Справа № 640/10319/20
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2022-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Аліменка В.О.

Кузьмишиної О.М.

За участю секретаря Заміхановської Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 жовтня 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Керамет-Україна» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Керамет-Україна» (далі - ТОВ «Керамет-Україна») звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, в якому просив визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві від 15.01.2020 р. № 0106.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 жовтня 2021 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві від 15.01.2020 року №0106.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач - Головне управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує, що перевіркою не підтверджено факт придбання ТОВ «Керамет-Україна» металобрухту у ПП «АЛЬФАМЕТ» та ТОВ «АРГО КАПІТАЛ» на загальну суму 300 621 608 грн., а встановлено лише документування зазначених операцій та відображення в бухгалтерському обліку без отримання результатів таких операцій в дійсності.

В апеляційній скарзі Головне управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України, просить замінити сторону відповідача на належного - ГУ ДПС у м. Києві (код 44116011, в.п. ДПС України).

Вищевказане клопотання задоволенню не підлягає, оскільки, питання заміни відповідача вже вирішено судом першої інстанції, а саме, протокольною ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 квітня 2021 року замінено неналежного відповідача Головного управління ДПС у м. Києві на Головне управління ДПС у місті Києві, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України.

12 квітня 2022 року електронною поштою до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Керамет-Україна» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, призначеної на 16 березня 2022 року о 11:00 год, у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні.

16 березня 2022 року розгляд справи не здійснювався, у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану та, відповідно, до рекомендацій Ради суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, оприлюднених 02 березня 2022 року і наказу голови Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 березня 2022 року № 16 "Про встановлення особливого режиму роботи Шостого апеляційного адміністративного суду в умовах воєнного стану".

Розгляд справи було призначено на 29 червня 2022 року о 10:40 год.

22 червня 22 року електронною поштою та 28 червня 2022 року засобами поштового зв`язку до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Керамет-Україна» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, в якому вказано, що, у зв`язку із введенням воєнного стану в України, у ТОВ «Керамет-Україна» відсутня можливість прибути до Шостого апеляційного адміністративного суду для повноцінного і об`єктивного прийняття участі у розгляд справи. Вказано, що внаслідок втрати документів, у позивача відсутня можливість надати відзив на апеляційну скаргу ГУ ДПС у місті Київ, а також надати додаткові пояснення по суті справи. За таких обставин, позивач просить відкласти розгляд справи на деякий час для відновлення відповідних документів по справі та можливістю скористатись своїм процесуальним правом для надання пояснень і відзиву.

29 червня 2022 року вищевказане клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Керамет-Україна» задоволено, розгляд справи було відкладено.

01 серпня 2022 року через систему «Електронний суд» та електронною поштою, а також, 04 серпня 2022 року засобами поштового зв`язку до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Керамет-Україна» надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.

25 серпня 2022 року до суду апеляційної інстанції від позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Керамет-Україна» надійшли додаткові пояснення до відзиву на апеляційну скаргу.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Головним управлінням ДПС у м. Києві проведена планова документальна виїзна перевірка ТОВ "Керамет-Україна" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 12.05.2017 по 30.06.2019, валютного законодавства за період з 12.05.2017 по 30.06.2019, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 12.05.2017 по 30.06.2019 на підставі направлень виданих Головним управлінням ДПС ум.Києві від 23.10.2019 № 325/26-15-05-01-06, № 326/26-15-05-01-06, № 290/26-15-42-08, № 243/26-15-06-04, від 22.10.2019 № 1434/26-15-05-09-01, від 31.10.2019 № 323/26-15-05-06-04.

За результатами проведеної перевірки складено Акт перевірки №186/26-15-05-01-06/41332118 від 10.12.2019, яким встановлено порушення п.44.1, п.44.2 ст.44, п.134.1.1 ст.134 Податкового кодексу України, ст. 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.5, п. 7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Доходи», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 за №860/4153, п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 «Зобов`язання», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000 №20, зі змінами і доповненнями, в результаті чого занижено податок на прибуток всього в сумі 54 111 889 грн., в тому числі за 2017 рік у сумі 1 008 815 грн., за 2018 рік у сумі 25 081 554 грн., за півріччя 2019 року в сумі 28 021 520 грн.; п.190.2 ст.190 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного (податкового) періоду на загальну суму 45 60 2грн., в т.ч. за червень 2019 року на суму 45 602 грн.; п.201.1, п. 201.10 ст. 210 Податкового кодексу України, встановлено відсутність факту реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму 45 602 грн., в т.ч. за травень 2018 року на суму 45 602 грн.

На підставі висновків викладених в Акті перевірки, відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 15 січня 2020 року № 0106.

Не погоджуючись із зазначеним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також, через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Порядок нарахування та сплати податку на прибуток підприємств регулюється Розділом ІІІ ПК України.

Так, відповідно до пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

За приписами пункту 135.1 статті 135 ПК України, базою оподаткування податку на прибуток є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу.

Положеннями п. 44.1 ст. 44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

В силу частини 2 статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року №996-XIV (далі - Закон №996-XIV), бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Первинні документи для надання їм юридичної сили повинні мати обов`язкові реквізити, передбачені ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

У іншому випадку, відповідно до норм податкового законодавства, у платника податків не виникає права відносити до складу податкового кредиту, витрати без належних на те документів, обов`язковість заповнення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Згідно ст. 1 Закону №996-XIV, первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Частиною 1 статті 9 Закону №996-XIV визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок, встановлений Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Виходячи з вищенаведеного, відображенню в бухгалтерському обліку та податковій звітності підлягає лише та господарська операція, яка фактично відбулась, при наявності первинного документу, що підтверджує таку господарську операцію.

Відповідно до абзацу 2 пункту 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за номером 168/704, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Пунктом 2.4 Наказу №88 визначено, що первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі, договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням ДПС у м. Києві проведена планова документальна виїзна перевірка ТОВ «Керамет-Україна» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 12.05.2017 по 30.06.2019, валютного законодавства за період з 12.05.2017 по 30.06.2019, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 12.05.2017 по 30.06.2019, за результатами якої складено Акт від 10 грудня 2019 року №186/26-15-05-01-06/41332118 (Далі - Акт перевірки) (Т. 1 а.с. 17-57).

Згідно вищевказаного Акту перевірки, контролюючим органом встановлено низку порушень ТОВ «Керамет-Україна» податкового законодавства, зокрема, встановлено порушення п.44.1, п.44.2 ст.44, п. 134.1.1 ст.134 ПК України, ст. 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.5, п.7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Доходи», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290, п. 5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 «Зобов`язання», в результаті чого занижено податок на прибуток всього в сумі 54 111 889 грн., в тому числі за 2017 рік у сумі 1 008 815 грн., за 2018 рік у сумі 25 081 554 грн., за півріччя 2019 року в сумі 28 021 520 грн.

На підставі Акту перевірки Головним управлінням ДПС у м. Києві прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 15 січня 2020 року №0106, яким ТОВ «Керамет-Україна» збільшено грошове зобов`язання з податку на прибуток на суму 67 639 861,00 грн, в тому числі 54 111 899 грн. за податковими зобов`язаннями та 13 527 972 грн. за штрафними санкціями (Т.1 а.с. 66).

Висновки контролюючого органу про порушення ТОВ «Керамет-Україна» податкового законодавства щодо нарахування та сплати податку на прибуток підприємств грунтуються на аналізі господарських відносин позивача із металобрухту у ПП «АЛЬФАМЕТ» та ТОВ «АРГО КАПІТАЛ».

Як стверджує апелянт, перевіркою не підтверджено факт придбання ТОВ «Керамет-Україна» металобрухту у ПП «АЛЬФАМЕТ» та ТОВ «АРГО КАПІТАЛ» на загальну суму 300 621 608 грн., а встановлено лише документування зазначених операцій та відображення в бухгалтерському обліку без отримання результатів таких операцій в дійсності.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що поставка товару та реальність здійснення господарської операції між позивачем та контрагентами підтверджується наступними документами: договорами; накладними; актами приймання металів чорних (вторинних); приймально-сдавальнини актами; актами походження металобрухту; посвідчення про вибухову, пожежну, екологічну та радіаційну безпеку; сертифікатами якості; посвідченнями про проходження радіаційного контролю придбаного брухту чорних металів; залізничні накладні та інші документи.

На переконання суду першої інстанції, проведені господарські операції мали реальну мету - отримання прибутку. Товари отримані від контрагента мали реальний характер та використані в межах господарської діяльності в оподатковуваних операціях. А наведені вище первинні бухгалтерські документи, що містяться в матеріалах справи, підтверджують факт здійснення господарських операцій, зокрема, придбання товару з подальшим його використанням у власній господарській діяльності.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до висновку, що взаємовідносини позивача із зазначеними вище контрагентами, які на момент здійснення господарських операцій були належним чином зареєстровані як платники податку на додану вартість, оформлені договорами, які не були визнані в судовому порядку недійсними, а також підтверджені виданими контрагентами первинними документами.

З даного приводу, слід зазначити наступне.

Колегія суддів наголошує на тому, що умовами реалізації права платника на формування об`єкта оподаткування податком на прибуток є фактичне придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах власної господарської діяльності платника податку та наявність первинних документів оформлених у відповідності з вимогами чинного законодавства, на підтвердження факту понесення витрат на їх придбання та подальший їх рух у межах господарської діяльності суб`єкта господарювання.

При цьому, наслідки в податковому обліку платника створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто такі, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають змісту, відображеному в укладених платником податку договорах.

Необґрунтована податкова вигода характеризується відсутністю фактичного виконання господарських операцій, здійсненням операцій без ділової мети та обліком операцій безвідносно до їх реального економічного змісту, узгодженістю дій замовника та виконавця для штучного створення умов бюджетного відшкодування.

Якщо певна господарська операція не відбулася чи відбулася не за тим її змістом, який відображений в укладених платником податку договорах, то це є підставою для застосування відповідних наслідків у податковому обліку. З`ясовуючи обставини реальності вчинення господарської операції, слід ретельно перевіряти доводи контролюючого органу про фактичне нездійснення господарської операції, викладені в актах перевірки або зафіксовані іншими доказами.

Документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції.

Так, при вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема, якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, необхідно враховувати, що, обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.

Про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити, зокрема, наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.

На підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, платник повинен мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, зокрема, і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.

Недоведеність фактичного здійснення господарської операції позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди, а покупця - права на формування цієї податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв`язку з цим юридично дефектних первинних документів, та незважаючи на наявність у платника податку доказів сплати продавцеві вартості товарів/послуг, якщо рух коштів не забезпечений зв`язком з господарською діяльністю учасників цих операцій. При цьому, відсутність ділової мети також є підставою для відмови у наданні податкової вигоди.

Вищевикладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеною в постанові від 15 травня 2020 року у справі № 823/1538/16.

Як вбачається з Акту перевірки, між ТОВ «Керамет-Україна» (Покупець) та ПП «АЛЬФАМЕТ» (Продавець) укладено Договір від 23.10.2017 року №КУ-17/10-02.

Умови даного Договору, які описані податковим органом в Акті перевірки, позивачем не заперечувалися.

Відповідно до умов даного Договору, Постачальник зобов`язується поставити, а Покупець та оплатити на умовах, викладених у Договорі, брухт і відходи чорних металів, відповідно до їх вимог, зазначених в Договорі, та Специфікаціях, що додаються до Договору (п. 1.1. Договору).

Згідно пункту 2.1 Договору, ціна товару за одиницю і по позиціях зазначається в Специфікаціях. Ціна товару приймається на умовах, викладених у Договорі та Специфікаціях до нього.

Пунктом 3.1 Договору №КУ-17/10-02 визначено, що Постачальник поставляє товар залізничними вагонами та/або автомобільним транспортом на умовах, викладених в цьому Договорі.

При поставці залізничним транспортом складається акт приймання металів чорних (вторинних) за формою Додатком № 1 до цього Договору (далі за текстом - ф.69) (п.3.4.1 Договору).

Згідно п. 4.1 Договору, кількість товару, поставленого за Договором, визначається на підставі зведених приймально-здавальних.

В силу вимог п. 4.5 Договору, на кожну партію товару оформляється посвідчення про вибухобезпеку, сертифікат якості та посвідчення про проходження радіаційного контролю з точним зазначенням радіологічного фону (мінімальне значення 0,7 мкР/год, максимальне значення 30 мкР/год).

Відповідно до п. 6.1 Договору, у разі поставки товару залізничним транспортом, Постачальник зобов`язується впродовж 24 годин після відвантаження партії товару направити Покупцю сканкопії наступних документів:

а) залізнична накладної на партію товару;

б) документ, що засвідчує походження металобрухту на партію товару;

в) посвідчення про вибухову, пожежну, екологічну та радіаційну безпеку на партію товару.

г) у разі якщо у графі « 1 Відправник» залізничної накладної зазначено дані не Постачальника, а іншої особи, а в графі 7 «Заяви відправника» відсутня вказівка «у власність (найменування Постачальника) за договором №___, відвантаження в адресу ТОВ «Керамет-Україна», Постачальник має направити разом із документами, зазначеними в частині першій даного пункту, лист, із зазначенням всього ланцюга постачання - від внажовідправника, згідно залізничної накладної, до Покупця згідно цього Договору.

У разі якщо вказаний в цьому пункті термін припадає на вихідний або святковий день, сканкопії мають бути направлені не пізніше 10-00 години наступного робочого дня. (п. 6.1 Договору).

Сканкопії документів зберігаються окремими файлами у форматі «pdf» та направляються на електрону пошту Покупця, зазначену в розділі 11 Договору (п. 6.2 Договору).

Згідно п. 6.3 Договору, при поставці товару залізничним транспортом Постачальник зобов`язується в строк до 10 числа місяця, наступного за місяцем відвантаження товару, надати Покупцеві оригінали документів, передбачених підпунктами «б» - «г», частини другої, пункту 6.1. Договору.

Оригінали документів передаються Покупцю під підпис або надсилаються поштою, рекомендованим листом на адресу Покупця, зазначену в розділі 11 Договору (п. 6.4 Договору).

Матеріали справи свідчать, що на підтвердження реальності господарських операцій між ТОВ «Керамет-Україна» та ПП «АЛЬФАМЕТ» позивачем надано залізничні накладні, акти приймання металів чорних вторинних, листи ПП «АЛЬФАМЕТ» про відправку товару залізничними вагонами (Т. 1 а.с. 208-224).

Водночас, апелянт вказує, що до перевірки не надано документів, передбачених Законом України «Про металобрухт» та умовами договорів з ПП «АЛЬФАМЕТ», які засвідчують походження металобрухту та посвідчення про вибухову, пожежну, екологічну та радіаційну безпеку від вантажовідправників.

Слід зазначити, що у матеріалах справи відсутні вищевказані документи.

Як вбачається з листів ТОВ «Керамет-Україна» від 25.11.2019 №19/284, від 20.11.2019 №19/278, від 20.11.2019 №19/279, наданих у відповідь на запити податкового органу про надання документів, позивач повідомив, що при поставці металобрухту залізничним вагона нормами передбачається в обов`язковому порядку додавання до залізничної накладної в електронному вигляді у системі АС Клієнт Укрзалізниця, наступних документів: сертифікат якості, посвідчення про проходження радіаційного контролю, посвідчення про вибухобезпеку, документ про походження металобрухту. Це є обов`язкові умови, які виконує відправник вантажу при постановці залізничних вагонів на станції відправлення. Для надання витребуваних документів слід звернутися до управління «Укрзалізниці» у департамент по вантажним перевезенням у зв`язку з тим, що дані документи зберігаються разом з залізничними накладними ( Т. 2 а.с. 208-212).

В судовому засіданні представник позивача підтвердив, що документи, які засвідчують походження металобрухту та посвідчення про вибухову, пожежну, екологічну та радіаційну безпеку додавалися до залізничної накладної в електронному вигляді у системі АС Клієнт «Укрзалізниця», у ТОВ «Керамет-Україна» такі документи відсутні.

Колегія суддів наголошує на тому, що, згідно вимог п. 6.2 Договору від 23.10.2017 року №КУ-17/10-02, при здійсненні поставки металобрухту залізничним транспортом ПП «АЛЬФАМЕТ» повинен був направити на електронну пошту ТОВ «Керамет-Україна» документ, що засвідчує походження металобрухту на партію товару, а також, посвідчення про вибухову, пожежну, екологічну та радіаційну безпеку на партію товару.

Крім того, в силу вимог п. 6.3-6.4 Договору, при поставці товару залізничним транспортом ПП «АЛЬФАМЕТ» зобов`язується в строк до 10 числа місяця, наступного за місяцем відвантаження товару, надати ТОВ «Керамет-Україна» оригінали документів, передбачених підпунктами «б» - «г», частини другої, пункту 6.1. Договору. Оригінали документів передаються Покупцю під підпис або надсилаються поштою, рекомендованим листом на адресу Покупця, зазначену в розділі 11 Договору.

Отже, при здійсненні ПП «АЛЬФАМЕТ» поставки залізничним транспортом ТОВ «Керамет-Україна» металобрухту, у позивача повинні бути документ, що засвідчує походження металобрухту на партію товару, а також, посвідчення про вибухову, пожежну, екологічну та радіаційну безпеку на партію товару.

Колегія суддів звертає увагу на те, що вищевказані документи є обов`язковими при здійсненні господарських операцій з поставки металобрухту, а тому, їх відсутність у ТОВ «Керамет-Україна» свідчить про можливу нереальність таких господарських операцій.

Крім того, підпунктом «г» пункту 6.1 Договору від 23.10.2017 року №КУ-17/10-02 передбачено, що Постачальник зобов`язується впродовж 24 годин після відвантаження партії товару направити Покупцю сканкопії документів: у разі якщо у графі « 1 Відправник» залізничної накладної зазначено дані не Постачальника, а іншої особи, а в графі 7 «Заяви відправника» відсутня вказівка «у власність (найменування Постачальника) за договором №___, відвантаження в адресу ТОВ «Керамет-Україна», Постачальник має направити разом із документами, зазначеними в частині першій даного пункту, лист, із зазначенням всього ланцюга постачання - від внажовідправника згідно залізничної накладної до Покупця згідно цього Договору.

Як вбачається з долучених ТОВ «Керамет-Україна» до матеріалів справи копій залізничних накладних, в графі 1 відправником зазначено ТОВ «Техномед», а в графі 7 відсутня вказівка «у власність (найменування Постачальника) за договором №___, відвантаження в адресу ТОВ «Керамет-Україна», що вказує на те, що при поставці ПП «АЛЬФАМЕТ» металобрухту, ним повинен був надаватися лист, із зазначенням всього ланцюга постачання - від внажовідправника (ТОВ «Техномед») згідно залізничної накладної до Покупця (ТОВ «Керамет-Україна») згідно цього Договору.

Однак, позивачем такі документи суду не надано.

Наказом Міністерства екологічного розвитку і торгівлі від 29 березня 2016 року №524, зареєстрованого в Міністерстві України 18 квітня 2016 року за № 585/28715, затверджено Перелік обладнання та устаткування, які необхідно мати спеціалізованому підприємству та його приймальним пунктам або спеціалізованому металургійному переробному підприємству при здійсненні операцій з металобрухтом

Відповідно до пунктів 3-4 вищевказаного Переліку, перелік обладнання та устаткування, які необхідно мати спеціалізованому підприємству для провадження господарської діяльності із заготівлі, переробки металобрухту чорних металів:

- брухтопереробне обладнання, яке забезпечує згідно з технологічною необхідністю подрібнення, або пакетування, або сепарацію, або механічну чи вогневу різку, або інше спеціальне обладнання для відокремлення та вилучення брухту чорних металів, у тому числі металевої складової зі шлаків чи шламів;

- вантажопідйомне обладнання, яке забезпечує можливість переміщення брухту, його розвантаження або завантаження у транспортні засоби та пройшло технічний огляд у встановленому законодавством порядку;

- ваги, повірені в установленому законодавством порядку;

- засіб вимірювальної техніки, що використовується при здійсненні радіаційного контролю, повірений у встановленому законодавством порядку.

Перелік обладнання та устаткування, яке необхідно мати кожному приймальному пункту спеціалізованого або спеціалізованого металургійного переробного підприємства для провадження господарської діяльності із заготівлі, переробки металобрухту чорних металів:

- обладнання для механічного чи вогневого (газополум`яного) різання;

- ваги, повірені в установленому законодавством порядку;

- вантажопідйомне обладнання, яке забезпечує можливість переміщення брухту, його розвантаження або завантаження у транспортні засоби та пройшло технічний огляд у встановленому законодавством порядку;

- засіб вимірювальної техніки, що використовується при здійсненні радіаційного контролю, повірений у встановленому законодавством порядку.

З аналізу вищевказаного вбачається, що діяльність щодо поставки, заготівлі та переробки металобрухту чорних металів є специфічною діяльністю, для провадження якої необхідно мати спеціальне устаткування та обладнання.

Водночас, згідно Акту перевірки, ПП «АЛЬФАМЕТ» не декларувало наявність таких основних засобів та залишків виробничих запасів.

В судовому засіданні представник позивача зазначив, що таке обладнання контрагент позивача ПП «АЛЬФАМЕТ» мав можливість взяти в оренду, однак, будь-які докази цього матеріали справи не містять та позивачем не надано.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ПП «АЛЬФАМЕТ» не могло забезпечити відвантаження необхідної кількості металобрухту на адресу ТОВ «Керамет-Україна», так як не декларувало наявність основних засобів (необхідного обладнання) та залишків запасів.

Як вбачається з Акту перевірки, згідно звітності позивача, за період з 30.11.2017 по 01.05.2019 ПП «АЛЬФАМЕТ» було поставлено ТОВ «Керамет-Україна» металобрухту загальною вагою 5 580,69 тон.

Контролюючим органом встановлено, що, відповідно до Податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку (Форми №1 ДФ), поданих до податкового органу, кількість працюючих за 2017 рік - 2 особи, 2018 рів - 3 особи, 2019 рік - 1 особа.

Отже, у ПП «АЛЬФАМЕТ» були відсутні трудові ресурси, що дозволили б здійснити позивачу поставку металобрухту в загальній кількості 5 580,69 тон. (5 580 690,00 кг.)

Крім того, слід зазначити, що, згідно Акту перевірки, ПП «АЛЬФАМЕТ» не зареєстрований, як платник податку на додану вартість.

Відповідно до п. 181.1 ст. 181 ПК України, у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі операцій з постачання товарів/послуг з використанням локальної або глобальної комп`ютерної мережі (зокрема, але не виключно шляхом встановлення спеціального застосунку або додатку на смартфонах, планшетах чи інших цифрових пристроях), нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1000000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов`язана зареєструватися як платник податку у контролюючому органі за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених статтею 183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку першої - третьої групи.

Матеріали справи свідчать, що господарські операції між ТОВ «Керамет-Україна» та ПП «АЛЬФАМЕТ» були здійснені на загальну суму 38 248 420,00 грн., що є значно більшим від 1 000 000 грн.

На переконання колегії суддів, платник податків при виборі контрагента та укладенні з ним договорів має керуватись і належною обачністю, оскільки, від цього залежить подальше фактичне виконання таких договорів, отримання прибутку та права на отримання певних преференцій, зокрема, формування витрат та податкового кредиту з податку на додану вартість.

Беручи до уваги зазначене, колегія суддів погоджується з доводами контролюючого органу про нереальність господарських операцій з поставки металобрухту між ТОВ «Керамет-Україна» та ПП «АЛЬФАМЕТ».

Щодо господарських взаємовідносин позивача з ТОВ «АРГО КАПІТАЛ», слід зазначити наступне.

Як вбачається з Акту перевірки, між ТОВ «Керамет-Україна» (Покупець) та ТОВ «АРГО КАПІТАЛ» (Продавець) укладено Договір від 07.09.2018 року №КУ-18/09-10 та від 17.10.2018 №КУ-18/10-23 щодо поставки брухту і відходів чорних металів.

Умови зазначених Договорів від 07.09.2018 року №КУ-18/09-10 та від 17.10.2018 №КУ-18/10-23, які описані податковим органом в Акті перевірки, позивачем не заперечувалися.

Згідно п. 1.1 Договору від 07.09.2018 року №КУ-18/09-10, Постачальник зобов`язується поставити, а Покупець оплатити на умовах, викладених у Договорі, брухт і відходи чорних металів, відповідно до їх вимог, зазначених в Договорі, та Специфікаціях, що додаються до Договору.

Пунктом 2.1 Договору №КУ-18/09-10 передбачено, що ціна товару за одиницю і по позиціях зазначається в Специфікаціях. Ціна Товару приймається на умовах, викладених у Договорі та Специфікаціях до нього.

У відповідності до п. 3.1 Договору №КУ-18/09-10, Постачальник поставляє товар залізничними вагонами та/або автомобільним транспортом на умовах, викладених в цьому Договорі.

При поставці залізничним транспортом складається акт приймання металів чорних (вторинних) за формою Додатком № 1 до цього Договору (далі за текстом - ф.69) (п. 3.4.1 Договору).

Згідно п. 4.1 Договору №КУ-18/09-10, кількість товару, поставленого за Договором, визначається на підставі зведених приймально-здавальних.

Вимогами п. 4.5 Договору №КУ-18/09-10 передбачено, що на кожну партію товару оформляється посвідчення про вибухобезпеку, сертифікат якості та посвідчення про проходження радіаційного контролю з точним зазначенням радіологічного фону (мінімальне значення 0,7 мкР/год, максимальне значення 30 мкР/год).

Відповідно до п. 6.1 Договору №КУ-18/09-10, у разі поставки товару залізничним транспортом, Постачальник зобов`язується впродовж 24 годин після відвантаження партії товару направити Покупцю сканкопії наступних документів:

а) залізнична накладної на партію товару;

б) документ, що засвідчує походження металобрухту на партію товару;

в) посвідчення про вибухову, пожежну, екологічну та радіаційну безпеку на партію товару.

г) у разі якщо у графі « 1 Відправник» залізничної накладної зазначено дані не Постачальника, а іншої особи, а в графі 7 «Заяви відправника» відсутня вказівка «у власність (найменування Постачальника) за договором №___, відвантаження в адресу ТОВ «Керамет-Україна», Постачальник має направити разом із документами, зазначеними в частині першій даного пункту, лист, із зазначенням всього ланцюга постачання - від внажовідправника згідно залізничної накладної до Покупця згідно цього Договору.

У разі якщо вказаний в цьому пункті термін припадає на вихідний або святковий день, сканкопії мають бути направлені не пізніше 10-00 години наступного робочого дня. (п. 6.1 Договору №КУ-18/09-10).

Сканкопії документів зберігаються окремими файлами у форматі «pdf» та направляються на електрону пошту Покупця, зазначену в розділі 11 Договору (п. 6.2 Договору).

Згідно п. 6.3 Договору №КУ-18/09-10, при поставці товару залізничним транспортом Постачальник зобов`язується в строк до 10 числа місяця, наступного за місяцем відвантаження товару, надати Покупцеві оригінали документів, передбачених підпунктами «б» - «г», частини другої, пункту 6.1. Договору.

Оригінали документів передаються Покупцю під підпис або надсилаються поштою, рекомендованим листом на адресу Покупця, зазначену в розділі 11 Договору (п. 6.4 Договору №КУ-18/09-10).

Слід зазначити, що основні умови Договору від 17.10.2018 №КУ-18/10-23 відповідають умовам Договору від 07.09.2018 року №КУ-18/09-10.

Матеріали справи свідчать, що на підтвердження реальності господарських операцій між ТОВ «Керамет-Україна» та ТОВ «АРГО КАПІТАЛ» позивачем надано залізничні накладні, акти приймання металів чорних вторинних, листи ТОВ «АРГО КАПІТАЛ» про відправку товару залізничними вагонами (Т. 1 а.с. 225 - Т. 2 а.с. 79).

Апелянт вказує, що до перевірки не надано документів, передбачених Законом України «Про металобрухт» та умовами договорів з ТОВ «АРГО КАПІТАЛ», які засвідчують походження металобрухту та посвідчення про вибухову, пожежну, екологічну та радіаційну безпеку від вантажовідправників.

Так, у матеріалах справи відсутні вищевказані документи.

Водночас, як було вищезазначено, листами від 25.11.2019 №19/284, від 20.11.2019 №19/278, від 20.11.2019 №19/279 ТОВ «Керамет-Україна», у відповідь на запити податкового органу про надання документів, повідомило, що сертифікат якості, посвідчення про проходження радіаційного контролю, посвідчення про вибухобезпеку, документ про походження металобрухту додані до залізничних накладних в електронному вигляді у системі АС Клієнт Укрзалізниця. Для надання витребуваних документів слід звернутися до управління «Укрзалізниці» у департамент по вантажним перевезенням, у зв`язку з тим, що дані документи зберігаються разом з залізничними накладними.

Колегія суддів наголошує на тому, що, згідно вимог п. 6.2 Договору №КУ-18/09-10, при здійсненні поставки металобрухту залізничним транспортом ТОВ «АРГО КАПІТАЛ» повинен був направити на електронну пошту ТОВ «Керамет-Україна» документ, що засвідчує походження металобрухту на партію товару, а також, посвідчення про вибухову, пожежну, екологічну та радіаційну безпеку на партію товару.

Крім того, в силу вимог п. 6.3-6.4 Договору, при поставці товару залізничним транспортом ТОВ «АРГО КАПІТАЛ» зобов`язується в строк до 10 числа місяця, наступного за місяцем відвантаження товару, надати ТОВ «Керамет-Україна» оригінали документів, передбачених підпунктами «б» - «г», частини другої, пункту 6.1. Договору. Оригінали документів передаються Покупцю під підпис або надсилаються поштою, рекомендованим листом на адресу Покупця, зазначену в розділі 11 Договору.

Таким чином, при здійсненні ТОВ «АРГО КАПІТАЛ» поставки залізничним транспортом ТОВ «Керамет-Україна» металобрухту, у позивача повинні бути оригінали документів, що засвідчують походження металобрухту, а також, посвідчення про вибухову, пожежну, екологічну та радіаційну безпеку товару.

Колегія суддів наголошує на тому, що вищевказані документи є обов`язковими при здійсненні господарських операцій з поставки металобрухту, а тому, їх відсутність у ТОВ «Керамет-Україна» свідчить про нереальність таких господарських операцій.

Підпунктом «г» пункту 6.1 Договору №КУ-18/09-10 передбачено, що Постачальник зобов`язується впродовж 24 годин після відвантаження партії товару направити Покупцю сканкопії документів: у разі якщо у графі « 1 Відправник» залізничної накладної зазначено дані не Постачальника, а іншої особи, а в графі 7 «Заяви відправника» відсутня вказівка «у власність (найменування Постачальника) за договором №___, відвантаження в адресу ТОВ «Керамет-Україна», Постачальник має направити разом із документами, зазначеними в частині першій даного пункту, лист, із зазначенням всього ланцюга постачання - від внажовідправника, згідно залізничної накладної, до Покупця, згідно цього Договору.

Згідно долучених ТОВ «Керамет-Україна» до матеріалів справи копій залізничних накладних, в графі 1 відправником зазначено ТОВ «ПРОМ ТРАНС», ТОВ «ФЕНІКС-В», «ТОВ «ПРИНЦ ТУРКІ ГРУП» ТОВ «СЕРВІС_М», ТОВ «УКР-СПЛАВ», ТОВ «ТЕМА-МЕТ», ТОВ «МІТАЛ ТРАНС», ПрАТ «Втркольормет», ТОВ «ПФК СОДРУЖЕСТВО», ТОВ «КУПРУМ», а в графі 7 відсутня вказівка «у власність (найменування Постачальника) за договором №___, відвантаження в адресу ТОВ «Керамет-Україна», що вказує на те, що при поставці ТОВ «АРГО КАПІТАЛ» металобрухту, ним повинен був надаватися лист, із зазначенням всього ланцюга постачання - від вантажовідправника, згідно залізничної накладної, до Покупця, згідно цього Договору.

Однак, позивачем такі документи суду не надано.

Також, згідно Акту перевірки, ТОВ «АРГО КАПІТАЛ» не декларувало наявність таких основних засобів та залишків виробничих запасів.

Таким чином, враховуючи значний об`єм металобрухту, ТОВ «АРГО КАПІТАЛ» не могло забезпечити відвантаження необхідної його кількості на адресу ТОВ «Керамет-Україна», так як не декларувало наявність основних засобів (необхідного обладнання) та залишків них запасів.

На переконання колегії суддів, вищевказані обставини, також, свідчать про нереальність господарських операцій між ТОВ «Керамет-Україна» та ТОВ «АРГО КАПІТАЛ» щодо поставки металобрухту.

Крім того, колегія суддів на наголошує на тому, що позивачем не надано будь-яких доказів використання у власній господарській діяльності металобрухту, придбаного у ПП «АЛЬФАМЕТ» та ТОВ «АРГО КАПІТАЛ».

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що позивачем не підтверджено факт придбання ТОВ «Керамет-Україна» металобрухту у ПП «АЛЬФАМЕТ» та ТОВ «АРГО КАПІТАЛ» на загальну суму 300 621 608 грн., а встановлено лише документування зазначених операцій та відображення в бухгалтерському обліку без отримання результатів таких операцій в дійсності.

З огляду на зазначене, Головним управлінням ДПС у м. Києві правомірно збільшено ТОВ «Керамет-Україна» грошове зобов`язання з податку на прибуток, а тому, судом першої інстанції помилково визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 15.01.2020 року №0106.

Відповідно до частини 2 статті 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Колегія суддів приймає до уваги Висновок № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому зазначено, що при викладенні підстав для прийняття рішення суд повинен надати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Судова колегія, також, враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Крім того, у рішеннях ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково задовольнив позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Керамет-Україна», а тому, рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи викладені в апеляційній скарзі знайшли своє підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального та процесуального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому, оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 жовтня 2021 року скасувати та прийняти нове рішення.

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Керамет-Україна» відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Аліменко В.О.

Кузьмишина О.М.

Повний текст постанови виготовлено 12.09.2022 р.