Справа № 380/24336/21
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2022-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/24336/21 пров. № А/857/9250/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

за участю секретаря судового засідання Юрченко М.М.,

представника позивача Крючкова О.В.,

представника відповідача Твердохліб І.М.,

розглянувши у судовому засіданні (в режимі відеоконференції) в м. Львові апеляційну скаргу Львівської митниці на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 травня 2022 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕСТ АГРО ІМПОРТ» до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішень,-

суддя (судді) в суді першої інстанції Москаль Р.М.,

час ухвалення рішення 11:07:37,

місце ухвалення рішення м. Тернопіль,

дата складання повного тексту рішення 20 травня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

15 грудня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕСТ АГРО ІМПОРТ» (далі ТОВ «ВЕСТ АГРО ІМПОРТ») звернулось в суд з адміністративним позовом до Львівської митниці, в якому просило визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості № UA209000/2021/700032/2 від 06 жовтня 2021 року, № UA209000/2021/700034/2 від 07 жовтня 2021 року, № UA209000/2021/700038/2 від 07 жовтня 2021 року, № UА209000/2021/700039/2 від 07 жовтня 2021 року.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що 06 жовтня 2021 року та 07 жовтня 2021 року через уповноваженого декларанта ОСОБА_1 з метою декларування кількох партій товару («м`ясо куряче, механічної обвалки подрібнене (+/- 1 мм, перемелене (фарш), морожене. У вигляді однорідної маси рожевого кольору, отриманої з м`ясних каркасів свійських курей (100%), без теплової кулінарної обробки, не консервоване, без харчових добавок та приправ, без домішок (не суміш), придатне для споживання людиною, вагою 21000,00 кг») подало Львівській митниці митні декларації № UA209160/2021/011629 від 06 жовтня 2021 року, № UA209160/2021/011695 від 07 жовтня 2021 року, № UA209160/2021/0111716 від 07 жовтня 2021 року, № UA209160/2021/011721 від 07 жовтня 2021 року. Вказує, що митна вартість товару визначалась декларантом за основним методом на підставі положень контракту та відповідних рахунків-фактури/інвойсів постачальника та документів перевізника щодо вартості перевезення. Стверджує, що надало митному органу для підтвердження задекларованої митної вартості товару усі документи, передбачені частиною другою статті 53 Митного кодексу України. Звертає увагу суду на те, що митниця здійснила коригування заявленої митної вартості та визначила таку за резервним методом, використавши відомості про митну вартість аналогічних товарів на підставі інших митних декларацій (далі МД), за якими розмитнювався товар, митна вартість котрого визначена митницею за шостим методом. Вказує, що митний орган не обґрунтував, чи ідентичні товари розмитнювались за значно вищою вартістю, чи точно з такими характеристиками, такою ж самою вагою ввозилися товари за митними деклараціями, на які посилається Львівська митниця. Зазначає, що до митного оформлення щодо кожної з поставок надавалися документи KOMUNIKAT IE599 підтвердження вивезення з ЄС. В таких документах є відсилання на митні декларації крани-відправлення (експортні декларації). В цих документах відображалась вартість кожного товару в євро, зазначався відповідний курс євро до польського злотого та відповідна вартість товару конвертована в польський злотий. Числові дані мають між собою зв`язок та величини в обох валютах ідентичні та узгоджуються із вартістю заявленою до митного оформлення товару. Ціна товару, зазначена в експортних деклараціях в польських злотих, а у рахунках-фактурах у євро. Стверджує, що підхід відповідача до формування оскаржених рішень про коригування митної вартості прямо суперечить положенням законодавства та є підставою для скасування таких рішень.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 17 травня 2022 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів № UA209000/2021/700032/2 від 06.10.2021, № UA209000/2021/700034/2 від 07.10.2021, № UA209000/2021/700038/2 від 07.10.2021, № UА209000,/2021/700039/2 від 07.10.2021. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вест агро імпорт» судові витрати у вигляді судового збору в сумі 9080 гривень та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000 гривень.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що надані декларантом до митного оформлення документи та пояснення на підтвердження заявленої митної вартості товару «заморожене м`ясо куряче механічної обвалки» є достатніми для підтвердження заявленої позивачем митної вартості декларованого товару за основним методом. В оскаржених рішеннях про коригування митної вартості товарів: відсутнє належне обґрунтування неможливості застосування методів 2а, 2б, 2в, 2г; застосування резервного методу та визначення митної вартості імпортованого товару обґрунтовано митницею використанням інформації, наданої в рамках Меморандуму «Всеукраїнською асоціацією імпортерів м`яса та м`ясопродукції» від 28 вересня 2021 року, та зазначенням номеру та дати двох інших митних декларацій від 04 жовтня 2021 року № UA205140/2021/64444, від 29 вересня 2021 року № UA205140/2021/61964, відповідно до яких митна вартість такого товару становить 0,5 дол. США за кг. Суд першої інстанції констатував, що митний орган не навів жодних пояснень чи розрахунків щодо здійснених коригувань, а також детальної інформації про товари, які було використано в якості джерела інформації, про числові значення митної вартості таких товарів, умови поставки, країну походження, фактурну вартість, діапазон декларованих цін за ідентичні чи подібні товари тощо. Також суд першої інстанції прийшов до висновку, що заявлений до відшкодування за рахунок відповідача розмір витрат на правову допомогу в сумі 10000 грн. є завищеним, вказавши, що слід стягнути на користь ТОВ «Вест Агро Імпорт» за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму 5000 грн.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Львівська митниця подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що для визначення митної вартості не застосовано методу 2а (ст. 59 МК України) та методу 2б (ст. 60 МК України) з причини відсутності в органу доходів і зборів та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст. 62 МК України) та методу 2г (ст. 63 МК України) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в органу доходів і зборів. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МК України). Джерелом для коригування митної вартості слугувала інформація надана в рамках Меморандуму «Всеукраїнською асоціацією імпортерів м`яса та м`ясопродукції» від 28 вересня 2021 року дані митних декларацій від 04 жовтня 2021 року № UA205140/2021/64444, відповідно до яких митна вартість такого товару становить 0,5 дол. США за кг. Вказує, що на вимогу митного органу жодних додаткових документів декларантом не надано.Стосовно митної декларації від 07 жовтня 2021 року № UA209160/2021/011695 вказує, що відповідно до п. 6 Контракту № 01032021 від 01 березня 2021 року оплата товару здійснюється на умовах, що передбачені у проформі та/або рахунку-інвойсі, проте така інформація відсутня; відповідно до п. 1. контракту № 01032021 від 01 березня 2021 року відвантаження відбувається зі складу виробника або зі складу продавця, у даному випадку товар був завантажений зі складу Chlodnia Hersan, що не є ні складом виробника, ні складом відправника, проте така інформація відсутня у проформі та рахунку-фактурі. Стосовно митних декларацій № UA209160/2021/011629 від 06 жовтня 2021 року, № UA209160/2021/0111716 від 07 жовтня 2021 року та № UA209160/2021/011721 від 07 жовтня 2021 року зазначає, що в експортній декларації та в підтвердженні вивозу відправником зазначено суб`єкта, який не є стороною зовнішньоекономічного договору від 18 березня 2021 року № 18/03/21; договором встановлено, що вартість тари входить в ціну товару, проте у фактурі такі складові вартості в ціні товару не виділено; згідно з фактурою товар поставляється на умовах 100% передоплати, однак підтвердження такої оплати не надано; у договорі перевезення зазначено суми за маршрутом Duchnow Рава-Руська-Червоноград, але у CMR від 04 жовтня 2021 року місцем призначення заявлено м. Луцьк, що є підставою для сумніву у розмірі витрат на транспортування. Крім цього, зазначає, що не погоджується із сумою витрат на правничу допомогу, яка підлягає стягненню на користь позивача, вважає її завищеною, оскільки підготовка позовної заяви та надання консультацій у даній справі не потребувало значних зусиль та часу.

Представником позивача подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що джерелом для коригування митної вартості при винесенні оскаржуваних рішень для Львівської митниці слугувала інформація надана в рамках Меморандуму «Всеукраїнською асоціацією імпортерів м`яса та м`ясопродукції» від 28 вересня 2021 року та митні декларації № UA205140/2021/64444, № UA205140/2021/061964, відповідно до яких митна вартість товару становить 0,5 доларів США за кг. Вважає, що інформація, надана Асоціацією, носить виключно інформаційний характер та не є безумовною рекомендацією для митних органів визначати митну вартість інших аналогічних/подібних товарів саме за такою митною вартістю. Звертає увагу на те, що до митного оформлення зі сторони декларанта було надано усі необхідні документи, котрі б підтверджували саме його митну вартість. Вказує, що в межах даних правовідносин оцінці та дослідженню підлягає не господарська операція щодо поставки товару на митну територію України та правильність заповнення граф автотранспортної накладної чи перевізних документів, а безпосередньо митна вартість товару.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримала, в своїх поясненнях покликалась на доводи в ній викладені.

Представник позивача щодо апеляційної скарги заперечив, просив залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, ТОВ «Вест Агро Імпорт» (Покупець) та компанія POL-EXPORT (Продавець) уклали зовнішньоекономічний контракт № 01032021 від 01.03.2021. За умовами цього контракту Продавець зобов`язується продати, а Покупець купити товар в асортименті, вказаному у інвойсі, які є невід`ємною частиною даного контракту. Товар поставляється партіями, на умовах, погоджених Сторонами в цьому Контракті та проформах-інвойсах згідно правил Інкотермс. Якщо в проформах-інвойсах не обумовлені умови поставки товару, товар може поставлятись на умовах FCA, EXW, CPT або CIР. Відповідно до пункту 2 Контракту ціна товару включає в себе вартість упаковки, маркування, страхування, найменування товару, кількість та ціна товару обумовлюється в інвойсах на кожну партію товару. Пунктом 6 Контракту визначено, що розрахунки здійснюються на умовах попередньої оплати або оплати по факту поставки товару, оплата товару здійснюється в доларах США чи євро (том 1, а.с. 114-118).

ТОВ «Вест Агро Імпорт» 29.09.2021 перерахувало компанії POL-EXPORT 24700 євро в якості передоплати за товар згідно з контрактом № 01032021 від 01.03.2021, що підтверджується протоколами з клієнт банкінгу про проведення платежів (том 1, а.с. 214, зворот).

На виконання контракту та на підставі рахунку-фактури (інвойс) PL/050606979/2021-015/0622 від 05.10.2021 ТОВ «Вест Агро Імпорт» придбало м`ясо куряче механічної обвалки, заморожене 1 мм в кількості 21000 кг, вартість 6300 євро, ціна за одиницю 0,30 євро (том 1, а.с. 62).

07.10.2021 ТОВ «Вест Агро Імпорт» через уповноважену на митне декларування особу ОСОБА_1 подало до митного оформлення митну декларацію МД:UA209160/2021/011695 (том 1, а.с.151), в якій заявлено митну вартість товару «м`ясо куряче, механічної обвалки, подрібнене (+/- 1 мм, перемелене (фарш), морожене. У вигляді однорідної маси рожевого кольору, отриманої з м`ясних каркасів свійських курей (100%), без теплової кулінарної обробки, не консервоване, без харчових добавок та приправ, без домішок (не суміш), придатне для споживання людиною, вагою 21000,00 кг. Дата виготовлення 20.09.2020» в розмірі 6300 євро. Митна вартість, визначена декларантом за основним методом « 1» ціною договору (контракту) у розмірі 6300 євро; умови постачання зазначено СРТ -UA Луцьк.

До цієї митної декларації декларант додав такі документи на підтвердження митної вартості товарів: сертифікат якості від 05.10.2021, рахунок-фактура PL/050606979/2021-015/0622 від 05.10.2021, міжнародний ветеринарний сертифікат №1021/08224/21/18/UA від 05.10.2021, прейскурант від 01.10.2021, зовнішньоекономічний договір 01/03/2021 від 01.03.2021, доповнення до зовнішньоекономічного контракту від 15.03.2021, Інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів від 06.10.2021, копія митної декларації країни відправлення від 06.10.2021 (том 1, а.с. 62-73).

ТОВ «Вест Агро Імпорт» (Покупець) та компанія POLSKAM SA (Продавець) уклали зовнішньоекономічний контракт № 18/03/21 від 18.03.2021. За умовами цього контракту Продавець зобов`язується поставити та передати у власність Покупця товар м`ясо та м`ясопродукти в асортименті, а Покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його на умовах даного договору. Найменування товару, кількість та ціна товару обумовлюється в інвойсі на кожну партію товару. Поставка товару здійснюється на умовах DAP, EXW, FCA, CPT. Згідно з пунктом 3 Контракту ціна товару визначається в євро. Покупець здійснює попередню оплату в євро в безготівковій формі шляхом банківського переказу. Оплата за товар може здійснюватись як в формі попередньої оплати так і після отримання товару на умовах вказаних продавцем в інвойсі (том 1, а.с.120-122).

ТОВ «Вест Агро Імпорт» 01.10.2021 перерахувало компанії POLSKAM SA 50925 євро в якості передоплати за товар згідно з контрактом № 18/03/21 від 18.03.2021, що підтверджується протоколом з клієнт банкінгу про проведення платежів (том 1, а.с. 215).

На виконання контракту № 18/03/21 від 18.03.2021 позивач ввіз на митну територію України придбаний товар «м`ясо куряче, механічної обвалки, подрібнене (+/- 1 мм, перемелене (фарш), морожене. У вигляді однорідної маси рожевого кольору, отриманої з м`ясних каркасів свійських курей (100%), без теплової кулінарної обробки, не консервоване, без харчових добавок та приправ, без домішок (не суміш), придатне для споживання людиною, вагою 21000,00 кг»:

1) на підставі рахунку-фактури (інвойсу) № 1351/MAG/2021 від 04.10.2021 ТОВ «Вест Агро Імпорт» придбало заморожене м`ясо куряче механічної обвалки 1 мм в кількості 21000 кг, вартість 6300 євро, ціна за одиницю 0,30 євро (том 1, а.с. 37).

ТОВ «Вест Агро Імпорт» через уповноважену на митне декларування особу ОСОБА_1 подало 06.10.2021 до митного оформлення митну декларацію МД: № UA209160/2021/011629, в якій заявлено митну вартість товару в розмірі 6300 євро. Митна вартість, визначена декларантом за основним методом « 1» ціною договору (контракту) у розмірі 6300 євро; умови постачання зазначено EХW PL Duchnow.

До цієї митної декларації позивач додав такі документи на підтвердження митної вартості товарів: сертифікат якості № 14170610/Q00467/21/18UA від 04.10.2021, рахунок-фактура №1351/MAG/2021 від 04.10.2021, автотранспортна накладна 30 від 04.10.2021, міжнародний ветеринарний сертифікат 1417/00467/21/18UA від 04.10.2021, сертифікат про походження товару № PL/MF/AL0093833 від 04.10.2021, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг 810-О від 06.10.2021, довідку про транспортні витрати від 04.10.2021, зовнішньоекономічний контракт 18/03/21 від 18.03.2021, договір-заявка № 810-О від 30.09.2021, інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів та зборів, іншими державними органами, копія митної декларації № 21PL301010E1115766 від 04.10.2021 (том 1, а.с. 37-55).

2) на підставі рахунку-фактури (інвойсу) № 1358/MAG/2021 від 05.10.2021 ТОВ «Вест Агро Імпорт» придбало заморожене м`ясо куряче механічної обвалки 1 мм в кількості 21000 кг, вартість 6300 євро, ціна за одиницю 0,30 євро (том 1, а.с. 78).

ТОВ «Вест Агро Імпорт» через уповноважену на митне декларування особу ОСОБА_1 подало 07.10.2021 до митного оформлення митну декларацію МД: № UA209160/2021/0111716, в якій заявлено митну вартість товару в розмірі 6300 євро. Митна вартість, визначена декларантом за основним методом « 1» ціною договору (контракту) у розмірі 6300 євро; умови постачання зазначено EХW PL Duchnow.

До цієї митної декларації декларант додав такі документи на підтвердження митної вартості товарів: сертифікат якості від 05.10.2021, рахунок-фактура № 1358/MAG/2021 від 05.10.2021, автотранспортну накладну № 10 від 05.10.2021, міжнародний ветеринарний сертифікат № 1417/00469/21/18UA від 05.10.2021, сертифікат про походження товару № PL/MF/AL/0094844 від 05.10.2021, акт про проведення огляду (переогляду) товарів ручної поклажі від 07.10.2021, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг 803-О від 06.10.2021, довідка про транспортні витрати від 05.10.2021, зовнішньоекономічний контракт № 18/03/21 від 18.03.2021, договір-заявка 803-О, інформація про позитивні результати державних видів контролю від 07.10.2021, копія митної декларації країни відправлення № MRN21PL301010E1122355 від 06.10.2021 (том 1, а.с. 79-88).

3) на підставі рахунку-фактури (інвойсу) № 1366/MAG/2021 від 06.10.2021 ТОВ «Вест Агро Імпорт» придбало заморожене м`ясо куряче механічної обвалки 1 мм в кількості 21000 кг, вартість 6300 євро, ціна за одиницю 0,30 євро (том 1, а.с. 95).

ТОВ «Вест Агро Імпорт» через уповноважену на митне декларування особу ОСОБА_1 подало 07.10.2021 до митного оформлення митну декларацію МД: №UA209160/2021/011721, в якій заявлено митну вартість товару в розмірі 6300 євро. Митна вартість, визначена декларантом за основним методом « 1» ціною договору (контракту) у розмірі 6300 євро; умови постачання зазначено EХW PL Duchnow.

До цієї митної декларації декларант додав такі документи на підтвердження митної вартості товарів: сертифікат якості № 14170610/Q00472/21/18UA від 06.10.2021, пакувальний лист від 06.10.2021, рахунок-фактуру №1366/MAG/2021 від 06.10.2021, автотранспортну накладну №20 від 06.10.2021; міжнародний ветеринарний сертифікат або ветеринарне свідоцтво № 1417/00472/21/18UA від 06.10.2021, сертифікат про походження товару № PL/MF/AL 0094850 від 06.10.2021, документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 06.10.2021, зовнішньоекономічний контракт від 18.03.2021, договір-заявка на перевезення №804-О від 04.10.2021, інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів та зборів, іншими державними органами від 07.10.2021, копія митної декларації країни відправлення №21PL301010E1126337 від 06.10.2021 (том 1 а.с. 96-113).

Митниця по всіх перелічених вище митних деклараціях скерувала декларанту електронні повідомлення про необхідність подання додаткових документів (том 1, а.с. 239, 241, 243, 245, том 2, а.с. 4, 6, звор., 9,11, зворот), а саме: - якщо рахунок якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (видаткові, податкові накладні, платіжні документи з попередніх поставок); - транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (оплата попередніх аналогічних поставок); - якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; - договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; виписки з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

На описані вимоги про надання додаткових документів ТОВ «Вест Агро Імпорт» направило митниці повідомлення про надання додаткових пояснень та документів № 06/10-01 від 06.10.2021, № 07/10-01 від 07.10.2021, № 07/10-04 від 07.10.2021, у яких вказав, що надані до митного оформлення документи містять всі необхідні числові дані, необхідні для визначення вартості, зазнаної в митних деклараціях. Зауважив, що до митного оформлення надавався Komunikat IE599 підтвердження вивозу, в якому є відсилання на митну декларацію країни відправлення/походження (експортну декларацію). Зазначає, що в документі відображена вартість товару в євро, зазначений курс євро до польського злотого та відповідна вартість товару конвертована в польський злотий; дані та числові величини узгоджуються із вартістю заявленого до митного оформлення товару. В повідомленні повідомив митний орган про те, що надав усі документи на підтвердження заявленої митної вартості, інших документів немає (том 1, а.с. 162-164, том 2, а.с. 5-6, 7, зворот.-8, 10-11).

Натомість митниця дійшла висновку, що декларант не спростував її сумнівів щодо заявленої митної вартості товару та здійснила коригування митної вартості декларованого товару, прийнявши такі рішення:

- № UA209000/2021/700032/2 від 06.10.2021, відповідно до якого визначила вартість імпортованого товару за резервним (6) методом на рівні 0,5000 USD за одиницю товару, в загальній сумі 10500 USD (том 1, а.с. 31-32, 144);

- № UA209000/2021/700034/2 від 07.10.2021, відповідно до якого визначила вартість імпортованого товару за резервним (6) методом на рівні 0,5000 USD за одиницю товару, в загальній сумі 10500 USD (том 1 а.с. 56-57,149);

- № UA209000/2021/700038/2 від 07.10.2021, відповідно до якого визначила вартість імпортованого товару за резервним (6) методом на рівні 0,5000 USD за одиницю товару, в загальній сумі 10500 USD (том 1 а.с. 74-75, 154);

- № UА209000,/2021/700039/2 від 07.10.2021, відповідно до якого визначила вартість імпортованого товару за резервним (6) методом на рівні 0,5000 USD за одиницю товару, в загальній сумі 10500 USD (том 1 а.с. 89-90,158).

Неможливість визнати заявлену декларантом митну вартість за основним методом посадова особа митного органу мотивувала такими аргументами:

1) рішення № UA209000/2021/700032/2 від 06.10.2021 (том 1, а.с. 31-32, 144) щодо митної декларації № UA209160/2021/011629 від 06.10.2021:

- за умовами зовнішньоекономічного договору від 18.03.2021 №18/03/21 продавцем товару є товариство POLSKAMP SA (05-462, Duchnow, ul. Bosmanska 23, Poland), проте в експортній декларації від 04.10.2021. № MRN 21PL301010E1115766 та в підтвердженні вивозу KOMUNIKAT IE599 відправником зазначено «Euro-Bridge Candlenut Ltd» - суб`єкт, що не є стороною даної зовнішньоекономічної угоди; - у розділі 2 Договору від 18.03.2021 № 18/03/21 встановлено що вартість тари входить в ціну товару, проте у фактурі від 04.10.2021 №1351/MAG/2021 такі складові вартості в ціні товару не виділено; - згідно з фактурою від 04.10.2021 №1351/MAG/2021 товар поставляється на умовах 100% передоплати, однак підтвердження такої оплати не надано; - у договорі про перевезення від 30.09.2021 Договір-заявка № 810-О, у розділі 9 сума оплати зазначено суми за маршрутом Duchnow Рава-Руська Червоноград, але у CMR від 04.10.2021. № 30 у графі 3 місцем призначення заявлено м. Луцьк, що є підставою для сумніву у розмірі витрат на транспортування.

2) рішення № UA209000/2021/700034/2 від 07.10.2021 (том 1, а.с. 31-32, 149) щодо митної декларації № UA209160/2021/011695 від 07.10.2021:

- відповідно до п. 6. Контракту №01032021 від 01.03.2021 умови оплати повинні бути передбачені у проформі та/або рахунку-інвойсі, проте така інформація відсутня, що суперечить умовам договору; - прайс-лист від 01.10.2021 № б/н заявлений у графі 44 митної декларації не відповідає визначенню документа за кодом 3014, оскільки виданий не виробником Animex Foods Sp. z o.o. sp.k. Oddzial w Kutnie, а відправником «Pol-Export» Jaroslaw Roszczenko. Відомості у даному документі не є систематизованим переліком товарів (послуг) із зазначенням цін та умов продажу, що передбачено визначенням поняття Прайс-лист (прейскурант), що викликає сумнів у митного органу щодо вищевказаного документа; - у графі 1 СМR від 05.10.21 №А №400652 відправником товару зазначено «Pol-Export» Jaroslaw Roszczenko, проте графа 22 «Підпис та штамп відправника» заповнена штампом PPU «Wieslaw Kus», тобто підприємством ,яке не є стороною даної зовнішньоекономічної угоди.

3) рішення № UA209000/2021/700038/2 від 07.10.2021 (том 1, а.с. 74-75, 154) щодо митної декларації №UA209160/2021/0111716 від 07.10.2021: - за умовами зовнішньоекономічного договору від 18.03.2021 № 18/03/21 продавцем товару є товариство POLSKAMP SA (05-462, Duchnow, ul. Bosmanska 23, Poland), але в експортній декларації від 06.10.2021 №MRN 21PL301010E1122355 та підтвердженні вивозу KOMUNIKAT IE599, відправником зазначено «Euro-Bridge Carnation Ltd» - суб`єкт, що не є стороною даної зовнішньоекономічної угоди; - у рахунку-фактурі (інвойсі) від 05.10.2021 № 1358/MAG/2021 відсутнє посилання на зовнішньоекономічний договір, що викликає сумнів митного органу щодо належності даного інвойсу до оцінюваного товару; - у розділі 2 Договору від 18.03.2021 № 18/03/21 встановлено що вартість тари входить в ціну товару, проте у фактурі від 05.10.2021 № 1358/MAG/2021 такі складові вартості не виділено. Згідно з даною фактурою товар поставляється на умовах 100% передоплати, однак підтвердження такої оплати не надано; - для підтвердження транспортних витрат надано документ від 01.10.2021 Договір-заявка №803-О, де у розділі 9 сума оплати зазначено суми за маршрутом Duchnow Ягодин Червоноград, але у CMR від 05.10.2021 № 10 у графі 3 місцем призначення заявлено м. Луцьк, що є підставою для сумніву у достовірності заявлених витрат на транспортування та навантаження оцінюваного товару;

4) рішення № UА209000,/2021/700039/2 від 07.10.2021 (том 1 а.с. 89-90, 158) щодо митної декларації № UA209160/2021/011721 від 07.10.2021: за умовами зовнішньоекономічного договору від 18.03.2021 № 18/03/21 продавцем товару є товариство POLSKAMP SA (05-462, Duchnow, ul. Bosmanska 23, Poland), але в експортній декларації від 06.10.2021 № MRN 21PL301010E1126337 та підтвердженні вивозу KOMUNIKAT IE599, відправником зазначено «Euro-Bridge Chestnut Ltd» - суб`єкт, що не є стороною даної зовнішньоекономічної угоди; - у рахунку-фактурі (інвойсі) від 06.10.2021 № 1366/MAG/2021 відсутнє посилання на зовнішньоекономічний договір; - у розділі 2 Договору встановлено що вартість тари входить в ціну товару, проте у фактурі від 06.10.2021 №1366/MAG/2021 такі складові вартості не виділено. Згідно з даною фактурою товар поставляється на умовах 100% передоплати, однак підтвердження такої оплати не надано; для підтвердження транспортних витрат надано документ від 04.10.2021 № Договір-заявка №804-О, де у розділі 9 сума оплати зазначено суми за маршрутом Duchnow Ягодин Червоноград, але у CMR від 06.10.2021 № 20 у графі 3 місцем призначення заявлено м. Луцьк, що є підставою для сумніву у достовірності заявлених витрат на транспортування та навантаження оцінюваного товару. У рахунку-фактурі про надання транспортно-експедиційних послуг від 06.10.2021 № 804-O також відсутні відомості про витрати на транспортування товару до місця розвантаження.

Митниця вказала, що у зв`язку із неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - третій статті 53 Митного кодексу України, заявлену митну вартість не визнано.

З метою обрання обраного митницею методу визначення митної вартості та числових значень, визначених в рішеннях про коригування митної вартості, відповідач навів такі аргументи:

- для визначення митної вартості не застосовано методу 2а (стаття 59 МК України) та методу 2б (стаття 60 МК України) з причини відсутності в органу доходів і зборів та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (стаття 62 МК України) та методу 2г (стаття 63 МК України) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в органу доходів і зборів. Митна вартість товарів визначена за резервним методом визначення митної вартості 2ґ згідно з статтею 64 Митного кодексу України;

- джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала інформація надана в рамках Меморандуму «Всеукраїнською асоціацією імпортерів м`яса та м`ясопродукції» від 28.09.2021, та митні декларації від 04.10.2021 № UA205140/2021/64444, від 29.09.2021 № UA205140/2021/61964, відповідно до яких митна вартість такого товару становить 0,5 дол. США за кг.

Як наслідок, за результатами розгляду митних декларацій № UA209160/2021/011629 від 06.10.2021, № UA209160/2021/011695 від 07.10.2021, № UA209160/2021/0111716 від 07.10.2021, № UA209160/2021/011721 від 07.10.2021 та доданих до них документів митний орган відмовив у митному оформленні товарів за заявленою митною вартістю у зв`язку з прийняттям рішень про коригування митної вартості товарів з причини неможливості завершення митного оформлення по причині внесення змін у гр. 12,43,44,45,46 ВМД (у зв`язку із прийняттям рішення про коригування митної вартості товару). Відмову у митному оформленні товарів відповідач оформив карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА209160/2021/000090, № UA209160/2021/000092, № UA209160/2021/000096, № UA209160/2021/000097 (том 1, а.с. 147,150,155,159).

З метою отримання товару, що швидко псується, у вільний обіг декларант подав митні декларації № UA209160/2021/011658 від 06.10.2021, № UA209160/2021/011730 від 07.10.2021, № UA209160/2021/011763 від 07.10.2021, № UA209160/2021/011764 від 07.10.2021 (том 1, а.с.146,152,156,160), в яких вказав вартість товарів відповідно до рішення про корегування митної вартості товару. Позивач вказує, що не погоджується із протиправно визначеною митним органом митною вартістю товарів, для отримання товару у вільний обіг змушений був сплатити фінансові гарантії.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з обгрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних підстав.

Митний Кодекс України (далі МК України) визначає засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулює економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України, спрямований на забезпечення захисту економічних інтересів України, створення сприятливих умов для розвитку її економіки, захисту прав та інтересів суб`єктів підприємницької діяльності та громадян, а також забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Частиною першою статті 246 МК України визначено, що метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію (частина перша статті 248 МК України).

Частиною першою статті 257 МК України визначено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Відповідно до частини шостої статті 257 МК України умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Приписами статті 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частинами першою, другою статті 51 МК України визначено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до частини четвертої статті 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця. Платежі необов`язково повинні бути здійснені у вигляді переказу грошей (зокрема, але не виключно). Такі платежі можуть бути здійснені шляхом акредитива, інкасування або за допомогою інших розрахунків (вексель, передача цінних документів тощо) (частини п`ята, сьома статті 58 МК України).

Відповідно до частини другої статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Стаття 53 МК України визначає перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості. У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (частина перша статті 53 МК України).

Згідно з частиною другою статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частина п`ята статті 53 містити норми, відповідно до яких забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Відповідно до частини третьої статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частиною першою статті 55 МК України визначено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Під час митного оформлення при прийнятті органом доходів і зборів письмового рішення про коригування митної вартості товарів декларант або уповноважена ним особа може здійснити коригування заявленої митної вартості у строк, встановлений частиною другою статті 263 цього Кодексу. Декларант може провести консультації з органом доходів і зборів з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів (частина четверта, п`ята статті 55 МК України).

Відповідно до частини першої статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Частиною другою статті 57 МК України визначено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (частина третя статті 57 МК України). Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частина четверта статті 57 МК України).

Частиною восьмою статті 57 МК України визначено, що у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Частиною другою статті 64 МК України визначено, що митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Як зазначено в частині четвертій статті 64 МК України у разі якщо ця стаття застосовується органом доходів і зборів, він на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи зобов`язаний письмово поінформувати їх про митну вартість, визначену відповідно до положень цієї статті, та про використаний при цьому метод.

Відповідно до частини сьомої статті 55 МК України у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Згідно з частиною другою статті 55 МК України прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до статті 55 МК України наказом Міністерства фінансів України № 598 від 24 траввня 2012 року затверджено Правила заповнення рішення про коригування митної вартості товарів. В пункті 2.1 цих Правил у розділі заповнення графи 33 «Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості» зазначено, що у графі також вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59-61 Кодексу. Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), фіксуються у графі. Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Системний аналіз наведених вище норм МК України дозволяє зробити такі висновки:

- основним методом визначення митної вартості товарів є метод «за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)»;

- закон визначає вичерпний перелік документів, що подаються декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення, а також забороняє вимагати будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в статті 53 МК України;

- митний орган має повноваження витребувати додаткові документи лише за наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

- закон визначає чіткий перелік обставин, які зумовлюють виникнення обґрунтованого сумніву щодо визначеної декларантом митної вартості товару.

Отже, посадова особа митного органу для прийняття рішення про витребування в декларанта додаткових документів (з метою підтвердження заявленої митної вартості) зобов`язана встановити та чітко викласти обставини, що свідчать про обґрунтованість сумніву щодо вказаної декларантом митної вартості; причини, що унеможливлюють перевірку заявленої митної вартості на підставі наданих декларантом документів.

При цьому посадова особа повинна витребувати документи, що реально необхідні для перевірки «сумнівних» відомостей, а не вимагати в декларанта надання невичерпного переліку усіх можливих документів.

Основним способом реалізації повноважень митного органу в цій ситуації є процедура консультацій з декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до резервного) визначення митної вартості.

При цьому єдиною правовою підставою для прийняття митним органом рішення про коригування заявленої декларантом митної вартості товару за резервним методом є наявність сукупності наступних умов:

1) подання суб`єктом господарювання до митного оформлення не повного пакету документів, перелік яких закріплено у статті 53 Митного кодексу України;

2) ненадання на вимогу контролюючого органу додаткової уточнюючої документації на підтвердження саме числового значення заявленої митної вартості;

3) виявлення митним органом розбіжностей у поданій документації, які унеможливлюють визначення безпосередньо митної вартості товару за основним методам (за ціною договору);

4) обґрунтування причин неможливості визначення митної вартості товару за жодним із методів, що передують резервному.

Із матеріалів справи слідує, що позивач визначив митну вартість товару за ціною договору/контракту, яка зазначена у рахунку-фактурі (інвойсі). На підтвердження заявленої митної вартості товару декларант надав митному органу документи, визначені частиною другою статті 53 МК України (серед іншого: зовнішньоекономічний контракт 18/03/21 від 18.03.2021, зовнішньоекономічний договір 01/03/2021 від 01.03.2021, рахунки-фактури, сертифікати якості, автотранспортні накладні, міжнародний ветеринарний сертифікат, сертифікат про походження товару, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг, довідки про транспортні витрати, інформацію про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів та зборів, іншими державними органами, митні декларації країни походження товару тощо).

Колегія суддів зазначає, що митний орган має повноваження вимагати додаткові документи лише у разі, коли подані декларантом для митного оформлення документи містять розбіжності, ознаки підробки або відсутні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Оцінюючи аргументи відповідача у цій справі на підтвердження обґрунтованості сумніву посадової особи митниці в задекларованій митній вартості товарів суд апеляційної інстанції враховує, що ТОВ «Вест Агро Імпорт» на електронні повідомлення митного органу щодо надання додаткових документів на підтвердження заявленої вартості товару «заморожене м`ясо куряче механічної обвалки» надіслало Львівській митниці повідомлення про надання додаткових пояснень та документів № 06/10-01 від 06.10.2021, № 07/10-01 від 07.10.2021, №0 7/10-04 від 07.10.2021 (том 1, а.с. 162-164, том 2, а.с. 5-6, 7, зворот.-8, 10-11), в яких детально пояснило умови поставки товари, вартість послуг перевізника та заявлену митну вартість. Декларант звернув увагу, що до митного оформлення надавався Komunikat IE599 підтвердження вивозу, в якому є відсилання на митну декларацію країни відправлення/походження (експортну декларацію), зауваживши, що в документі відображена вартість товару в євро, зазначений курс євро до польського злотого та відповідна вартість товару конвертована в польський злотий; всі дані між собою мають зв`язок та числові величини узгоджуються із вартістю заявленого до митного оформлення товару. В експортній декларації вартість товару вказана в євро і така відповідає тій, що відображена в рахунках фактурі, наданих до митного оформлення; графа 46 декларації містить відомості щодо вартості товару, конвертовану в польський злотий.

Оцінюючи надані декларантом до митного оформлення документи та пояснення на підтвердження заявленої митної вартості товару «заморожене м`ясо куряче механічної обвалки» колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що такі документи є достатніми для підтвердження заявленої ТОВ «Вест Агро Імпорт» митної вартості декларованого товару за основним методом.

Щодо доводів скаржника про те, що товар поставляється на умовах 100% передоплати, проте підтвердження такої оплати не надано, колегія суддів враховує надані позивачем протоколи з клієнт-банкінгу про проведення платежів, відповідно до яких ТОВ «Вест Агро імпорт» 29.09.2021 перерахувало компанії POL-EXPORT 24700 євро в якості передоплати за товар згідно з контрактом №01032021 від 01.03.2021, 01.10.2021 перерахувало компанії POLSKAM SA 50925 євро в якості передоплати за товар згідно з контрактом № 18/03/21 від 18.03.2021 (том 1, а.с. 214звор., а.с. 215).

Чинним законодавством не встановлено обов`язку здійснювати посилання на інвойс чи проформу в банківському платіжному документі. Отже, сама по собі відсутність у банківських документах посилання на інвойс чи проформу, за умови наявності вказівки на контракт та товари, які оплачуються, не є підставою для висновку щодо недостовірності наданої позивачем інформації про митну вартість товару та проведення оплати за такий товар. Вищевказане узгоджується з висновком Верховного Суду викладеним у постанові від 22 серпня 2019 року у справі №8 10/2784/18.

Стосовно посилання митного органу на те, що за умовами зовнішньоекономічного договору № 18/03/21 від 18.03.2021 продавцем товару є товариство POLSKAMP SA, проте в експортних деклараціях та в комунікатах (підтвердження) вивезення зазначено компанію «Euro-Bridge Candlenut Ltd», тобто суб`єкта, що не є стороною зовнішньоекономічної угоди колегія суддів зазначає таке. Позивач надав пояснення, що компанія «Euro-Bridge Ltd» є експортером продукції для компанії POLSKAMP SA. У наданих до митного оформлення документах (інвойсах, експортних деклараціях, товаро-транспортних накладних) є посилання на компанію «Euro-Bridge Ltd» із позначенням «na zlecenie» (що за законодавством країни походження товару вказує на регулювання відповідних договірних відносини між сторонами за договором-замовлення або договором-доручення). Наведене свідчить, що продавцем та постачальником товару зазначеної зовнішньоекономічної операції виступає компанія POLSKAMP SA, а безпосередньо відправником/експортером товару є компанія «Euro-Bridge Ltd» в силу існування внутрішніх домовленостей/угод.

З приводу покликання апелянта на не відображення умов, на яких здійснюється оплата за ввезений товар у виданих експортерами рахунках-фактурах, то такі слід оцінювати критично, оскільки відсутність у поданих до митного оформлення рахунках-фактурах умов оплати за товар не може свідчити про наявність сумнівів у реальності зовнішньоекономічної операції, адже у всіх інших поданих до митного оформлення документах, зокрема у контракті, відображається, на яких умовах може здійснюватися оплата за ввезений товар.

Колегія суддів зазначає, що наявність певних незначних недоліків (технічних помилок, розбіжностей) у первинних документах, наданих на підтвердження митної вартості товару, не повинно розцінюватися як обставина, яка виключає можливість врахування таких документів для митного оформлення товарів та не є підставою для висновку про недостовірність усієї інформації, що у них міститься, якщо за результатами дослідження інших даних (сукупності решти відомостей, що викладені в документах) та доказів можна достовірно визначити митну вартість товару.

Однією з підстав для здійснення коригування митної вартості товарів стало те, що «Прайс-лист» від 21.09.2021 року № б/н, заявлений у графі 44 митної декларації не відповідає визначенню документа за кодом 3014 «Прайс-лист» виробника товару, оскільки видані не виробником ANIMEX FOODS spolka z.o.o. Oddzial w Kutnie, а відправником «Pol-Export» Jaroslaw Roszczenko.

До переліку додаткових документів, визначених ч. 3 ст. 53 МК, входять каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, а також розрахунок ціни (калькуляція).

Прейскурант (прайс-лист) - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців.

Положеннями пункту 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України закріплено таку загальну засаду цивільного законодавства, як свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом та з якої випливає свобода способів ініціювання підприємницьких цивільних правовідносин, у тому числі свобода форми прайс-листа.

Отже, з огляду на засаду свободи підприємницької діяльності наявність чи відсутність у Прайс-листі певних відомостей (реквізитів), зокрема, умов поставки, не може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, якщо з інших поданих декларантом документів можливо встановити такі умови поставки.

Відповідач не навів доводів, на підставі яких він вважає, що до ціни товару, перелік якого наведений в Прайс-листі, включені не всі складові вартості цього товару або будь-яких інших доводів в обґрунтування критичної оцінки цього документа.

Зазначене відповідає висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 18 січня 2018 року у справі №816/747/15-а.

Щодо посилання митного органу на те, що в договорі про перевезення, договорах-заявках на перевезення зазначено суми за маршрутом Duchnow Рава-Руська Червоноград, проте в CMR/товаротранспортних накладних вказано пункт призначення м. Луцьк, колегія суддів враховує таке. Відповідно до пояснень позивача, умови доставки EXW згідно правил Інкотермс 2010, ввезений товар пройшов маршрут Duchow- Рава-Руська -Червоноград, митне оформлення проведено на базі Львівської митниці у м. Червоноград (митний пост «Сокаль»). До митної вартості ввезених товарів враховано транспортні витрати від точки завантаження (Duchow-Польща) до митного поста Червоноград (Україна). Всі подальші витрати на транспортування після митного оформлення та доставлення товару з митного поста на склад в місті Луцьк не впливають на митне оформлення товару.

Щодо необхідності подання декларантом страхових документів, колегія суддів зазначає, що рахунки-фактури та інші документи щодо поставки товару не містять інформації щодо його страхування. При цьому норми частини другої статті 53 МК України визначають обов`язок надання страхових, транспортних документів у разі здійснення такого. Позивач ствердив, що не мав таких витрат. Отже, ненадання позивачем документів щодо страхування за відсутності доказів його здійснення є обґрунтованим.

Письмове рішення митниці про коригування заявленої митної вартості товарів відповідно до закону має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування. Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

В оскаржених рішеннях про коригування митної вартості товарів:

- відсутнє належне обґрунтування неможливості застосування методів 2а, 2б, 2в, 2г;

- застосування резервного методу та визначення митної вартості імпортованого товару обґрунтовано митницею використанням інформації, наданої в рамках Меморандуму «Всеукраїнською асоціацією імпортерів м`яса та м`ясопродукції» від 28.09.2021, та зазначенням номеру та дати двох інших митних декларацій від 04.10.2021 №UA205140/2021/64444, від 29.09.2021 №UA205140/2021/61964, відповідно до яких митна вартість такого товару становить 0,5 дол. США за кг.

В графі 33 кожного оскарженого рішення про коригування митної вартості вказано номер та дата митної декларації, що слугувала джерелом інформації для прийняття рішення про коригування митної вартості.

Колегія суддів звертає увагу суду на те, що за джерело інформації митниця використала декларації щодо митного оформлення товару, що відрізняються за контрагентами та умовами поставки. В заявлених позивачем до митного оформлення деклараціях умовами поставки були EХW, PL Duchow. Що стосується наведеної декларації № UA205140/2021/64444 від 04.10.2021 (том 1 а.с.148), сторонами були інші компанії, відправником товару зазначена компанія MIR-KAR SP.ZO.O.SK.K., отримувачем ТОВ «МЕЛМІТ», умови поставки визначали EХW, PL Makowiska. Що стосується наведеної декларації № UA205140/2021/61964 від 29.09.2021 (том 1 а.с. 153) відправником товару хоч і зазначена компанія POL-EXPORT, отримувачем ТОВ «Західімпрод», при цьому умови поставки визначали СРТ, м. Луцьк. В наведених деклараціях митна вартість визначалась за 6 (резервним методом), ціна договору згідно графи 22 декларації визначалась, як і позивачем, в євро, при цьому в наведених деклараціях немає даних про те, що митна вартість товару становить 0,5 дол. США за кг, як зазначено відповідачем в оскаржуваних рішеннях. При цьому відповідач не пояснив, чому при аргументації наведеної декларації №UA205140/2021/61964 від 29.09.2021 за аналогічного відправника та товару митниця не визначала митну вартість за ціною договору подібних (аналогічних) товарів (метод 2б, стаття 60 МК України).

Таким чином, митний орган не навів жодних пояснень чи розрахунків щодо здійснених коригувань, а також детальної інформації про товари, які було використано в якості джерела інформації, про числові значення митної вартості таких товарів, умови поставки, країну походження, фактурну вартість, діапазон декларованих цін за ідентичні чи подібні товари тощо. Тому зазначення лише номерів та дат митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, без будь-якого обґрунтування їх вибору, без пояснення критеріїв відбору, а також докладної інформації щодо номенклатури, характеристик товару, умов поставки тощо не підтверджує обґрунтованість визначеної відповідачем митної вартості товару та свідчить про протиправність оскаржуванихрішень.

Щодо аргументів Львівської митниці та визначення митної вартості імпортованого товару з використанням інформації, наданої в рамках Меморандуму «Всеукраїнською асоціацією імпортерів м`яса та м`ясопродукції» колегія суддів зазначає таке.

Між Асоціацією «Всеукраїнська асоціація імпортерів м`яса та м`ясопродукції» та Державною фіскальною службою України 25.09.2014 підписаний меморандум про взаєморозуміння та співробітництво. Інформація, надана Асоціацією, в зведеній таблиці рівнів цін на м`ясо та м`ясну продукцію від 28.09.2021 містить узагальнену інформацію про ціни на м`ясну продукцію (м`ясо механічної обвалки, ММО) в доларах США (0,50 дол. США за 1 кг продукції) щодо поставки продукції в ЄС та Великобританії. На другому листі цієї таблиці ціни вказані у доларах США на умовах поставки CIF/CIP кордон України.

За визначенням Інкотермс:

CIF - "Cost Insurance and Freight / Вартість, страхування і фрахт "означає, що продавець поставляє товар на борт судна або надає поставлений таким чином товар.

CIP - "Carriage and Insurance Paid to / Перевезення і страхування оплачені до" означає, що продавець передає товар перевізнику або іншій особі, номінованій продавцем, в узгодженому місці (якщо таке місце погоджено сторонами) і що продавець зобов`язаний укласти договір перевезення і нести витрати по перевезенню, необхідні для доставки товару в узгоджене місце призначення.

В заявлених позивачем до митного оформлення документів товар постачався на умовах EХW, PL Duchow, що за правилами Інкотермс означає EXW (англ. works, франко-склад, франко-завод) - товар забирається покупцем з зазначеного в договорі складу продавця, оплата експортних мит ставиться в обов`язок покупця.

Отже, існують істотні розбіжності між умовами поставки товару, застосованими декларантом, та використаними Асоціацією. Суд апеляційної інстанції також враховує географічну віддаленість Великобританії та різні відстані від різних країн ЄС (наприклад Італії, Португалії та Польщі) до кордону з Україною (від кількох десятків до кількох тисяч кілометрів) Отже наведена інформація рамках Меморандуму «Всеукраїнською асоціацією імпортерів м`яса та м`ясопродукції» носить виключно інформативний характер та не відображає конкретних умов поставок щодо спірних правовідносин.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що позивач надав митному органу всі наявні у нього та достатні документи, необхідні для визначення митної вартості товару. Натомість відповідач не навів жодних доказів того, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару та не дають можливості здійснити митне оформлене імпортованого товару за ціною договору.

Відповідач як суб`єктом владних повноважень не довів суду, що надані Товариством з обмеженою відповідальністю «Вест Агро Імпорт» документи містять істотні розбіжності, в них наявні ознаки підробки, або вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за імпортований товар. Натомість наявність інформації про те, що ідентичні або подібні товари оформлено у митному відношенні іншими особами за вищою митною вартістю не може бути єдиною та достатньою підставою для витребування додаткових документів та відмови у прийнятті заявленої позивачем митної вартості товару за ціною контракту.

Вищезазначене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 28 серпня 2021 року у справі № 815/4256/16.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2021/700032/2 від 06 жовтня 2021 року, № UA209000/2021/700034/2 від 07 жовтня 2021 року, № UA209000/2021/700038/2 від 07 жовтня 2021 року, № UА209000/2021/700039/2 від 07 жовтня 2021 року є протиправними та підлягають скасуванню.

Стосовно стягнення витрат на правову допомогу, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати, на професійну правничу допомогу.

Приписами частини 9 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно з частиною третьою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат враховується:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною четвертою статті 134 КАС України визначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини шостої статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 КАС України).

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

З наведених законодавчих норм слідує, що суд не має права втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта змінювати розміру гонорару. Разом з тим, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Стосовно доводів скражника про те, що сума витрат, які поніс позивач значно завищеною, оскільки ні підготування позовної заяви та надання консультації у цій справі не потребувало значних зусиль та часу, колегія суддів вказує таке.

Із матеріалів справи слідує, що позивач надав суду такі письмові докази понесення витрат на професійну правничу допомогу: договір про надання правової допомоги від 08 вересня 2021 року, рахунок-фактура № 1-000000350 від 14 грудня 2021 року, акт №1-000000350 здачі-приймання робіт (наданих послуг) від 15 грудня 2021 року, квитанція № 350-к від 15 грудня 2021 року про оплату послуг згідно договору від 08 вересня 2021 року на суму 10000 грн., ордер АС №1031346 від 15 грудня 2021 року про надання правничої (правової) допомоги ТОВ «Вест Агро Імпорт» у Львівському окружному адміністративному суді на підставі зазначеного договору адвокатом Крючковим В.О., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Крючковим В.О. від 04 січня 2012 року (том 1, а.с. 124-131).

Відповідно до п. 3.1. Договору про надання правової допомоги від 08 вересня 2021 року вартісь послуг погоджується сторонами додатково та підтверджується Актом приймання-передачі наданих послуг.

Згідно з п. 3.3. Договору розрахунки здійснюються в готівковій або безготівковій формі протягом трьох робочих днів з моменту виставлення рахунка, але не пізніше 5 числа місяця наступного за розрахунковим.

Відповідно до Акту № 1-000000350 здачі-приймання робіт (наданих послуг) загальна вартість робіт (наданих послуг) за договором про надання правової допомоги від 08 вересня 2021 року становить 10000 грн (т.1, а.с.128).

Із квитанції № 350-к від 15 грудня 2021 року слідує, що адвокатом Крючковим В.О прийнято від ТОВ «ВЕСТ АГРО ІМПОРТ» грошові кошти в сумі 10000 грн (т.1, а.с.129).

Заявляючи клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу позивач просив стягнути з відповідача витрати на професійну правову допомогу у розмірі 10000 грн.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Проаналізувавши акт здачі та приймання робіт від 14 грудня 2021 року та вартість робіт за договором про надання правничої допомоги від 08 вересня 2021 року колегія суддів враховує, що предметом зазначеної адміністративної справи є скоригована митним органом митна вартість щодо чотирьох поставок товару. До позовної заяви, складеної на 29 арк., надавалися 66 додатків на 105 арк. Вказана категорія справ є складною, потребує значних зусиль та часу для вивчення та аналізу. Разом з тим, розмір адвокатських послуг не повинен бути надмірно обтяжливим для іншої сторони процесу при вирішенні судом питання про розподіл судових витрат.

Разом з тим, оцінюючи характер наданої адвокатом Крючковим В.О. правової допомоги відповідно до акту акту здачі-приймання робіт (наданих послуг) № 1-000000350 від 15 грудня 2021 року суд першої інстанції зазначив, що не всі перелічені послуги пов`язані з розглядом цієї справи (як от ознайомлення керівника позивача із процесуальними правами та обов`язками щодо захисту прав та інтересів порушеного права, юридичний прогноз справи, складання стратегії представництва), послуги чітко не деталізовані, акт не містить вказівки обгрунтування часу щодо наданих послуг.

Тому суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що заявлений до відшкодування за рахунок відповідача розмір витрат на правову допомогу в сумі 10000 грн. є завищеним.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що виходячи із критеріїв, визначених частинами третьою, п`ятою статті 134, частиною дев`ятою статті 139 КАС України, з урахуванням заперечень відповідача щодо обґрунтованості та співмірності розміру витрат на правничу допомогу слід стягнути з бюджетних асигнувань відповідача витрати на професійну правничу допомогу позивача у сумі 5000,00 грн.

Колегія суддів також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Львівської митниці залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 травня 2022 року у справі № 380/24336/21 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. Б. Заверуха
судді О. М. Гінда
В. В. Ніколін
Повне судове рішення складено 14 вересня 2022 року.