Справа № 580/450/22
Суддя: Оксененко Олег Миколайович
Дата ухвалення: 2022-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/450/22 Суддя (судді) першої інстанції: Валентин ГАРАЩЕНКО
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Оксененка О.М.,

суддів: Лічевецького І.О.,

Мельничука В.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Лисянської селищної ради на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25 березня 2022 року у справі за адміністративним позовом Слободяника Андрія Юрійовича до Лисянської селищної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Слободяник Андрій Юрійович звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Лисянської селищної ради, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Лисянської селищної ради, яка полягає у ненаданні адвокату Слободянику А.Ю. відповіді на адвокатський запит від 17.12.2021 №23 у встановленому чинним законодавством строк;

- зобов`язати Лисянську селищну раду надати адвокату Слободянику А.Ю. відповідь на адвокатський запит від 17.12.2021 №23;

- стягнути з Лисянської селищної ради моральну шкоду, спричинену адвокату Слободянику А.Ю. протиправною бездіяльністю щодо ненадання адвокату Слободянику А.Ю. відповіді на адвокатський запит від 17.12.2021 №23 у розмірі 5000 грн.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач протиправно не надав позивачу відповіді на його адвокатський запит від 17.12.2021 №23 у встановленому чинним законодавством строк, тому звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 25 березня 2022 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Лисянської селищної ради щодо не ненадання адвокату Слободянику Андрію Ігоровичу відповіді на адвокатський запит від 17.12.2021 №23 у встановленому чинним законодавством строк.

Зобов`язано Лисянську селищну раду протягом п`яти робочих днів із дня набрання чинності рішенням суду розглянути адвокатський запит адвоката Слободяника Андрія Ігоровича від 17.12.2021 №23 та надати повну і обґрунтовану відповідь.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог - відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що за результатами надісланих запитів адвоката 29.12.2021 Лисянською селищною радою було надано відповідного листа за допомогою послуг «Нова пошта».

Як вказує апелянт, оскільки судом першої інстанції не було повідомлено про розгляд даної справи та про винесене за наслідками вирішення даної справи рішення, що свідчить про порушення судом попередньої інстанції норм процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачем зазначено про те, що надана апелянтом роздруківка Нової пошти як доказ надсилання не може вважатись належним та допустимим доказом, оскільки містить лише відомості щодо місця відправлення та отримання, відомості про відправника та отримувача та вартість послуги, та жодним чином не дозволяє ідентифікувати вміст відправлення.

На думку позивача, відповідач намагається ввести суд в оману, оскільки позивач майже 8 місяців не може отримати необхідну йому інформацію, та подання такої апеляційної скарги може розцінюватись як зловживання процесуальними правами та намаганням ухилитись від виконання судового рішення, що набрало законної сили.

Згідно п.3 частини першої ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) також у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, адвокат Слободяник А.Г надіслав до відповідача адвокатський запит від 17.12.2021 №23, в якому просив:

1. Надати інформацію про дії (зазначити які саме дії і дату їх вчинення), що були вчинені посадовими особами Лисянської селищної ради та/або виконавчим комітетом Лисянської селищної ради під час розгляду та опрацювання заяв ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , поданих 01.12.2021 через відділ «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Лисянської селищної ради Звенигородського району Черкаської області щодо надання дозволу на розроблень, проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства із за рахунок земельної ділянки, що перебуває ; фермерського господарства «Престиж Агролюкс», з урахуванням погодження на вилучення такої земельної ділянки з користування (оренди), в межах норм безоплатне приватизації;

2. Надати засвідчені в установленому порядку копії усіх документів, що були створені та/або прийняті за результатами розгляду та опрацювання заяв ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , поданих 01.12.2021 через відділ «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Лисянської селищної ради Звенигородського району Черкаської області щодо надання дозволу на розроблень, проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства із за рахунок земельної ділянки, що перебуває ; фермерського господарства «Престиж Агролюкс», з урахуванням погодження на вилучення такої земельної ділянки з користування (оренди), в межах норм безоплатне приватизації;

3. Надати засвідчену в установленому порядку копію протоколу засідань постійної комісії Лисянської селищної ради з питань землекористуванню природокористування, екології та надзвичайних ситуацій від 16.12.2021;

4. Надати засвідчену в установленому порядку копію розпорядження голови Лисянської селищної ради від 10.12.2021 №131-р «Про скликання 23-ої чергової сесії селищної ради VIII скликання»;

5. Надати засвідчену(-і) в установленому порядку копію(-ї) рішень Лисянської селищної ради від 21.12.2021, на підставі якого(-их) розглянуто заяви ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , поданих 01.12.2021 через відділ «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Лисянської селищної ради Звенигородського району Черкаської області щодо надання дозволу на розроблень, проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства із за рахунок земельної ділянки, що перебуває ; фермерського господарства «Престиж Агролюкс», з урахуванням погодження на вилучення такої земельної ділянки з користування (оренди), в межах норм безоплатне приватизації.

6. Відповідь разом із запитуваними документами падати (надіслати) поштою протягом п`яти днів з дня отримання запиту на поштову адресу: 18001, м. Черкаси, бульв. Шевченка, 150, оф. 131.

Оскільки відповідь на його адвокатський запит від 17.12.2021 №23 отриманий відповідачем 21.12.2021, що підтверджується роздруківкою з реєстру поштових відправлень АТ «Укрпошти» за №895, не була надана протягом п`яти робочих днів з дня його отримання, вказане стало підставою для звернення з відповідним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідачем взагалі не надано відповідь на адвокатський запит від 17.12.2021 протягом п`яти робочих днів з дня його отримання, що є порушенням Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», вказане свідчить про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Однак, оскільки позивачем не було доведено, що відповідач під час розгляду/нерозгляду адвокатського запиту позивача заподіяв йому моральну шкоду, так як матеріали справи не містять таких доказів (наявність душевних переживань, погіршення стану здоров`я, наявності причинно-наслідкового зв`язку між діями (бездіяльністю) відповідача та заподіянням позивачеві шкоди), тому такі вимоги є безпідставними.

Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначено Законом України від 05.07.2012 № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI).

Згідно частини першої статті 24 Закону №5076-VI адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту.

До адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів забороняється.

Абзацом першим частини другої вказаної статті передбачено, що орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

Частиною третьою статті 24 Закону №5076-VI встановлено, що відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в наданні інформації з обмеженим доступом.

З аналізу вищевикладених норм вбачається, що орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані у визначений законом термін - не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію разом із запитуваними документами.

Як свідчать матеріали справи, позивачем було направлено адвокатський запит від 17.12.2021 №23, який був отриманий відповідачем 21.12.2021, що підтверджується роздруківкою з реєстру поштових відправлень АТ «Укрпошти» за №895.

Однак, як вірно зазначено судом першої інстанції, відповідачем взагалі не надано відповідь на нього протягом п`яти робочих днів з дня його отримання, що є порушенням Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та свідчить про протиправну бездіяльність відповідача щодо не ненадання адвокату Слободянику Андрію Ігоровичу відповіді на адвокатський запит від 17.12.2021 №23 у встановленому чинним законодавством строк.

У той же час, апелянт відзначає, що відповідь на вказаний запит 29.12.2021 була надіслана відповідачем на адресу ОСОБА_14 (м. Черкаси, відділення №3) за допомогою послуг «Нова Пошта», що підтверджується експрес-накладною від 29.12.2021 №3265.

Втім, вказаний доказ є неналежною інформацією про надіслання суб`єктом владних повноважень відповіді на запит позивача, оскільки в ньому зазначено лише найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість, однак така квитанція не містить переліку документів, які були направлені заявнику.

При цьому, колегія суддів враховує, що згідно з частиною четвертою статті 308 КАС України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Не зважаючи на наведені норми, такий доказ не подавався до суду першої інстанції, та відповідач не посилався на нього, при цьому жодних обґрунтувань щодо неможливості його отримання до прийняття оскаржуваного рішення чи під час розгляду справи в суді першої інстанції матеріали справи не містять, до того ж, у апеляційній скарзі відповідач не обгрунтовує жодним чином факт неможливості подання такої квитанції від 30 грудня 2021 року, враховуючи, що судове рішення було ухвалено судом першої інстанції лише 25 березня 2022 року.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для визнання протиправної бездіяльності відповідача щодо ненадання відповіді на адвокатський запит від 21.12.2021, та як наслідок наявність правових підстав для зобов`язання Лисянську селищну раду надати адвокату Слободянику А.Ю. відповідь на адвокатський запит від 17.12.2021 №23.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача 5000 грн на користь позивача завданої моральної шкоди.

Відповідно до п. 6 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно п. 6 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

У відповідності до положень статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 № 4 визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

У пунктах 2, 4 вказаної постанови зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями (бездіяльністю) її заподіяно та якими доказами вона підтверджується. Факт заподіяння моральної шкоди повинен довести позивач.

Таким чином, обов`язок доказування спричиненої моральної шкоди, її розміру та інших обставин, покладається на особу, що подає відповідний позов.

Крім того, за правилами частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною першою статті 23 Цивільного кодексу України закріплено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до частини другої статті 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Положеннями частини першої ст. 1173 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Позивач, як на підставу заподіяння моральної шкоди, посилається на бездіяльність відповідача, що полягає у ненаданні йому відповіді на запит.

При цьому, колегія суддів зазначає, що сам по собі факт протиправної поведінки відповідача не свідчить про завдання позивачу моральної шкоди.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 31.07.2019 у справі № 804/6922/16.

Крім того, згідно судової практики Європейського суду з прав людини (рішення від 25.10.1993 у справі «Гольм проти Швеції», від 29.11.1996 у справі «Саундерс проти Сполученого Королівства», від 25.07.2001 у справі «Перна проти Італії», від 13.07.2006 у справі «Сілін проти України» визнання порушення прав особи неправомірними діями інших осіб само по собі є достатньою справедливою сатисфакцією за моральну шкоду спричинену такими діями.

Сам лише факт порушення прав позивача не може слугувати виключною підставою для стягнення моральної шкоди, оскільки моральна шкода має бути обов`язково підтверджена належними та допустимими доказами.

Оскільки позивач не надав суду жодного доказу спричинення йому моральної шкоди та причинно-наслідкового зв`язку між бездіяльністю відповідача та заявленою моральною шкодою в розмірі 5000 грн, як і не обґрунтував сам розмір моральної шкоди, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення вимоги позивача в частині відшкодування моральної шкоди в розмірі 5 000 грн.

Посилання апелянта на те, що на момент прийняття судом першої інстанції ні відповідач, ні його представники не були повідомлені про дату, час та місце розгляду даної справи, колегія суддів не приймає до уваги, з огляду на наступне.

Так, частиною першою статті 11 КАС України встановлено, що ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.

Відповідно до частин першої та другої статті 124 КАС України судові виклики і повідомлення здійснюються повістками про виклик і повістками повідомленнями. Повістки про виклик у суд надсилаються учасникам справи, свідкам, експертам, спеціалістам, перекладачам, а повістки-повідомлення - учасникам справи з приводу вчинення процесуальних дій, у яких участь цих осіб не є обов`язковою.

Згідно частиною третьою статті 126 КАС України повістка повинна бути вручена не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, крім випадку, коли повістка вручається безпосередньо в суді.

Отже, процесуальним законодавством передбачено обов`язок суду належним чином повідомити сторін та інших осіб які беруть участь у справі, не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, крім випадку, коли повістка вручається безпосередньо в суді.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 24.01.2022 відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено проводити розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження (без виклику учасників справи в судове засідання). Встановити відповідачу 15 (п`ятнадцятиденний) строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 162 КАС України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Вказана ухвала була надіслана 26 cічня 2022 року на електронну пошту: , та у подальшому від відповідача 10.02.2022 надійшов відзив на позовну заяву.

Зазначені обставини свідчать про те, що при ухваленні рішення від 25 березня 2022 року судом першої інстанції не було порушено вимоги процесуального права, що не позбавило відповідача можливості брати участь у розгляді справи у суді першої інстанції, подавати докази, пояснення, заяви та клопотання.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному судовому рішенні.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Отже при ухваленні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Лисянської селищної ради - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25 березня 2022 року року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Оксененко

Судді І.О. Лічевецький

В.П. Мельничук