Справа № 280/3376/22
Суддя: Артоуз Олеся Олександрівна
Дата ухвалення: 2022-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

13 вересня 2022 року Справа № 280/3376/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Артоуз О.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Слов`янський Пух Україна» (71600, Запорізька область, м. Василівка, вул. Богдана Хмельницького, 3, ), представник позивача: адвокат Божко Андрій Володимирович (адреса робочого місця/місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Запорізької митниці як територіальний орган (69041, м.Запоріжжя вул. Синенка Сергія, 12, відокремлений підрозділ, код ЄДРПОУ ВП 44005647) Державної митної служби України (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11Г ,) про визнання протиправним та скасування рішення Запорізької митниці про коригування митної вартості товарів,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Слов`янський Пух Україна» (далі позивач) до Запорізької митниці Державної митної служби України (далі відповідач), відповідно до якого позивач просить суд визнати протиправним та скасувати Рішення Запорізької митниці про коригування митої вартості товарів №UA 112020/2022/000001/2 від 06 січня 2022 року.

На обґрунтування позовних вимог в позовній заяві наголошує, що при прийнятті оскаржуваного рішення та коригуванні митної вартості здійснив суперечливий підхід до вибору методу визначення митної вартості Товару, оскільки відповідач в оскаржуваному Рішенні одночасно зазначив, що у відповідача наявна інформація щодо вищих рівнів митної вартості подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, що призвело, зокрема, до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої позивачем, та що за результатами проведеного контролю співставлення у відповідності до положень статті 337 МК України встановлено відсутність митних оформлень за ціною угоди (вартість операції) ідентичних/подібних товарів у понятті статей 59-60 МК України, ввезених на митну територію України у наближений час, що унеможливлює застосування методів визначення митної вартості товару за ціною щодо ідентичних (стаття 59 МК України) та подібних (стаття 60 МК України) товарів, що на переконання позивача, свідчить про необ`єктивний підхід останнього до встановлення рівня митної вартості Товару. Просить позовні вимоги задовольнити. Додаткові пояснення щодо предмету позову надано у відповіді на відзив 22.06.2022.

Ухвалою судді від 30.05.2022 відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначене розгляд справи в порядку письмового провадження (без виклику сторін).

Відповідач позов не визнав, 21.06.2022 на адресу суду надав відзив (вх. №22660), у якому зазначає, що підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості стало те, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товарів та її складові, а саме не подано декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - третій ст.53 Митного кодексу України, та у цих документах відсутні всі відомості щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари, а також вартість складових (доставка товару), що були включені до ціни товару. Відповідно до ч.2 ст.58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. Враховуючи зазначені в повідомленні митниці результати перевірки документів, наданих до митного оформлення оцінюваної партії товару за ЕМД від 05.01.2022 №UA112020/2022/000013, відмова декларанта від надання додаткових документів у повному обсязі, ненадання у повній мірі документів у спростування виявлених невідповідностей, унеможливлює об`єктивну перевірку числового значення митної вартості заявлених товарів. Відсутність документального підтвердження повноти включення складових митної вартості, відсутність документального підтвердження ціни, що фактично сплачена, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не може бути застосований, відповідно до ч.2 ст.58 Митного кодексу України та п.2 ч.6 ст.54 Митного кодексу України. У митного органу наявна інформація щодо вищих рівнів митної вартості подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, що призвело до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом, а саме: для товару №1 - 4,51 дол.США/кг (вартість партії в такому випадку становить 90064,7 дол.США); для товару №2 - 4,51 дол.США/кг (вартість партії в такому випадку становить 11906,4 дол.США); для товару №3 - 4,51 дол.США/кг (вартість партії в такому випадку становить 8072,9 дол.США). Отже, враховуючи усе вищезазначене у відзиві, вважає прийняте митницею Рішення про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та таким, що відповідає чинному законодавству, а тому просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Розглянувши та дослідивши надані документи, з`ясувавши пояснення представників сторін, судом встановлені наступні обставини.

01 жовтня 2021 року між Changxing Yueheng Textile Co., Ltd., компанією, зареєстрованою в Китайській Народній Республіці, (надалі «Продавець») та позивачем був укладений Контракт №14-09/16 (надалі «Контракт»), відповідно до пункту 1.1 якого Продавець зобов`язався виробити та поставити, а Позивач прийняти та оплатити продукцію, яка надалі іменується як товар, на умовах Контракту.

Відповідно до пунктів 2.2, 2.3 та 3.2 Контракту Продавець і позивач погодили, що загальна сума за Контрактом складає 69 270,85 доларів США.

Ціна товару розуміється на умовах FCA-Чанша (Китайська Народна Республіка) відповідно до Incoterms 2010.

Умови поставки FCA-Чанша (Китайська Народна Республіка) відповідно до Incoterms 2010. Термін поставки до 15 січня 2022 року.

Оплата здійснюється двома етапами: перший у розмірі не менше 20% до 30 січня 2022 року, друга кінцева оплата здійснюється до 30 березня 2022 року.

26 листопада 2021 року Продавець на виконання умов Контракту виставив позивачу до сплати Комерційний інвойс №14-09/16 (надалі «Комерційний інвойс») та Інвойс-специфікацію №14-09/16 (надалі «Інвойс-специфікація») на загальну суму 69 270,85 доларів США.

05 січня 2022 року позивач подав до Запорізької митниці як територіального органу (відокремленого підрозділу) Державної митної служби України Митну декларацію ІМ40АА №UA112020/2022/000013 (надалі «Митна декларація 000013»), у графах 31 якої позивачем був зазначений товар, придбаний у Продавця за Контрактом та Комерційним інвойсом, а саме:

1) тканина вибивна (100% поліестер), полотняного переплетення, повністю виготовлена з комплексних текстурованих синтетичних (поліефірних) ниток, мікрофібра, з вибивним малюнком (пігментний друк), завширшки 220 см, щільністю 130 г/м2, не ворсова, не має покриття, просочення, дублювання, які сприймаються неозброєним оком, код товару згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (надалі «УКТ ЗЕД») , в кількості 18 090 кг, 62 157 погонних метрів за ціною 0,725 доларів США за 1 (один) погонний метр та тканина вибивна (100% поліестер), полотняного переплетення, повністю виготовлена з комплексних текстурованих синтетичних (поліефірних) ниток, мікрофібра, з вибивним малюнком Milk Aroma (пігментний друк), завширшки 220 см, щільністю 85 г/м2, не ворсова, не має покриття, просочення, дублювання, які сприймаються неозброєним оком, код товару згідно з УКТ ЗЕД , в кількості 1 880 кг, 9 848 погонних метрів за ціною 0,725 доларів США за 1 (один) погонний метр (надалі «Товар 1»);

2) тканина вибілена (100% поліестер), полотняного переплетення, повністю виготовлена з комплексних текстурованих синтетичних (поліефірних) ниток, мікрофібра, Antiflaming, завширшки 220 см, щільністю 85 г/м2, не ворсова, не має покриття, просочення, дублювання, які сприймаються неозброєним оком, код товару згідно з УКТ ЗЕД , в кількості 1 330 кг, 7 014 погонних метрів за ціною 0,725 доларів США за 1 (один) погонний метр та тканина вибілена (100% поліестер), полотняного переплетення, повністю виготовлена з комплексних текстурованих синтетичних (поліефірних) ниток, мікрофібра, Aloe Vera, завширшки 220 см, щільністю 85 г/м2, не ворсова, не має покриття, просочення, дублювання, які сприймаються неозброєним оком, код товару згідно з УКТ ЗЕД , в кількості 1 310 кг, 7 080 погонних метрів за ціною 0,725 доларів США за 1 (один) погонний метр (надалі «Товар 2»);

3) тканина пофарбована (100% поліестер), полотняного переплетення, повністю виготовлена з текстурованих синтетичних (поліефірних) ниток, мікрофібра, Lavender, завширшки 220 см, щільністю 85 г/м2, не ворсова, не має покриття, просочення, дублювання, які сприймаються неозброєним оком, з пругами, код товару згідно з УКТ ЗЕД , в кількості 1 790 кг, 9 447 погонних метрів за ціною 0,725 доларів США за 1 (один) погонний метр (надалі «Товар 3»).

Надалі при спільному вживанні в тексті Товар 1, Товар 2 та Товар 3 іменуються як «Товар».

Відповідно до граф 20, 22 та 42 Митної декларації ІМ40АА №UA112020/2022/000013 загальна вартість Товару склала 69 270,85 доларів США, як це зазначено в Контракті та Комерційному інвойсі, а його поставка відбувалася на умовах FCA м. Чанша, Китайська Народна Республіка відповідно до Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (Incoterms 2010).

Крім того, позивач поніс витрати щодо транспортування Товару з території Китайської Народної Республіки до місця ввезення на митну територію України. Розмір таких додаткових витрат склав 373 234,00 грн.

Таким чином, загальна митна вартість Товару склала в гривневому еквіваленті станом на 05 січня 2022 року 2 264 161,96 грн. (69 270,85 доларів США х 27,2976 + 373 234,00 грн.).

В графі 44 зазначеної МД, декларантом вказано наступні документи: Сертифікат якості № б/н від 26.11.2021; Пакувальний лист №б/н від 26.11.2021; Рахунок-фактура (iнвойс) № 14-09/16 від 26.11.2021; Накладна УМВС № 14806225 від 12.12.2021; Автотранспортна накладна №000240 від 04.01.2022; Рахунки-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 21500546 від 17.11.2021 та від 22.12.2021; Платіжне доручення № 12188 від 25.11.2021, № 12274 від 28.12.2021; Довідка транспортних витрат № 8003183 від 04.01.2022; Зовнішньоекономічний договір (контракт) № 14-09/16 від 01.10.2021. Пізніше надіслано лист б/н від 05.01.2022.

За результатом перевірки документів за ЕМД від 05.01.2022 №UA112020/2022/000013 митним органом встановлено наступне:

1. Відповідно до п.3.1. та п.3.2. контракту від 01.10.2021 №14-09/16 передбачені два етапи умов оплати перший у розмірі не менш 20% до 30 січня 2022 року. Другий кінцева оплата проводиться до 30 березня 2022 року. Якщо рахунок сплачено, документами, які підтверджують митну вартість товарів, відповідно до положень частини другої ст.53 Митного кодексу України, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Декларантом підприємства банківські платіжні документи щодо сплати товару в період з 28.12.2021 по 05.01.2022, до митного оформлення не подано.

2. В поданому до митного оформлення інвойсі від 26.11.2021 № 14-09/16 не зазначено банківські реквізити, відповідно до яких здійснюється оплата товару. Також в наданому до митного оформлення інвойсі від 26.11.2021 № 14-09/16 відсутній відбиток печатки митниці на кордоні, що викликає сумніви в достовірності поданого документа до митного оформлення.

3. Відповідно до п.7.1. контракту від 01.10.2021 №14-09/16 передбачено надання документів з товаром в т.ч. сертифікат походження товару, який не подано до митного оформлення товару.

4. Відповідно до положень п.6 ч.2 ст.53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів - транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Імпорт товару здійснюється відповідно до умов Incoterms FCA CHANGSHA, якими визначено, що «франко перевізник», вказане місце означає, що продавець передає товар в режимі експорту в зазначеному місці.

В поданій до митного оформлення довідці про транспортні витрати від 04.01.2022 №8003183, поданому як фінансовий документ для підтвердження вартості транспортування, відсутній підпис головного бухгалтера. При цьому, в поданому до митного оформлення рахунку на транспортні витрати від 22.12.2021 №21500546 наявне посилання на замовлення №-00-000329, яке підприємством не надавалося для підтвердження складової МВ та в поданому до митного оформлення рахунку на транспортні витрати від 17.11.2021 №21500546 наявне посилання на рахунок №UZUU0069386, який підприємством до митного оформлення не надавалося.

Звертаємо увагу на той факт, що відсутність рахунка, виданого на маршрут після перетин кордону та не зазначення маршруту в рахунках на перевезення від 17.11.2021 №21500546, від 22.12.2021 № 21500546, унеможливує перевірку митницею загальної суми вартості транспортування по всьому маршруту CHANGSHA (Китай) Василівка.

Також, до митного оформлення не надано договір на перевезення за реквізитами від 05.10.2021 №GC-3033.

Враховуючи, той факт, що у митного органу існують сумніви щодо здійснення поставки за прямим договором та в зв`язку з виявленими вищезазначеними розбіжностями, відповідно до положень ч.3 ст.53 Митного кодексу України, декларант зобов`язаний протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість та обраний метод її визначення, а саме: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 3) копію митної декларації країни відправлення; 4) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Відповідно до положень ч.6 ст.53 Миного кодексу України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

У відповідь на запит митного органу декларантом підприємства 06.01.2022 надано наступні додаткові документи (копії): 1. Лист від 06.01.2022 №0601/22-01; 2. Договір на транспортно-експедиторське обслуговування №GC від 05.10.2021. 3. Сертифікат про походження товару №22C342000219/00001 від 31.12.2021.

В додатково наданих документах митним органом виявлено наступне:

1. Наданий Договір на транспортно-експедиторське обслуговування №GC від 05.10.2021 не містить у собі вартість наданих послуг транспортування, а також додаткових специфікацій чи додатків, які б могли містити вказану інформацію. Хоча пункт 4.1 Договору №GC від 05.10.2021 передбачає заключення додаткової угоди та/або заявки яка буде містити вартість послуг.

Згідно пункту 4.7 Договору №GC від 05.10.2021 оплата рахунків Експедитора або передоплата проводяться Замовником із зазначенням у банківському документі (платіжному дорученні) номеру цього договору та номер рахунку. Натомість у платіжних дорученнях №12188 від 25.11.2021 та №12274 від 28.12.2021 посилання є тільки на відповідні рахунки №21500546 від 17.11.2021 та №21500546 від 22.12.2021, але посилання на номер договору немає. У рахунках посилання на договір немає також. Тобто приналежність вказаних рахунків та платіжних доручень до договору визначити неможливо.

Відповідно до пункту 4.3 Договору №GC від 05.10.2021 оплата послуг проводиться Замовником протягом 3 (трьох) календарних днів з моменту виставлення рахунку Експедитором на поточний рахунок останнього. Натомість рахунок № НОМЕР_2 від 17.11.2021 був закритий платіжним дорученням №12188 від 25.11.2021 та рахунок №21500546 від 22.12.2021 був закритий платіжним дорученням №12274 від 28.12.2021, що порушує умови договору та зобов`язує Замовника згідно пункту 5.22 виплатити Експедитору пеню. Рахунків на виплати штрафів та платіжних доручень до митного оформлення не було надано. Не надано до митного оформлення жодного Акту прийому-передачі наданих послуг, що згідно пункту 4.4 Договору №GC від 05.10.2021 є фактом підтвердження, виконання послуг, їх кількості та якості.

2. Не було надано на вимогу митного органу жодних каталогів, специфікацій, прейскурантів (прайс-листів) виробника товару, а також висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

3. Щодо надання копії декларації країни відправлення. Будь-яка легальна експортно-імпортна операція у Китаї супроводжується оформленням у митному відношенні та декларуванні товарів, що ввозяться або вивозяться. Це передбачено маніфестом ГТУ КНР N52 2008 року. Ненадання копії декларації країни відправлення унеможливлює перевірку ціни товару, ваги, кількості, найменування, та інших відомостей, що заявлялась митним органам Китаю при вивезенні.

Враховуючи вищезазначене, декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товарів та її складові, а саме не подано декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - третій ст.53 Митного кодексу України, та у цих документах відсутні всі відомості щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари, а також вартість складових (доставка товару), що були включені до ціни товару.

Відповідно до ч.2 ст.58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Враховуючи зазначені в повідомленні митниці результати перевірки документів, наданих до митного оформлення оцінюваної партії товару за ЕМД від 05.01.2022 №UA112020/2022/000013, відмова декларанта від надання додаткових документів у повному обсязі, ненадання у повній мірі документів у спростування виявлених невідповідностей, унеможливлює об`єктивну перевірку числового значення митної вартості заявлених товарів.

Відсутність документального підтвердження повноти включення складових митної вартості, відсутність документального підтвердження ціни, що фактично сплачена, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не може бути застосований, відповідно до ч.2 ст.58 Митного кодексу України та п.2 ч.6 ст.54 Митного кодексу України. У митного органу наявна інформація щодо вищих рівнів митної вартості подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, що призвело до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом, а саме: для товару №1 - 4,51 дол.США/кг (вартість партії в такому випадку становить 90064,7 дол.США); для товару №2 - 4,51 дол.США/кг (вартість партії в такому випадку становить 11906,4 дол.США); для товару №3 - 4,51 дол.США/кг (вартість партії в такому випадку становить 8072,9 дол.США).

В інформаційних ресурсах митниці наявна інформація про митне оформлення подібних (аналогічних) товарів, а саме: - для товару №1: в розрізі товарної під категорії УКТ ЗЕД та країни походження CN митне оформлення тканини вибивної полотняного переплетіння, повністю виготовленої з комплексних текстурованих синтетичних (поліефірних) ниток , в співставних обсягах, на виконання прямого договору і непрямого договору. Джерело інформації: ЕМД від 12.10.2021 UA110130/2021/004435 та ЕМД від 12.10.2021 UA500110/2021/209235; - для товару №2: в розрізі товарної під категорії УКТ ЗЕД та країни походження CN митне оформлення тканини вибіленої полотняного переплетіння, повністю виготовлені з комплексних текстурованих синтетичних (поліефірних) ниток, в співставних обсягах, на виконання прямого договору. Джерело інформації: ЕМД від 12.10.2021 UA110130/2021/004435; - для товару №3: в розрізі товарної під категорії УКТ ЗЕД та країни походження CN митне оформлення тканини пофарбованої полотняного переплетіння, повністю виготовлені з комплексних текстурованих синтетичних (поліефірних) ниток , в співставних обсягах, на виконання прямого договору. Джерело інформації: ЕМД від 12.10.2021 UA110130/2021/004435.

З урахуванням вищезазначеного, митна вартість товарів 1,2,3 скоригована митницею за другорядним методом визначення митної вартості - 2ґ - резервний метод, згідно з положеннями ст.64 Митного кодексу України, та ґрунтується на раніше визнаних (визначених) митним органом митній вартості товару, випущеного у вільний обіг за ЕМД від 12.10.2021 UA102020/2021/004435 та ЕМД від 12.10.2021 UA500110/2021/209235.

За результатами здійсненого контролю правильності визначення митної вартості товарів митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA112020/2022/000001/2 від 06.01.2022.

Оформлення вищезазначеного товару декларантом було здійснено та випущеного у вільний обіг за МД № UA112020/2022/000018 від 06.01.2022 з урахуванням Рішення про коригування митної вартості товарів № UA112020/2022/000001/2 від 06.01.2022.

Випуск товарів у вільний обіг було здійснено шляхом надання гарантій відповідно розділу Х МКУ.

Вважаючи прийняте відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів протиправним, позивач звернувся до суду із даним позовом про його скасування.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів, регулюються положеннями Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, який набув чинності з 01 червня 2012 року.

Відповідно частини 1 статті 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно з частиною 1 статті 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії (частина 1 статті 257 Митного кодексу України).

Статтею 49 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частиною 1 статті 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів. При цьому, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (стаття 52 Митного кодексу України).

Частинами 4 та 5 статті 58 Митного кодексу України також передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Статтею 53 Митного кодексу України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

З аналізу частин 1 та 2 статті 53 Митного кодексу України вбачається, що цим Кодексом передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Дана норма кореспондується з положеннями статті 318 Митного кодексу України, якою встановлено, що митний контроль має передбачати виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Згідно з частинами 4 та 5 статті 54 Митного кодексу України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний, зокрема здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, у т.ч.: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів.

Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

В силу частини 5 статті 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Відповідно до статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині 1 статті 58 цього Кодексу.

Зокрема, статтею 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Виходячи із системного аналізу вищезазначених правових норм, суд дійшов висновку, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості орган доходів і зборів зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України.

Єдиними підставами, які надають контролюючому органу право відійти від встановлених обмежень, які пов`язані із перевіркою основного переліку документів, що підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи, є лише наявність передбачених законодавцем обставин, а саме, у випадку якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

У відповідності до частини 6 статті 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Отже, для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю у митного органу повинні бути наявними обґрунтовані причини, якими б обумовлювалась неможливість визначення митної вартості товару, що ввозиться, за визначеним декларантом методом, у спірному випадку за ціною договору (основний метод) відповідно до статті 58 Митного кодексу України.

У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина 7статті 54 Митного кодексу України).

Статтею 55 Митного кодексу встановлено порядок коригування митної вартості товарів. Відповідно до частини 2 цієї статті письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Статтею 57 Митного кодексу України встановлені методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію Украй відповідно до митного режиму імпорту, а саме: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); та другорядні - за ціною договору щодо ідентичних товарів; ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.

При цьому, основним методом визначення-митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

У свою чергу, кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Наявність у митного органу доказів недостовірності заявленої фактурної (митної) вартості товарів є обов`язковою, оскільки саме з цією обставиною закон пов`язує виникнення права самостійно визначати митну вартість імпортованих товарів відповідно до приписів статей 59, 60 Митного кодексу України.

Таким чином, аналіз вищенаведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові 23.10.2020 у справі №820/3231/16, яка врахована судом при ухваленні даного рішення, обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу. При цьому, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Наведені вище положення митного законодавства зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Судом встановлено, що декларантом (позивачем у справі) для підтвердження обґрунтованості заявленої у деклараціях митної вартості товару були подані всі документи, передбачені частиною 2 статті 53 Митного кодексу України.

Так, виконуючи приписи частини другої статті 53 МК України, позивач при поданні Митної декларації ІМ40АА №UA112020/2022/000013 надав відповідачу, зокрема, фотокопії наступних документів: Контракту, Комерційного інвойса, Інвойса-специфікації, Договору на транспортно-експедиторське обслуговування №GC-3033 від 05 жовтня 2021 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «АЦЕ Логістикс Україна» та Позивачем, (надалі «Договір ТЕО» та «Експедитор» відповідно), Рахунка №21500546 від 17 листопада 2021 року та Рахунка на оплату №21500546 від 22 грудня 2021 року, виставлених Експедитором, Платіжних доручень №12188 від 25 листопада 2021 року та №12274 від 28 грудня 2021 року, виданих Позивачем, Довідки транспортних витрат №8003183 від 04 січня 2022 року, виданої Експедитором, (надалі «Довідка Експедитора»), Накладної УМВС №14806225 від 12 грудня 2021 року.

06 січня 2022 року відповідач надіслав позивачу через спеціалізовану систему обміну електронними повідомленнями Запит (повідомлення) відповідача щодо надання додаткових документів для підтвердження митної вартості Товару за Митною декларацією ІМ40АА №UA112020/2022/000013.

06 січня 2022 року позивач у відповідь на Запит надав відповідачу Лист позивача №0601/22-01 від 06 січня 2022 року.

Так, зокрема, у своєму Листі позивач надав відповідачу наступні документи та інформацію:

1) щодо банківських платіжних документів, що стосуються оцінюваного товару, та виписки з бухгалтерської документації позивач повідомив відповідачу, що Товар станом на день підписання Листа був неоплаченим. При цьому положення пункту 3.2 Контракту передбачають відтермінування оплати 100% вартості Товару.

Позивач також не погодився з позицією відповідача, зазначеною в Запиті, про відсутність банківських реквізитів в Комерційному інвойсі, адже останній містить посилання на Контракт, який у пункті 12 містить банківські реквізити Продавця. При цьому позивач зазначив, що відсутність печатки митного органу на кордоні на Комерційному інвойсі пояснюється тим, що Комерційний інвойс був виставлений Продавцем безпосередньо позивачу для оплати, а Інвойс-специфікація був серед товаросупровідних документів, які перетинали кордон України.

Позивач наголосив відповідачу на тому, що вищевказане твердження останнього жодним чином не впливає та не може вплинути на рівень митної вартості Товару.

Що стосується виписки з бухгалтерської документації, то позивач звернув увагу відповідача, що ним були надані до митного оформлення Рахунок №21500546 від 17 листопада 2021 року та Рахунок на оплату №21500546 від 22 грудня 2021 року, виставлені Експедитором, Платіжні доручення №12188 від 25 листопада 2021 року та №12274 від 28 грудня 2021 року, видані позивачем.

Водночас, позивач повідомив відповідачу про відсутність у нього інших бухгалтерських документів щодо Товару, адже останній на день підписання Листа був неоплаченим та невипущеним у вільний обіг, так як знаходився в зоні митного контролю Відповідача;

2) щодо сертифіката про походження Товару позивач надав відповідачу для ознайомлення фотокопію Сертифіката про походження товару №22C342000219/000001 від 31 грудня 2021 року.

3) щодо транспортних (перевізних) документів, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, Позивач наголосив на тому, що він не погоджується з позицією Відповідача, зазначеною в Запиті, про неможливість перевірки ним загальної суми вартості транспортування Товару з Китайської Народної Республіки до митного кордону України, адже надані позивачем до митного оформлення Договір ТЕО, Рахунок №21500546 від 17 листопада 2021 року та Рахунок на оплату №21500546 від 22 грудня 2021 року, виставлені Експедитором, Платіжні доручення №12188 від 25 листопада 2021 року та №12274 від 28 грудня 2021 року, виданіпПозивачем, Довідка Експедитора та Накладна УМВС №14806225 від 12 грудня 2021 року дозволяють чітко та однозначно визначити вартість витрат позивача щодо транспортування Товару з Китайської Народної Республіки до митного кордону України в розмірі 373 234,00 грн.

Позивач також звернув увагу відповідача, що Довідка Експедитора підписана Генеральним директором Експедитора та містить печатку Експедитора. При цьому наявність на ній підпису головного бухгалтера (якого може й не бути в Експедитора) не вимагається приписами чинного законодавства України.

При цьому позивач наголосив про безпідставність наполягання відповідача про надання Замовлення №-00-000329, адже таке Замовлення ніколи не оформлювалося між Експедитором та позивачем, а воно зазначене в Рахунку на оплату №21500546 від 22 грудня 2021 року, виставленому Експедитором, виключно в якості прикладу для заповнення призначення платіжного доручення й не має жодного правового відношення до позивача.

Що стосується посилання «UZUU0069386» в Рахунку №21500546 від 17 листопада 2021 року, виставленому Експедитором, то позивач зазначив, що це посилання відповідає не номеру рахунка, який вказано безпосередньо в правій верхній частині документа, а номеру контейнера, в якому здійснювалося перевезення Товару, що з видуманих причин залишилося поза увагою Відповідача;

4) щодо каталогів, специфікацій, прейскурантів (прайс-листів) виробника товару, копії митної декларації країни відправлення та висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлених спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформації біржових організацій про вартість товару або сировини позивач звернув увагу відповідача на те, що в нього були відсутні станом на день підписання Листа будь-які каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) Продавця щодо Товару, копія митної декларації країни відправлення та будь-який висновок про якісні та вартісні характеристики Товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією.

Окрему увагу відповідача позивач звернув на те, що приписи частини третьої статті 53 МК України покладають на Позивача обов`язок щодо надання вищезазначених документів лише за умови їх наявності в Позивача.

Відтак, всі вищевказані документи без виключення підтверджують митну вартість Товару в гривневому еквіваленті станом на 05 січня 2022 року в розмірі 2 264 161,96 грн. відповідно до чинного законодавства України та містять об`єктивні відомості про складові митної вартості Товару, що, в свою чергу, піддаються обчисленню та підтверджуються документально.

При цьому суд звертає увагу на пояснення позивача, відповідно до яких останній зазначає, що спірні товари за Митною декларацією ІМ40АА №UA112020/2022/000013 від 05 січня 2022 року постачалися залізничним транспортом на умовах FCA м. Чанша, Китайська Народна Республіка відповідно до Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (Incoterms 2010), які, зокрема, передбачають наступне:

«…Термін "франко-перевізник" означає, що продавець здійснює поставку товару, який пройшов митне очищення для експорту, шляхом передання призначеному покупцем перевізнику у названому місці. Слід зазначити, що вибір місця поставки впливає на зобов`язання щодо завантаження й розвантаження товару у такому місці. Якщо поставка здійснюється на площах продавця, продавець відповідає за завантаження. Якщо ж поставка здійснюється в іншому місці, продавець не несе відповідальності за розвантаження товару.

Цей термін може бути застосований незалежно від виду транспорту, включаючи змішані (мультимодальні) перевезення.

Під словом "перевізник" розуміється будь-яка особа, що на підставі договору перевезення зобов`язується здійснити або забезпечити здійснення перевезення товару залізницею, автомобільним, повітряним, морським, внутрішнім водним транспортом або комбінацією цих видів транспорту…

…Продавець зобов`язаний надати товар перевізнику або іншій особі, призначеній покупцем або обраній продавцем у відповідності зі статтею А.3 "а", у названому місці у день чи в межах періоду, що узгоджені сторонами для здійснення поставки.

Поставка вважається здійсненою,

а) якщо названим місцем поставки є площі продавця: коли товар завантажений на транспортний засіб, наданий перевізником, що призначений покупцем, чи іншою особою, що діє від імені останнього;

б) якщо назване місце перебуває за межами площ продавця: коли товар наданий у розпорядження перевізника чи іншої особи, призначеної покупцем або обраної продавцем відповідно до статті А.3 "а", нерозвантаженим з транспортного засобу продавця…».

У той же час, відповідно до наданої відповідачем Митної декларації ІМ40ДЕ №UA102020/2021/004435 від 12 жовтня 2021 року, яка була використана відповідачем як джерело інформації при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості спірних товарів за Митною декларацією ІМ40АА №UA112020/2022/000013 від 05 січня 2022 року при винесенні оскаржуваного Рішення Відповідача про коригування митної вартості товарів №UA112020/2022/000001/2 від 06 січня 2022 року, поставка референтних товарів відбувалась морським транспортом на умовах CIF м. Одеса, Україна (а не залізничним транспортом на умовах FCA м. Чанша, Китайська Народна Республіка), які зокрема, передбачають наступне:

«…Термін "вартість, страхування та фрахт" означає, що поставка є здійсненою продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження.

Продавець зобов`язаний понести витрати та оплатити фрахт, необхідні для доставки товару до названого порту призначення, проте, ризик втрати чи пошкодження товару, а також будь-які додаткові витрати, спричинені подіями, що виникають після здійснення поставки, переходять з продавця на покупця. Однак за умовами терміна CIF на продавця покладається також обов`язок забезпечення морського страхування на користь покупця проти ризику втрати чи пошкодження товару під час перевезення…

…Продавець зобов`язаний, з урахуванням положень статті Б.6:

- нести усі витрати, пов`язані з товаром, до моменту здійснення його поставки у відповідності зі статтею А.4;

- сплатити ціну фрахту та всі інші витрати, що випливають із статті А.3 "а", включаючи витрати щодо завантаження товару на борт судна;

- нести витрати, пов`язані з придбанням страхування у відповідності зі статтею А.3 "б";

- сплатити будь-які збори за розвантаження в узгодженому порту розвантаження, покладені на продавця відповідно до договору перевезення…».

Отже, враховуючи вищевикладене, відповідач при винесенні Оскаржуваного рішення та коригуванні митної вартості спірних товарів за Митною декларацією ІМ40АА №UA112020/2022/000013 від 05 січня 2022 року використав митну вартість референтних товарів за Митною декларацією ІМ40ДЕ №UA102020/2021/004435 від 12 жовтня 2021 року, які постачалися відмінним видом транспорту та на інших умовах поставки товарів, ніж спірні товари (морським транспортом на умовах CIF м. Одеса, Україна, а не залізничним транспортом на умовах FCA м. Чанша, Китайська Народна Республіка), у ціну яких були включені витрати на доставку та страхування товарів до митної території України, тобто Відповідач здійснив коригування митної вартості спірних товарів за Митною декларацією ІМ40АА №UA112020/2022/000013 без урахування відмінностей у складових митної вартості товарів та маршрутах поставки товарів (референтних та спірних).

Водночас, відповідно до наданої відповідачем Митної декларації ІМ40ДЕ №UA500110/2021/209235 від 12 жовтня 2021 року, яка була використана Відповідачем як джерело інформації при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості спірного товару №1 за Митною декларацією ІМ40АА №UA112020/2022/000013 при винесенні Оскаржуваного рішення, поставка референтного товару відбувалась морським транспортом на умовах CFR м. Одеса, Україна (а не залізничним транспортом на умовах FCA м. Чанша, Китайська Народна Республіка), які зокрема, передбачають наступне:

«…Термін "вартість і фрахт" означає, що поставка є здійсненою продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження.

Продавець зобов`язаний понести витрати та оплатити фрахт, необхідні для доставки товару до названого порту призначення, проте, ризик втрати чи пошкодження товару, а також будь-які додаткові витрати, спричинені подіями, що виникають після здійснення поставки, переходять з продавця на покупця.

Термін CFR зобов`язує продавця здійснити митне очищення товару для експорту.

Цей термін може застосовуватися тільки у випадках перевезення товару морським або внутрішнім водним транспортом. Якщо сторони не мають намірів щодо здійснення поставки товару через поручні судна, слід застосовувати термін CPT…

…Продавець зобов`язаний, з урахуванням положень статті Б.6:

- нести усі витрати, пов`язані з товаром, до моменту здійснення його поставки у відповідності зі статтею А.4;

- сплатити ціну фрахту та всі інші витрати, що випливають із статті А.3 "а", включаючи витрати щодо завантаження товару на борт судна і будь-які платежі за розвантаження товару в узгодженому порту розвантаження, покладені на продавця відповідно до договору перевезення;

- сплатити, коли це належить, витрати експортних митних процедур, а також усі мита, податки та інші збори, що підлягають сплаті при експорті товару та які потребуються для його транзитного перевезення через будь-яку країну, у випадках, коли вони відповідно до договору перевезення покладаються на продавця…».

Отже, враховуючи вищевикладене, відповідач при винесенні Оскаржуваного рішення та коригуванні митної вартості спірного товару №1 за Митною декларацією ІМ40АА №UA112020/2022/000013 використав митну вартість референтного товару за Митною декларацією ІМ40ДЕ №UA500110/2021/209235, який постачався відмінним видом транспорту та на інших умовах поставки товарів, ніж спірний товар №1 за Митною декларацією 000013 (морським транспортом на умовах CFR м. Одеса, Україна, а не залізничним транспортом на умовах FCA м. Чанша, Китайська Народна Республіка), у ціну якого були включені витрати на доставку товару до митної території України, тобто відповідач здійснив коригування митної вартості спірного товару №1 за Митною декларацією ІМ40АА №UA112020/2022/000013 без урахування відмінностей у складових митної вартості товарів та маршрутах поставки товарів (референтного та спірного).

Митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом (позивачем), упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих позивачем, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України (у разі визначення позивачем митної вартості імпортованого товару за першим методом).

При цьому, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від позивача додаткові документи лише у тому випадку, якщо надані позивачем документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, або ж у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену позивачем митну вартість. Митний орган зобов`язують зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих позивачем документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.

З огляду на законодавчо встановлену компетенцію митниці при перевірці митної вартості імпортованих товарів, зазначені розбіжності повинні бути не будь-якими, а лише тими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного суду від 23.04.2019 у справі №810/1479/16 та від 26.02.2019 року у справі № 808/454/18.

Митним органом не були виявлені розбіжності, що стосуються числового значення оцінюваного товару. Тобто, не виявлено жодної з підстав, яка відповідно до ст. 53 МКУ дозволяє вимагати додаткові документи і відмовляти у визначенні митної вартості за ціною договору.

Митним органом не спростовано та не надано належних доказів неможливості застосування для визначення митної вартості основного методу, а також необґрунтовано застосовано до визначення митної вартості другорядний метод

Крім того, суд звертає увагу на те, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу умови плати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим, відомості про умови оплати товару не повинні братися митним органом до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.

Суперечності у відомостях щодо умов оплати товару у документах, доданих до вантажної митної декларації на підтвердження митної вартості товарів, не можуть бути підставою для витребування органом доходів і зборів додаткових документів у декларанта.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 11.04.2018 у справі №804/4680/16.

Слід також зауважити, що митний орган, встановивши вищевказані розбіжності, жодним чином не обґрунтовує, яким чином зазначені обставини, позбавляють митний орган можливості перевірити заявлену митну вартість імпортованого товару, оскільки такі розбіжності стосується виключно порядку виконання умов контракту.

Аналіз вищевикладених норм права та фактичних обставин свідчить про те, що відповідачем необґрунтовано прийняте рішення про визначення митної вартості задекларованого позивачем товару за другорядним методом визначення митної вартості - 2ґ - резервний метод, оскільки відповідачем, всупереч законодавчо встановлених вимог, не було підтверджено факт обґрунтованості сумнівів у достовірності поданих позивачем відомостей про митну вартість товару, які, що було встановлено судом під час розгляду даної справи під час вивчення письмових доказів, підтверджують митну вартість товарів та відповідають характеру угоди, тоді як позивачем у справі, як декларантом, під час митного оформлення спірної партії товарів було надано митниці усі документи на підтвердження заявлено ним митної вартості товару за ціною договору, за яким вони імпортуються, які дозволяли визначити усі складові частини митної вартості цього товару.

Суд відхиляє посилання відповідача на неподання декларантом додаткових документів, оскільки в даному випадку їх відсутність не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за основним методом, що підтверджується наданими до митного оформлення документами. Неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку щодо наявності підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

За приписами статті 59 Митного кодексу України встановлено, що у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята митним органом вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: 1) фізичні характеристики; 2) якість та репутація на ринку; 3) країна виробництва; 4) виробник.

Незначні зовнішні відмінності не можуть бути підставою для відмови у розгляді товарів як ідентичних, якщо в цілому такі товари відповідають вимогам частини другої цієї статті.

Ціна договору щодо ідентичних товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості та на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

У разі відсутності такого продажу використовується вартість операції з ідентичними товарами, що продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях. При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена.

У разі якщо кошти та витрати, зазначені в пунктах 57 частини десятої статті 58 цього Кодексу, включаються у вартість операції, здійснюється коригування для врахування значної різниці в таких коштах і витратах між оцінюваними товарами та відповідними ідентичними товарами, що зумовлено різницею у відстанях і способах транспортування.

У разі якщо для цілей застосування цього методу виявляється більш як одна вартість договору щодо ідентичних товарів, для визначення митної вартості оцінюваних товарів використовується найменша така вартість.

Так, митним органом в оскаржуваному Рішенні одночасно зазначено, що у відповідача наявна інформація щодо вищих рівнів митної вартості подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, що призвело, зокрема, до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої позивачем, та що за результатами проведеного контролю співставлення у відповідності до положень статті 337 МК України встановлено відсутність митних оформлень за ціною угоди (вартість операції) ідентичних/подібних товарів у понятті статей 59-60 МК України, ввезених на митну територію України у наближений час, що унеможливлює застосування методів визначення митної вартості товару за ціною щодо ідентичних (стаття 59 МК України) та подібних (стаття 60 МК України) товарів.

Як зазначено відповідачем у Рішенні, другорядний метод визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів не був застосований через відсутність інформації у Відповідача для його застосування, відтак Відповідач скоригував митну вартість Товару за другорядним (резервним) методом визначення митної вартості товарів.

При цьому другорядний метод визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів не був застосований митним органом через відсутність інформації у відповідача для його застосування, при цьом відповідач у своєму Рішенні зазначив про наявність в інформаційних ресурсах нформації про митне оформлення подібних (аналогічних) товарів та вказав, зокрема, назви та рівні митної вартості референтних товарів, товарний код референтних товарів відповідно до УКТ ЗЕД, використаних ним як джерело інформації при здійсненні коригування митної вартості Товару.

Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 64 МК України митна вартість імпортних товарів не визначається згідно із положеннями цієї статті на підставі вартості виробництва, іншої, ніж обчислена вартість, визначена для ідентичних або подібних (аналогічних) товарів відповідно до положень статті 63 цього Кодексу.

У свою чергу, відповідно до абзацу 1 частини першої статті 63 МК України для визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (обчислена вартість) за основу береться надана виробником товарів, що оцінюються, або від його імені інформація про їх вартість, яка повинна складатися із сум вартості матеріалів та витрат, понесених виробником при виробництві оцінюваних товарів. Така інформація повинна базуватися на комерційних рахунках виробника за умови, що такі рахунки сумісні із загальновизнаними принципами бухгалтерського обліку, які застосовуються в країні, де ці товари виробляються.

Таким чином, митний орган не міг застосувати п`ятий метод визначення митної вартості товарів згідно зі статтею 63 МК України, адже у відповідача відсутня інформація щодо вартості виробництва ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, що є порушенням вимог пункту 4 частини третьої статті 64 МК України та неправильно застосував другорядний (резервний) метод визначення митної вартості товарів.

Відтак, вищевказані сумніви митного органу судом відхиляються, оскільки такі доводи спростовуються наявними в матеріалах справи первинними документами, які були надані відповідачу під час проведення митних процедур.

Натомість, відповідач не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення саме складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари.

Оцінюючи оскаржуване рішення у сукупності з іншими обставинами справи, суд приходить переконання, що загальні посилання на норми Митного кодексу України, зроблені без конкретизації підстав щодо причин незастосування того чи іншого методу визначення митної вартості, не можуть вважатися достатніми доводами обґрунтованості прийнятого суб`єктом владних повноважень рішення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що оскаржене Рішення Запорізької митниці про коригування митної вартості товарів №UA112020/2022/000001/2 від 06 січня 2022 року є таким, що підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності свого рішення, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

У силу вимог частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 9, 137, 139, 242-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Слов`янський Пух Україна» (71600 Запорізька область, м. Василівка вул. Богдана Хмельницького, 3, ), представник позивача: адвокат Божко Андрій Володимирович (адреса робочого місця/місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Запорізької митниці як територіальний орган (69041, м.Запоріжжя вул. Синенка Сергія, 12, відокремлений підрозділ, код ЄДРПОУ ВП 44005647) Державної митної служби України (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11Г ,) про визнання протиправним та скасування рішення Запорізької митниці про коригування митної вартості товарів, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Запорізької митниці про коригування митної вартості товарів №UA112020/2022/000001/2 від 06 січня 2022 року.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Слов`янський Пух Україна» судовий збір у розмірі 2481,00 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Запорізької митниці як відокремленго підрозділу Державної митної служби України

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлений 13.09.2022

Суддя О.О. Артоуз