Справа № 600/2846/22-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2022-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

13 вересня 2022 р. м. Чернівці Справа № 600/2846/22-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Лелюка О.П., за участю: секретаря судового засідання Продан В., позивача ОСОБА_1 , представників відповідача Юрова В.А. та Бутковського Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження клопотання військової частини НОМЕР_1 про залишення позову без руху у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним і скасування наказу та стягнення моральної шкоди,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним і скасування наказу та стягнення моральної шкоди.

Позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника 161 топогеодезичного центру (з основної діяльності) від 30 червня 2022 року №83;

- стягнути з військової частини НОМЕР_1 суму заподіяної йому моральної шкоди у розмірі 50000,00 грн з урахуванням коефіцієнту інфляції обчисленого на день винесення судового рішення.

Ухвалою суду від 17 серпня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання; встановлено строки для подання заяв по суті справи.

Відповідачем до суду подано клопотання про залишення даного позову без руху, в обґрунтування якого зазначено про пропуск позивачем строку звернення до суду, встановленого частиною п`ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, та неподання при цьому клопотання про поновлення пропущеного строку. Також відповідачем зазначено про несплату позивачем судового збору за пред`явлення позовної вимоги майнового характеру вимоги щодо стягнення моральної шкоди.

У судовому засіданні представники відповідача подане клопотання підтримали з підстав, викладених у ньому.

Позивач щодо задоволення клопотання про залишення позову без руху заперечувала, однак пояснень в обґрунтування своєї позиції не навела.

За таких обставин, розглянувши клопотання відповідача про залишення позову без руху та перевіривши матеріали справи, суд зазначає наступне.

У даному випадку судом розглядається адміністративна справа, спір у якій виник у зв`язку із проходженням позивачем військової служби, тобто публічної служби в розумінні пункту 17 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України.

Строки звернення до адміністративного суду передбачені статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, відповідно до частин першої та другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно частини п`ятої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Отже, у справах щодо проходження публічної служби законодавець визначив строк в один місяць достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до адміністративного суду з позовом за їх захистом.

В аспекті наведеного варто зазначити і те, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

У позовній заяві указано, що про оскаржуваний наказ начальника 161 топогеодезичного центру (з основної діяльності) від 30 червня 2022 року №83, яким ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності з накладенням дисциплінарного стягнення «сувора догана», позивач дізналася 01 липня 2022 року.

За таких обставин перебіг строку звернення до адміністративного суду з позовом про оскарження названого індивідуального акту почався з 02 липня 2022 року, а тому строк, протягом якого позивач мала право звернутися до суду з цим позовом у межах, установлених законом, тривав з 02 липня 2022 року по 02 серпня 2022 року.

Між тим, як вбачається матеріалів справи, з цією позовною заявою ОСОБА_1 звернулася до суду 15 серпня 2022 року, тобто з пропуском строку, встановленого частиною п`ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому позивачем не було подано до суду заяву (клопотання) про поновлення строку звернення до суду з цим позовом.

Вказана вимога відсутня і у змісті позовної заяви від 15 серпня 2022 року.

Відповідно до частини третьої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, законодавець допускає ймовірність виявлення судом факту недотримання строку звернення до суду і після відкриття провадження у справі, внаслідок чого позов може бути залишений без розгляду. При цьому наведені законодавчі приписи передбачають право особи подати заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду з наведенням поважних причин такого пропуску.

Крім цього, частиною шостою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно із частиною тринадцятою статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Суд зазначає, що одним із обов`язків позивача при поданні позовної заяви, яку подано з пропуском строку звернення до адміністративного суду, є надання заяви про поновлення цього строку та доказів поважності причин його пропуску. Наслідком же невиконання такої вимоги, встановленої судом після відкриття провадження у справі, є прийняття судом ухвали про залишення позову без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення останньому ухвали.

Враховуючи, що після відкриття провадження у цій справі та прийняття до розгляду позовної заяви ОСОБА_1 судом встановлено факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду, з метою надання можливості їй подати заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин пропуску, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для залишення позовної заяви без руху.

Отже, суд погоджується із твердженнями відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду з цим позовом та про наявність правових підстав для залишення позову без руху.

Поряд з цим суд звертає увагу на те, що у позовній заяві ОСОБА_1 не повідомлено про те, що ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 10 серпня 2022 року у справі №600/2616/22-а позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 з позовними вимогами, які аналогічні вимогам даного позову, було повернуто позивачу у зв`язку із не усуненням недоліків позову, на чому акцентовано увагу суду у клопотанні відповідача про залишення позову без руху.

Щодо доводів відповідача про залишення позову без руху з підстав не сплати позивачем судового збору за позовні вимоги про стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне.

У позовній заяві зазначено, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання до суду цього позову на підставі пункту 12 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Так, відповідно до пункту 12 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Згідно статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Статтею 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Таким чином, для звільнення від сплати судового збору на підставі пункту 12 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" особа повинна мати статус військовослужбовця, а спір у справі повинен бути пов`язаний із проходженням нею військової служби, тобто професійною діяльністю особи, пов`язаною із обороною України.

Указаний висновок узгоджується із позицією Верховного Суду щодо застосування наведених вище норм матеріального права, викладеною у постанові від 11 листопада 2021 року у справі №640/32769/20 (адміністративне провадження N К/9901/33229/21).

Згідно із частиною п`ятою статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи наведене та зважаючи на те, що позивач має статус військовослужбовця, а предмет спору у даній справі (в цілому) пов`язаний із проходженням військової служби (з виконанням військового обов`язку), суд погоджується із твердженням позивача у позовній заяві про звільнення її від сплати судового збору на підставі пункту 12 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір".

Таким чином, позицію відповідача про обов`язок сплати позивачем судового збору при зверненні до суду з цим позовом суд вважає помилковою.

Водночас у контексті наведеного варто зауважити, що позовна вимога про стягнення моральної шкоди нерозривно пов`язана із позовною вимогою про визнання протиправним та скасування наказу начальника НОМЕР_2 топогеодезичного центру (з основної діяльності) від 30 червня 2022 року №83, і є, фактично, похідною від названої вимоги, тобто також стосується проходження позивачем військової служби (пов`язана з виконанням військового обов`язку).

Інше тлумачення наведених норм у взаємозв`язку із обставинами даного позову унеможливлювали б розгляд цієї справи в порядку адміністративного судочинства, адже згідно приписів частини п`ятої статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір.

Щодо посилань відповідача в обґрунтування своєї позиції на висновки Верховного Суду у постановах від 19 лютого 2020 року у справі №761/943/18, від 15 лютого 2021 року у справі №372/4328/19, від 17 червня 2021 року у справі №725/5849/20, то такі суд оцінює критично, адже названі справи не стосувалися проходження позивачами військової служби та у цих рішеннях відсутній висновок суду касаційної інстанції щодо застосування пункту 12 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», посилаючись на який ОСОБА_1 і стверджувала про звільнення її від сплати судового збору.

Отже, клопотання відповідача про залишення позову без руху у вказаній вище частині є безпідставним, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 122, 123, 171, 248, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

1.Клопотання військової частини НОМЕР_1 про залишення позову без руху у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним і скасування наказу та стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

2.Позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним і скасування наказу та стягнення моральної шкоди залишити без руху.

3.Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня отримання цієї ухвали шляхом подання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску. Роз`яснити, що в разі невиконання вимог ухвали і не усунення недоліків у вказаний строк позовна заява буде залишена без розгляду.

4. В іншій частині клопотання військової частини НОМЕР_1 про залишення позову без руху відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає. Ухвала у повному обсязі складена 14 вересня 2022 року.

Суддя О.П. Лелюк