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку.

Вважаючи відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України №1058-IV за Списком № 1 протиправною, а свої права порушеними, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач неправомірно відмовив позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах, оскільки пільговий стаж підтверджується записами в трудовій книжці та уточнюючими довідками.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його обґрунтованим, з огляду на наступне.

Згідно статті 46 Конституцій України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ) громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до п. «а» ч. 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 22 років 6 місяців у чоловіків.

Відповідно до статті 100 вказаного Закону особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах:

а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством;

б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Крім того, принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, а також суспільні відносини з приводу призначення, перерахунку і виплати пенсій врегульовані Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV.

Відповідно до ч. 1 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до ст. 27 та з урахуванням норм ст. 28 цього Закону.

Згідно п. 1 ч. 2 статті 114 Закону України №1058-IV, на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом 1 частини 1 статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Згідно п. 1 ч. 1 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (далі - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно абз. 1-2 п. 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Зі змісту вказаних норм вбачається, що довідки мають надаватися у разі, коли відсутні відомості в трудовій книжці про роботу особи у спірний період, що визначає її право на пільгову пенсію.

Оскільки виключно законами визначаються умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, з огляду пріоритетності законів над підзаконним актами, нормативно-правовий акт, яким є Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, не може перешкоджати або встановлювати додаткові умови для визначення права на пенсію.

Вказаним Порядком передбачено право осіб надавати відповідні уточнюючі довідки, а не обов`язок, невиконання якого могло б потягнути відмову у призначенні пенсії.

В контексті викладеного, обґрунтованими є висновки суду першої інстанції, який вказав, що наявність у позивача стажу роботи за Списком № 1 може підтверджуватись записами в трудовій книжці, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе у випадку її відсутності або відсутності в ній записів.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до наказу Міністерства хімічної промисловості СРСР від 25 квітня 1975 року №300 Київський комбінат хімічного волокна перетворений на Київське виробниче об`єднання «Хімволокно».

Згідно з наказом Міністерства промисловості України від 10 вересня 1993 року №201, Київське виробниче об`єднання «Хімволокно» перейменовано на Київське державне виробниче об`єднання «Хімволокно».

Наказом Міністерства промисловості України від 30 грудня 1994 року №402 Київське державне виробниче об`єднання «Хімволокно» перейменовано на ВАТ «Київхімволокно».

З трудової книжки позивача вбачається, що вона працювала на наступних посадах Київського виробничого об`єднання «Хімволокно»:

з 25.07.1985 по 01.07.1987 - крутильником на витяжних машинах четвертого розряду цеху гарячої витяжки та текстурування капронового виробництва,

з 01.07.1987 по 01.101991 - оператором кручення та витяжки четвертого розряду цеху гарячої витяжки та текстурування капронового виробництва,

з 01.10.1991 по 25.06.1993- апаратником витяжки четвертого розряду капронового виробництва прядильного цеху,

з 25.06.1993 по 07.04.1998 - різником хімічного волокна третього розряду.

Відповідно до довідки про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 07.09.2004 № 137, виданої відкритим Акціонерним товариством «Київхимволокно» вбачається, що стаж роботи позивача на шкідливому виробництві у період з 01.10.1991 по 16.04.1998 відповідає вимогам, передбаченим списком №1 розділу XVI позиції 541 Постанови КМУ від 11.03.1994 року № 162 та становить 5 років 01 місяць 0 днів.

Крім того, у вказаній довідці зазначено, що на підставі наказу від 29.06.1995 № 153к/85 «Про удосконалення структури управління ВАТ» з 01.08.1995 об`єднано хімічний та прядильний цехи капронового виробництва в виробництві синтетичних волокон в хіміко-прядильний цех №2 того ж виробництва, без змін умов праці. Робочі місця при перейменуванні цеху не зазнали змін, технологія випуску синтетичного волокна не змінилась.

Також у довідці вказано, що позивач в період з 02.11.1996 по 16.04.1998 знаходилась у відпустці без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до шестирічного віку.

Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно із Списками № 1 та № 2 деталізоване у Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18 листопада 2005 року.

Згідно п. 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків.

Вказані списки складені по виробничому принципу, кожному розділу і підрозділу відповідає відповідне виробництво або конкретний вид робіт. Тому, право на пільгову пенсію визначається в залежності від того, в якому виробництві або на яких роботах був зайнятий той чи інший працівник. При цьому, немає значення, в штаті якої організації або якого підрозділу організації перебуває робітник.

Визначальним фактором при встановлені права на дострокове призначення пенсії за віком є факт зайнятості робітника на виробництві або на виконанні окремих робіт, передбачених Списками.

Відповідно до пункту 10 Порядку №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637.

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Позивачем надано довідку, яка підтверджує запис у трудовій книжці про наявність у неї пільгового трудового стажу в період з 01.10.1991 по 01.11.1996.

Крім того, відповідно до п. 4.2 Порядку №383 результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно п. 4.5 Порядку №383 якщо ж атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць ( 442-92-п). У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком № 442 та Методичними рекомендаціями.

За змістом пунктів 8 та 9 Порядку № 442 проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Відповідно до пункту 10 Порядку № 442 результати атестації використовуються для розроблення заходів щодо покращення умов праці і оздоровлення працівників та під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств, установ та організацій, обґрунтування пропозицій про внесення змін до списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Так, позивачем надано копію наказу Київського виробничого об`єднання «Хімволокно» від 31.05.1994 № 124к/63 «Про підтвердження права працівників об`єднання на пільгове пенсійне забезпечення», яким визначено робочі місця, зайнятість на яких повний робочий день дає право робітнику на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Крім того, в наданому відповідачем витязі з електронної пенсійної справи ОСОБА_1 від 05.02.2021 вказується про зарахування до її пільгового стажу 5 років 1 місяць 1 день, що збігається з вказаним пільговим стажем у довідці про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 07.09.2004 № 137.

Стосовно періодів роботи позивачки з 25.07.1985 року по 01.07.1987 - крутильником на витяжних машинах четвертого розряду цеху гарячої витяжки та текстурування капронового виробництва та з 01.07.1987 по 01.10.1991- оператором кручення та витяжки четвертого розряду цеху гарячої витяжки та текстурування капронового виробництва, суд зазначає наступне.

Як зазначено вище, пунктом 4.5 Порядку №383 встановлено, якщо атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць (442-92-п).

Отже, наявними матеріалами справи підтверджується пільговий стаж роботи позивача за вказаними вище періодами - 6 років 2 місяці 5 днів, що в сукупності становить 11 років 3 місяці 6 днів, що дає їй право на пенсію за віком на пільгових умовах оскільки мінімальний пільговий стаж, що дає право для призначення такої пенсії становить не менше 7 років 6 місяців для жінок.

Отже, враховуючи, що позивач має відповідний стаж на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, його трудова книжка містить всі необхідні відомості для призначення пільгової пенсії за Списком № 1, посада на якій працювала позивач включена до переліку професій з шкідливими умовами праці, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що відповідач у спірних правовідносинах діяв неправомірно.

При розгляді апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві суд апеляційної інстанції зазначає, що Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі «Ковач проти України», п. 59 рішення у справі «Мельниченко проти України», п.50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» тощо).

Це, звичайно, не означає, що суд має приймати рішення на користь людини кожного разу, коли вона про це просить, але суд повинен оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними, іншими словами, людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав навіть теоретично.

Більше того, відповідно до статті 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою. А в ст.1 Протоколу №12 до цієї Конвенції передбачена загальна заборона дискримінації:« 1. Здійснення будь-якого передбаченого законом права забезпечується без дискримінації за будь-якою ознакою, наприклад за ознакою статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національної меншини, майнового стану, народження або за іншою ознакою. 2. Ніхто не може бути дискримінований будь-яким органом державної влади за будь-якою ознакою, наприклад за тими, які зазначено в пункті 1».

Слід зазначити, що дискримінація може бути прямою (різне поводження до людей в однаковій ситуації) та непрямою (однакове поводження з людьми, незважаючи на те, дехто з них знаходиться в певній особливій ситуації).

Так, у справі «Тлімменос проти Греції» ЄСПЛ наголосив, що згідно зі статтею 14 Конвенції право не зазнавати дискримінації у користуванні правами, гарантованими Конвенцією, порушується, коли Держави ставляться по-різному до осіб в аналогічних ситуаціях, не забезпечуючи при цьому об`єктивного та розумного виправдання. Однак це не єдиний аспект заборони дискримінації у статті 14 Конвенції. Право не зазнавати дискримінації у користуванні правами, гарантованими Конвенцією, також може бути порушене, коли Держави, не маючи об`єктивних і розумних підстав, не застосовують різний підхід до осіб, які перебувають у ситуаціях, що істотно відрізняються.

Дискримінація у даному випадку проявляється у тих обставинах, що особам, які мали можливість отримати документи на підтвердження пільгового стажу роботи було призначено пенсію на пільгових умовах, а позивач фактично працюючи за тих самих обставин та умов, внаслідок реорганізації (ліквідації) підприємства, не маючи можливості отримати відповідні документи, може бути позбавлений законного права на призначення пенсії на пільгових умовах.

Стосовно інших посилань апеляційної скарги, то колегія суддів критично оцінює такі з огляду на їх необґрунтованість, та зазначає, що згідно п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Крім того, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Доводи апеляційної скарги висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 315, 316, 321, 325, 329, 331 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 лютого 2022 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 13 вересня 2022 року.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: Є.І. Мєзєнцев

Я.М. Собків