Справа № 826/15811/18
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2022-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Єгорової Н.М., Коротких А.Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 грудня 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ КАСТОДІАН" до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 09.07.2018, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ КАСТОДІАН" звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 09.07.2018.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 грудня 2021 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 09.07.2018 № у частині нарахування пені за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у сумі 16,23 грн. Відмовлено у задоволенні позову в іншій частині.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в цій частині. На думку апелянта, зазначене рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного (в порядку письмового) позовного провадження, колегія суддів, керуючись пунктом 3 частини 1 статті 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 29.02.2016 на розподільчий рахунок ТОВ «Глобал Кастодіан» № НОМЕР_1 в АТ «Райффайзен Банк Аваль» надійшла валютна виручка за депозитарні послуги у сумі 200 дол. США (5 418,96 грн) за договором від 28.08.2015 №14-Д від компанії нерезидента «Squire Manor Properties Ltd» (Невіс). Вказані кошти 01.03.2016 зараховані на поточний рахунок ТОВ «Глобал Кастодіан».

01.03.2016 на розподільчий рахунок ТОВ «Глобал Кастодіан» № НОМЕР_1 в АТ «Райффайзен Банк Аваль» надійшла валютна виручка за депозитарні послуги, у тому числі:

- у сумі 200 дол. США (5 418,96 грн) за договором від 14.07.2015 №8-Д від компанії нерезидента «Nystella Holdings Limited» (Республіка Кіпр);

- у сумі 200 дол. США (5 418,96 грн) за договором від 11.10.2013 №16-Д від компанії нерезидента «Sepas Enterpises Limited» (Республіка Кіпр);

- у сумі 200 дол. США (5 418,96 грн) за договором від 24.11.2014 №9-Д від компанії нерезидента «Energo Group Limited» (Республіка Кіпр);

- у сумі 2 291,03 дол. США (62 075 грн) за договором від 12.11.2014 №18-Д від компанії нерезидента «Fintest Trading Limited» (Республіка Кіпр);

- у сумі 200 дол. США (5 418,96 грн) за договором від 28.08.2015 №17-Д від компанії нерезидента «Xynaro Investments Limited» (Республіка Кіпр).

25.06.2018 відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Глобал Кастодіан» з питань дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні зовнішньоекономічних операцій за контрактами від 28.08.2015 №14-Д, від 14.07.2015 №8-Д, від 11.10.2013 №16-Д, від 24.11.2014 №9-Д, від 12.11.2014 №18-Д, від 28.08.2015 №17-Д згідно листа АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 09.03.2016 №35-1-1-00/09-309 за період з 01.01.2015 по 31.12.2016.

Результати перевірки оформлені Актом №855/26-15-14-06-04/37956893 від 25.06.2018 у висновках якого зазначено, що ТОВ «Глобал Кастодіан» порушено вимоги статті 1 Закону №185/94-ВР шляхом прострочення на 2 дні строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності, а саме надходження на рахунок ТОВ «Глобал Кастодіан» 01.03.2016 валютної виручки, граничним терміном надходження якої є 28.02.2016, у тому числі:

- у сумі 200 дол. США (5 418,96 грн) за договором від 14.07.2015 №8-Д від компанії нерезидента «Nystella Holdings Limited» (Республіка Кіпр);

- у сумі 200 дол. США (5 418,96 грн) за договором від 11.10.2013 №16-Д від компанії нерезидента «Sepas Enterpises Limited» (Республіка Кіпр);

- у сумі 200 дол. США (5 418,96 грн) за договором від 24.11.2014 №9-Д від компанії нерезидента «Energo Group Limited» (Республіка Кіпр);

- у сумі 2 291,03дол. США (62 075 грн) за договором від 12.11.2014 №18-Д від компанії нерезидента «Fintest Trading Limited» (Республіка Кіпр);

- у сумі 200 дол. США (5 418,96 грн) за договором від 28.08.2015 №17-Д від компанії нерезидента «Xynaro Investments Limited» (Республіка Кіпр);

- у сумі 200 дол. США (5 418,96 грн) за договором від 28.08.2015 №14-Д від компанії нерезидента «Squire Manor Properties Ltd» (Невіс).

09.07.2018 на підставі висновків Акту перевіркм відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від №, яким ТОВ «Глобал Кастодіан» нараховано пеню за вказані порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД в сумі 534,24 грн.

Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду із позовом.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Обмеження за строками розрахунків при експорті товарів/послуг були встановлені статтею 1 Закону №185/94-ВР, положення якого були чинними на момент виникнення спірних відносин, згідно з якою (у відповідній редакції) виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Наведена норма чітко встановлює обов`язок зарахування валютної виручки на валютні рахунки резидентів в уповноважених банках, не розмежовуючи їх при цьому.

Фінансова відповідальність за порушення таких строків встановлена статтею 4 Закону №185/94-ВР, згідно з якою порушення резидентами, крім суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

Частиною четвертою статті 1 вказаного Закону передбачено, що Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

Згідно пункту 1.3 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року №492 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин; далі - Інструкція №492), клієнти мають право відкривати рахунки в будь-яких банках України відповідно до власного вибору, крім випадків, якщо банк не має змоги прийняти на банківське обслуговування або якщо така відмова допускається законом або банківськими правилами. Юридичні особи - резиденти, відокремлені підрозділи юридичних осіб - резидентів, нерезиденти-інвестори, іноземні представництва мають право відкривати рахунки для забезпечення своєї господарської діяльності.

Поточний рахунок в іноземній валюті відкривається суб`єкту господарювання для зберігання грошей і проведення розрахунків у межах законодавства України в безготівковій та готівковій іноземній валюті, для здійснення поточних операцій, визначених законодавством України, для здійснення інвестицій за кордон, розрахунків за купівлю-продаж облігацій зовнішньої державної позики України, для зарахування, використання і погашення кредитів (позик, фінансової допомоги) в іноземній валюті, для надходження іноземних інвестицій в Україну відповідно до законодавства України, а також для проведення операцій, передбачених генеральною ліцензією Національного банку на здійснення валютних операцій (п. 5.2 Інструкції №492).

Згідно пп. «а» пункту 5.3 вказаної Інструкції кошти, перераховані з-за кордону нерезидентами за зовнішньоекономічними контрактами (договорами, угодами), зараховуються на поточні рахунки в іноземній валюті юридичних осіб - резидентів через розподільні рахунки.

У постановах Верховного Суду від 12 лютого 2019 року у справі №821/145/16, від 13 листопада 2018 року у справі №810/5173/15, від 27 березня 2018 року у справі №826/9288/16, від 20 березня 2018 року у справі №826/10318/16, від 4 грудня 2018 року у справі №802/2342/17-а, від 28 березня 2019 року у справі №826/18743/14, від 9 липня 2019 року у справі №820/12891/13-а, від 23 вересня 2020 року у справі №813/1703/17 викладено правовий висновок про те, що рух коштів з валютного на поточний рахунок юридичної особи, в тому числі і з використанням розподільчого рахунку, свідчить про використання коштів вже на території України і не може вважатись первинним надходженням коштів внаслідок виконання зовнішньоекономічного контракту.

Судом встановлено, що граничним строком розрахунків за контрактами від 28.08.2015 №14-Д, від 14.07.2015 №8-Д, від 11.10.2013 №16-Д, від 24.11.2014 №9-Д, від 12.11.2014 №18-Д, від 28.08.2015 №17-Д є 28.02.2016.

Фактично на розподільчий рахунок ТОВ «Глобал Кастодіан» № НОМЕР_1 в АТ «Райффайзен Банк Аваль» валютна виручка за вказаними контрактами від 14.07.2015 №8-Д, від 11.10.2013 №16-Д, від 24.11.2014 №9-Д, від 12.11.2014 №18-Д, від 28.08.2015 №17-Д надійшла 01.03.2016, тобто з простроченням на 2 дні.

Валютна виручка за депозитарні послуги у сумі 200 дол. США (5 418,96 грн) за договором від 28.08.2015 №14-Д від компанії нерезидента «Squire Manor Properties Ltd» (Невіс) надійшла на розподільчий рахунок ТОВ «Глобал Кастодіан» № НОМЕР_1 в АТ «Райффайзен Банк Аваль» 29.02.2016, тобто з простроченням - 1 день, а не 2 дні, як стверджує відповідач.

Вказані обставини свідчать про те, що відповідачем необґрунтовано нараховано пеню за 1 день порушення строку розрахунків за договором від 28.08.2015 №14-Д у сумі 16,23 грн, що свідчить про протиправність та необхідність скасування податкового повідомлення-рішення від 09.07.2018 № у цій частині.

Згідно вимог частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В даному випадку апелянтом не доведено правомірність прийнятого ним податкового повідомлення-рішення в оскаржуваній частині.

В іншій частині оскаржуване рішення суд першої інстанції визнав правомірним.

Колегія суддів зазначає, що в частині відмовлених позовних вимог рішення суду першої інстанції не оскаржується, а тому не підлягає перегляду судом апеляційної інстанції.

Надаючи оцінку доводам апелянта, судова колегія також приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі "Ґарсія Руіз проти Іспанії" (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що "…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…".

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення в оскаржуваній частині з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні рішення дотримано норми матеріального права, що стало підставою для правильного вирішення справи. У зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: Н.М. Єгорова

А.Ю. Коротких