Справа № 280/4914/22
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2022-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

15 вересня 2022 року о/об 10 год. 15 хв.Справа № 280/4914/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Шевченко С.О., розглянувши у місті Запоріжжі у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (проспект Соборний, буд.158-Б, м.Запоріжжя, Запорізька область, 69057; )

про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (надалі відповідач, ГУ ПФУ в Запорізькій області), в якій позивач просить суд: 1) стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 суму боргу з пенсійного забезпечення за період з 05.03.2019 по 31.07.2022 у розмірі 139813,26 грн.; 2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області виплачувати з 01.08.2022 пенсію ОСОБА_1 відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в розмірі 8066,82 грн.

Позивач у позовній заяві зазначив, що 04.02.2022 Запорізький окружний адміністративний суд розглянувши справу №280/12757/21 позов ОСОБА_1 до ГУ ПФУ Запорізькій області задовольнив. Рішенням суду: визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Запорізькій області щодо виплати ОСОБА_1 , перерахованої пенсії за вислугу років з 01.01.2018 у заниженому розмірі з 05.03.2019 по 03.09.2019 щомісячно 75% перерахованої пенсії, а також не проведення ОСОБА_1 перерахунку і виплати пенсійного забезпечення на підставі оновленої довідки №2307/с від 26.11.2021 про розмір грошового забезпечення позивача станом на 05.03.2019, яка була надіслана Запорізьким обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки; зобов`язано ГУ ПФУ в Запорізькій області здійснити перерахунок розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 із врахуванням при її розрахунку відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії на підставі оновленої довідки №2307/с від 26.11.2021 про розмір грошового забезпечення позивача станом на 05.03.2019, яка була надіслана Запорізьким обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки. 02.06.2022 зазначене рішення суду набуло законної сили. Таким чином, суд зобов`язав ГУ ПФУ в Запорізькій області лише здійснити перерахунок розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 із врахуванням при її розрахунку відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії на підставі оновленої Довідки №2307/с від 26.11.2021 про розмір грошового забезпечення позивача станом на 05.03.2019, яка була надіслана Запорізьким обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки. Тобто, зобов`язання щодо виплати оновленого розміру пенсії, після її перерахунку, судом не розглядалось, не ухвалювалось з причин того цих вимог в позовної заяві позивача в цій справі не ставилось. 23.06.2022 після набуття чинності зазначеного рішення суду, позивач звернувся до ГУ ПФУ в Запорізькій області з вимогою його добровільного виконання. 03.08.2022 ОСОБА_1 отримав відповідь ГУ ПФУ в Запорізькій області від 02.08.2022. Разом з відповіддю, відповідач надав Розрахунок на доплату (виплату, утримання) пенсії позивача. В цій відповіді, відповідач, не зважаючи на визнання його дій протиправними, щодо не проведення виплати пенсій на підставі оновленої Довідки №2307/с від 26.11.2021 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, яка була надіслана Запорізьким обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, повідомив, що розмір пенсії позивача, після перерахунку, не змінився та складає 5400,44 грн. Тобто, ігноруючи рішення суду по справі №280/12757/21, про визнання дій, щодо не проведення виплати позивачу пенсії на підставі оновленої Довідки, відповідач, не глядячи на здійснений ним перерахунок пенсії, продовжує її виплату в старому розмірі, а саме 5400,44 грн. В серпні 2022 року позивач знов отримав пенсію не в перерахованому розмірі 8066,22 грн., як визначено в Розрахунку, а 5400,44 грн. як до набуття чинності рішення суду по справі №280/12757/21.

Позивач просив позов задовольнити.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що на виконання рішення суду по справі №280/12757/21 відповідачем здійснено перерахунок пенсії та донараховано 139813,26 грн. Після перерахунку розмір пенсії склав 8066,82 грн. Таким чином рішення суду виконано відповідно до чинного законодавства та в межах покладених зобов`язань. Законом не передбачене повторне стягнення однієї і тієї ж суми заборгованості, підміняючи слова «виплатити» словом «стягнути». Виплата донарахованої суми за рішенням суду, яка перевищує бюджетні призначення на поточний рік, буде здійснена після відповідного фінансування з Державного бюджету України. Донарахована на виконання рішення суду сума внесена до Реєстру судових рішень, виконання яких гарантовано державою. Станом на 28.04.2021 здійснена виплата заборгованості за судовими рішеннями, що внесені до фінансування на даний час Пенсійним фондом України не проведено. Отже, нарахована сума пенсії за період з 01.04.2019 по 30.09.2021 буде виплачена позивачу за наявності відповідного фінансування. У разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, у відповідності до КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження. Таким чином, позивачем вибрано неналежний спосіб захисту нібито порушених його прав.

Відповідач просив у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 22.08.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) та без проведення судового засідання.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 04.02.2022 у справі №280/12757/21 (набрало законної сили 02.06.2022) задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Запорізькій області: визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Запорізькій області щодо виплати ОСОБА_1 , перерахованої пенсії за вислугу років з 01 січня 2018 року у заниженому розмірі з 05 березня 2019 року по 03 вересня 2019 року щомісячно 75% перерахованої пенсії, а також не проведення ОСОБА_1 перерахунку і виплати пенсійного забезпечення на підставі оновленої довідки №2307/с від 26.11.2021 про розмір грошового забезпечення позивача станом на 05.03.2019, яка була надіслана Запорізьким обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки; зобов`язано ГУ ПФУ в Запорізькій області провести ОСОБА_1 з 05 березня 2019 року по 03 вересня 2019 року перерахунок та виплату пенсії, з урахування її збільшення в розмірі 100% суми підвищення пенсії, з урахуванням проведених раніше виплат; зобов`язано ГУ ПФУ в Запорізькій області здійснити перерахунок розміру пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року із врахуванням при її розрахунку відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії на підставі оновленої довідки №2307/с від 26.11.2021 про розмір грошового забезпечення позивача станом на 05.03.2019, яка була надіслана Запорізьким обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки.

Листом від 02.08.2022 за №0800-0203-8/31266 відповідач повідомив позивача про наступне: «… На виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду по справі №280/12757/21, Головним управлінням у липні 2021 року проведено перерахунок Вашої пенсії з 01.04.2019 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 26.11.2021 №2307/с, з 05.03.2019 по 03.09.2019 у розмірі 100% суми підвищення пенсії. Розмір Вашої пенсії після перерахунку не змінився та складає 5400,44 грн. Щодо виплати нарахованих доплат за період з 05.03.2019 по 31.07.2022 у розмірі 139813,26 грн. повідомляємо наступне. … Таким чином, виплата Вам за рішеннями суду заборгованості буде здійснена в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету після відповідного фінансування з Державного бюджету. ...».

Не погодившись з позицією відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Згідно з ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. (…).

Як зазначено у ч.3 ст.9 КАС України, кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (…).

Так, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Отже, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись, серед іншого, про наявність права на позов у матеріальному розумінні, а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення). З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову у цій справі є протиправність (на думку позивача) дій/бездіяльність відповідача, вчинених у ході виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04.02.2022 у справі №280/12757/21, яке набрало законної сили 02.06.2022.

Тобто, спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення.

У ст.14 КАС України зазначено: «1.Судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. 2.Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. 3.Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. 4.Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки».

Згідно з ч.1 ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Таким чином, виконання судових рішень у справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» 1950 року.

Зокрема, у справі "Горнсбі проти Греції" від 19.03.1997 Європейський суд вказав, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду". Право на судовий захист було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

Однак, у разі невиконання рішення суду в добровільному порядку існує механізм примусового виконання рішення.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

В абз.1 пп.3.2 п.3, п.4 рішення Конституційного Суду України №16-рп/2009 від 30.06.2009 зазначено, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина. Виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.

Згідно з ч.1 ст.383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

З огляду на зазначене, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Тобто, якщо позивач вважав, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси то він повинен був звернутись до суду в порядку ст.383 КАС України із заявою про визнання протиправним рішення дій чи бездіяльності відповідача, а не пред`являти нову позовну заяву до адміністративного суду.

Отже, обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичного конфлікту та не відповідає об`єкту порушеного права, тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним, при розгляді позовної вимоги позивача щодо виконання окремого судового рішення в іншій справі. Також потрібно враховувати, що суд не має права зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки порушуються процесуальні норми КАС України.

У зв`язку з вказаним, суд дійшов висновку, що оскільки позивачем по суті заявлено позовні вимоги щодо захисту своїх прав, які фактично стосуються питання повного виконання (неналежного виконання чи не виконання) рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04.02.2022 у справі №280/12757/21, то відповідно, ним невірно обрано спосіб захисту свого порушеного права.

Суд не вбачає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу з пенсійного забезпечення у сумі 139813,26 грн., оскільки дана сума 139813,26 грн. має бути виплачена у межах виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04.02.2022 у справі №280/12757/21.

Позивачем надано до суду Розрахунок відповідача на доплату (виплату, утримання) пенсії позивача станом на 20.07.2022, з якого вбачається, що: сума доплати за період з березня 2019 року по липень 2022 року складає 139813,26 грн.; пенсія позивача з березня 2022 року по липень 2022 року підлягала виплаті у сумі 8066,82 грн., а виплачена у сумі 5400,44 грн.

Згідно з ст.52 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, пенсія виплачується органами Пенсійного фонду України щомісяця, не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України, незалежно від задекларованого або зареєстрованого місця його проживання, через організації, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Витрати на доставку пенсії здійснюються за рахунок коштів державного бюджету.

Дана позовна заява подана до суду 18.08.2022.

Позивачем не надано до суду доказів того, що відповідач з серпня 2022 року, з огляду на приписи ст.52 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виплачує йому пенсію в розмірі меншому ніж 8066,82 грн.

При цьому, судовому захисту підлягають порушені права та інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи з`ясовані обставини, досліджені матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню. Доводи позивача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

Оскільки у задоволенні позовної заяви має бути відмовлено, то, відповідно, має бути відмовлено й у стягненні на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень (відповідача) судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 14, 90, 139, 143, 241-246, 250, 263 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (проспект Соборний, буд.158-Б, м.Запоріжжя, Запорізька область, 69057; ) про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити у повному обсязі.

Відмовити у стягненні на користь позивача судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень (відповідача).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено 15.09.2022.

Суддя О.О. Прасов