Справа № 340/351/21
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2022-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

13 вересня 2022 року м. Дніпросправа № 340/351/21

Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),
суддів: Суховарова А.В., Семененка Я.В.,
розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу в м. Дніпрі за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2021 року (суддя Брегей Р.І.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, в якому просив:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо відмови в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали від аварії на Чорнобильській АЕС»;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області призначити пенсію зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали від аварії на Чорнобильській АЕС».

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що брав участь у ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС та набув правового статусу як учасник ліквідації наслідків аварії, що підтверджується посвідченням учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС у 1986 році серії НОМЕР_1 від 15.01.1996, видане Кіровоградською обласною державною адміністрацією. Зазначений статус підтверджений протоколом комісії від 16.09.1998 № 42. Позивач також зазначив, що підтвердив роботу в зоні відчуження у період з 27.06.1986 по 30.07.1986, при цьому, відповідач безпідставно відмовив йому у призначенні пенсії у 2020 році у зв`язку з тим, що стаж позивача складає 16 років 3 місяці 17 днів замість мінімального стажу необхідного на момент звернення за призначенням пенсії 17 років. Крім того, наявність посвідчення учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС дає позивачу право на призначення пенсії у зв`язку із зниженням на 10 років пенсійного віку.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2021 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним і скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 14.08.2020, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до приписів ст. 55 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали від аварії на Чорнобильській АЕС».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.07.2020 про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до приписів ст. 55 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали від аварії на Чорнобильській АЕС», врахувавши правовий висновок суду.

В задоволенні іншої частини вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду щодо часткового задоволення позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що 27.07.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до приписів ст. 55 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали від аварії на Чорнобильській АЕС». За результатами розгляду поданого позивачем пакету документів відповідачем проведено розрахунок стажу, який становить 16 років 3 місяці 17 днів. Проте, відповідно до ч.ч. 1, 2 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-ІV, мінімальний стаж, необхідний позивачу на момент звернення за призначенням пенсії у 2020 році становить 17 років. Посилання позивача на необхідність лише 15 років стажу для призначення пенсії відповідно до ст. 55 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали від аварії на Чорнобильській АЕС» з урахуванням вимог ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-ІV є безпідставним, оскільки ця норма застосовувалась до осіб, які звертались за призначенням пенсії до 31.12.2017. Отже, у позивача відсутнє право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали від аварії на Чорнобильській АЕС» у зв`язку з відсутністю необхідного стажу 17 років. Разом з цим, для визначення кількості років, на які можливо знизити пенсійний вік як учаснику ліквідації на ЧАЕС, необхідно мати інформацію про кількість днів роботи в зоні відчуження. Водночас, при повному розгляді наданого позивачем пакету документів відповідачем з`ясовано, що в перелічених документах відсутня інформація або дані , які б підтверджували дні виїзду безпосередньо в зони небезпеки, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, тобто відсутні будь-які відомості, які б підтверджували факт роботи по виконанню обов`язків ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Посилання позивача на наявність посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії є безпідставним., оскільки лише посвідчення недостатньо для визначення права на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку.

Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .

50 років позивачу виповнилось 09 травня 2014 року.

27.07.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до приписів ст. 55 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали від аварії на Чорнобильській АЕС».

Разом із зазначеною заявою позивач подав такі документи: копію перереєстрованого посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році від 1993 року, яке перереєстроване у 1998 році (категорія 2); трудову книжку колгоспника; трудову книжку; довідку комісаріату; довідки про період роботи у колгоспах; довідку про направлення на роботу по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; ксерокопію витягу протоколу засідання комісії з підтвердження статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

14.08.2020 Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області прийняло рішення про відмову у призначенні пенсії, оскільки, за результатами розгляду поданого позивачем пакету документів відповідачем проведено розрахунок стажу, який становить 16 років 3 місяці 17 днів. Отже, у позивача відсутнє право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали від аварії на Чорнобильській АЕС» у зв`язку з відсутністю необхідного стажу 17 років.

До страхового стажу увійшов період правці до 09.05.2014.

Також встановлено, що судом першої інстанції допитувався свідок ОСОБА_2 (а.с.87-88), який показав, що у 1986 році він працював разом з позивачем водіями у Новоукраїнському автопідприємстві № 10041. У червні того ж року були відряджені в зону відчуження, дер перевозили вантажі. При цьому, свідок визнаний учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (категорія 2) і йому призначена пенсія зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали від аварії на Чорнобильській АЕС».

Згідно ксерокопій довідок юридичних осіб, де працював позивач, відповідність яких посвідчена Департаментом соціального захисту населення Кіровоградської ОДА, позивач виконував роботи в зоні відчуження у період з 27.06.1986 по 30.07.1986.

Не погодившись із зазначеним рішенням відповідача, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним відносинам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Спірні правовідносини врегульовані, зокрема, Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-ХІІ.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або надається їм право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

На підставі частини третьої статті 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Статтею 9 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, в тому числі є: учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків (пункт 1); потерпілі від Чорнобильської катастрофи-громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Статтею 10 Закону №796-ХІІ передбачено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

Згідно з частиною першою статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження: з моменту аварії до 01.07.1986 незалежно від кількості робочих днів, а з 01.07.1986 по 31.12.1986 - не менше 5 календарних днів мають право на зниження пенсійного віку на 10 років; які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів мають право на зниження пенсійного віку на 8 років; які працювали з 01.07.1986 по 31.12.1986 у зоні відчуження від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 10 до 14 календарних днів, у 1988 році - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році мають право на зниження пенсійного віку на 5 років.

Згідно з частиною першою статті 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Пунктом 3 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року №51 та чинним на час видачі позивачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, було передбачено, що інвалідам з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, віднесеним до категорії 1, а також учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів, з 1 липня 1986 року до 31 грудня 1986 року - не менше 5, а у 1987 році - не менше 14 календарних днів, віднесеним до категорії 2, видаються посвідчення синього кольору, серія А.

Пунктом 10 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи встановлено, що посвідчення видаються: учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на підставі одного з таких документів: посвідчення про відрядження в зону відчуження (підпункт «а»); військового квитка і довідки командира військової частини або архіву про участь у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження (підпункт «б»); довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту) (підпункт «в»).

Відповідно до підпункту 5 пункту 2.1 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 №13-1), до заяви про призначення пенсії за віком подаються посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 №122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

З аналізу вищевикладених норм вбачається, що право на зменшення пенсійного віку мають особи, які в установленому Законом порядку набули статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та працювали визначену кількість днів у зоні відчуження.

Водночас, законодавець встановив перелік документів, що підтверджують участь особи у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який не обмежується лише довідкою форми №122, а навпаки такий факт може бути підтверджений будь-якими первинними документами.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач подав до Пенсійного органу для призначення пенсії, відповідно до статті 55 Закону, серед інших, копії таких документів: копію перереєстрованого посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році від 1993 року, яке перереєстроване у 1998 році (категорія 2); трудову книжку колгоспника; трудову книжку; довідку комісаріату; довідки про період роботи у колгоспах; довідку про направлення на роботу по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; ксерокопію витягу протоколу засідання комісії з підтвердження статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Матеріали справи містять копію посвідчення серії НОМЕР_2 від 15.01.1993, яке перереєстроване у 1998 році учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 2), виданого ОСОБА_1 .

Згідно ксерокопій довідок юридичних осіб, де працював позивач, відповідність яких посвідчена Департаментом соціального захисту населення Кіровоградської ОДА, позивач виконував роботи в зоні відчуження у період з 27.06.1986 по 30.07.1986.

Тобто, матеріалами справи підтверджується, що Державою було надано позивачу статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Дійсно, визначальним є підтвердження факту періоду роботи (служби) у зоні відчуження.

Водночас основним доказом участі позивача у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС є дійсне, ніким не оскаржене та не скасоване посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 2), видане на ім`я позивача, яке підтверджує статус громадянина, що постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом.

Доказів скасування або анулювання виданого позивачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, сторони до суду не надали.

Також надані позивачем копії документів в судовому порядку недійсними не визнавались.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду в постановах від 19 вересня 2018 року по справі №308/13277/16-а, від 24 липня 2018 року по справі № 524/2062/17, від 31 жовтня 2018 року по справі № 205/4590/16-а.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність у позивача права на користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема щодо призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про протиправність рішення відповідача щодо відмови в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали від аварії на Чорнобильській АЕС» є правильним.

Разом з цим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву від 27.07.2020 про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до приписів ст. 55 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали від аварії на Чорнобильській АЕС», врахувавши правовий висновок суду, так як рішення про призначення пенсії приймає належний суб`єкт владних повноважень.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись статтями 241-245, 250, 311, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров

суддя Я.В. Семененко