Справа № 560/5391/22
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2022-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/5391/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Матущак В.В.

Суддя-доповідач - Курко О. П.

15 вересня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Боровицького О. А. Шидловського В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 червня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в травні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 червня 2022 року позов задоволено, а саме:

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо неврахування при призначенні пенсії ОСОБА_1 до спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугою років періоди роботи з 01.09.2006 по 30.09.2008 на посаді методиста Коледжу Подільського державного аграрно-технічного університету, з 03.09.2012 по 31.08.2017 на посаді методиста Кам`янець-Подільського відділення Київського фінансово-економічного коледжу Національного університету державної податкової служби України (з 27.07.2016 - Ірпінський державний коледж економіки та права);

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 № НОМЕР_1 від 16.02.2022;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугою років період роботи з 01.09.2006 по 30.09.2008 на посаді методиста Коледжу Подільського державного аграрно-технічного університету, з 03.09.2012 по 31.08.2017 на посаді методиста Кам`янець-Подільського відділення Київського фінансово-економічного коледжу Національного університету державної податкової служби України (з 27.07.2016 - Ірпінський державний коледж економіки та права);

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України її Хмельницькій області призначити пенсію ОСОБА_1 за вислугою років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону №1788-ХП з 18.02.2022;

- стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати (судовий збір) в сумі 992 грн. 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору. Відповідач зазначив, що згідно поданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу загальний страховий стаж ОСОБА_1 складає 40 років 08 місяців 16 днів, з них на посадах, визначених в статті 55 Закону 2148-VIII спеціальний стаж роботи становить 11 років 7 місяців 8 днів. До спеціального стажу позивачки не враховано періоди роботи згідно трудової книжки від 31.09.1984 № НОМЕР_2 з 01.09.2006 по 30.09.2008, з 03.09.2012 по 31.08.2017 на посаді методиста, оскільки зазначену посаду не передбачено Переліком.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 09.02.2022 звернулась до головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою щодо призначення пенсії за вислугу років як працівнику освіти.

Рішенням головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 16.02.2022 № 02 позивачці відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років згідно пункту 2-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу 26 років 6 місяців станом на 11.10.2017.

До спеціального стажу позивачки не враховано періоди роботи згідно трудової книжки від 31.09.1984 № НОМЕР_2 :

- з 28.08.1997 по 27.10.2004 - на посаді викладача в технікумі Подільського державного аграрно-технічного університету, та з 01.09.2005 по 31.08.2006, з 01.10.2008 по 03.08.2009 - на посаді викладача в коледжі Кам`янець-Подільського державного аграрно-технічного університету, оскільки відсутнє підтвердження, що зазначені заклади освіти відносяться до вищих навчальних закладів І-ІІ рівнів акредитації;

- з 01.09.2006 по 30.09.2008, з 03.09.2012 по 31.08.2017 на посаді методиста, оскільки зазначену посаду не передбачено Переліком.

Позивач повторно звернулася до відповідача та отримала лист від 15.04.2022, в якому зазначено, що її спеціальний стаж роботи становить 20 років 8 місяців при необхідному 26 років 6 місяців. До спеціального стажу позивачки не враховано періоди роботи згідно трудової книжки від 31.09.1984 № НОМЕР_2 з 01.09.2006 по 30.09.2008 на посаді методиста Коледжу Подільського державного аграрно-технічного університету, з 03.09.2012 по 31.08.2017 на посаді методиста Кам`янець-Подільського відділення Київського фінансово-економічного коледжу Національного університету державної податкової служби України (з 27.07.2016 - Ірпінський державний коледж економіки та права), оскільки зазначену посаду не передбачено Переліком.

Позивач, не погоджуючись з таким рішенням відповідача, вважає, що воно є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, звернулася до суду для захисту порушеного права.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач безпідставно не взяв до уваги зазначені документи позивача та жодним чином не довів правомірність своїх дій щодо неврахування спірних періодів роботи позивача при розгляді його заяви щодо правильності обчислення спеціального стажу.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Законом, який відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій є Закон України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 за № 1788-XII.

Обчислення трудового стажу проводиться відповідно до норм Закон України "Про пенсійне забезпечення" та постанови КМУ від 12.08.1993 №637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" (далі - Порядок № 637).

Статтею 62 Закон України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 даного Порядку №637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (пункт 3 Порядку №637).

Аналізуючи чинні нормативно-правові акти України, які регулюють умови пенсійного забезпечення, суд приходить до висновку, що положення Порядку №637 щодо підтвердження стажу роботи, який є спеціальнім по відношенню до Закон України "Про пенсійне забезпечення", мають бути застосовані лише у чітко визначених та вичерпних випадках, а саме: за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Разом з тим, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка (стаття 62 Закон України "Про пенсійне забезпечення").

Відповідно до пункту 2-1 Перехідних положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", особам, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статей 52, 54 та 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Розмір пенсії за вислугу років визначається відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. Пенсії за вислугу років фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 01.04.2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 01.04.2015 по 31.03.2016 - не менше 25 років 6 місяців; з 01.04.2016 по 31.03.2017 - не менше 26 років; з 01.04.2017 по 31.03.2018 - не менше 26 років 6 місяців; з 01.04.2018 по 31.03.2019. - не менше 27 років; з 01.04.2039 по 31.03.2020 - не менше 27 років 6 місяців; з 01.04.2020 по 31.03.2021 - не менше 28 років; з 01.04.2021 по 31.03.2022 - не менше 28 років 6 місяців; з 01.04.2022 по 31.03.2023 - не менше 29 років; з 01.04.2023 по 31.03.2024 - не менше 29 років 6 місяців; з 01.04.2024 або після цієї дати - не менше 30 років.

До досягнення віку, встановленого абзацом 1 пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення: які в період до 01.01.2016 мали вислугу років на відповідних посадах не менше тривалості, передбаченої абзацами першим та другим цього пункту; 1971 народження і старші за наявності вислуги років на цих посадах, передбаченої абзацами другим - одинадцятим цього пункту, та після досягнення ними такого віку: 50 років - які народилися з 01.01.1966 по 30.06.1966; 50 років 6 місяців - які народилися з 01.07.1966 по 31.12,1966; 51 рік - які народилися з 01.01.1967 по 30.06.1967; 51 рік 6 місяців - які народилися з 01.07.1967 по 31.12.1967; 52 роки - які народилися з 01.01.1968 по 30.06.1968; 52 роки 6 місяців - які народилися з 01.07.1968 по 31.12.1968; 53 роки - які народилися з 01.01.1969 по 30.06.1969; 53 роки 6 місяців - які народилися з 01.07.1969 по 31,12.1969; 54 роки - які народилися з 01.01.1970 по 30.06.1970; 54 роки 6 місяців - які народилися з 01.07.1969 по 31.12.1970; 55 років - які народилися з 01.01.1971.

Згідно пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у редакції до внесення змій Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 №213 та від 24.12.2015 №911 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Особа, яка станом на момент звернення до Пенсійного органу має від 25 до 30 років спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, така особа має право на призначення пенсії за вислугу років, незалежно від її віку.

Суд встановив, що згідно записів у трудовій книжці НОМЕР_3 від 31.09.1984, позивач працювала на різних посадах в закладах освіти, зокрема:

- в період з 28.08.1997 по 27.10.2004 працювала на посаді викладача технікуму ПДАТУ, з 01.09.2005 по 31.08.2006, з 01.10.2008 по 03.08.2009 на посаді викладача у коледжі Подільського державного аграрно-технічного університету, з 01.09.2005 по 30.09.2008, з 03.09.2012 по 31.08.2017 на посаді методиста, про що до трудової книжки внесено відповідні накази.

Отже, трудова книжка містить відомості про трудову участь позивача за спірний період, ці дані є беззаперечними та достовірними.

Як встановив суд, позивачу відмовлено у зарахуванні спеціального трудового стажу - з 01.09.2006 по 30.09.2008, з 03.09.2012 по 31.08.2017 на посаді методиста, оскільки зазначену посаду не передбачено Переліком.

Водночас, колегія суддів звертає увагу, що постановою Кабінету Міністрів України №963 від 14.06.2000, затверджено Перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, яким конкретизовано, що до посад педагогічних працівників відносяться, зокрема, методисти в закладах професійного навчання.

Крім цього, статтею 45 Закону України "Про професійно-технічну освіту" до педагогічних працівників професійно-технічних навчальних закладів та установ професійно-

технічної освіти належать, зокрема, методисти.

Отже, судом першої інстанції правильно зазначено, позивач в період з 01.09.2006 по 30.09.2008, з 03.09.2012 по 31.08.2017 працювала на посадах педагогічних працівників, а тому вказаний період роботи зараховується до спеціального страхового стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е" частини 1 статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Зазначене ґрунтується і на положеннях Рішення Конституційного Суду України від 18.06.2007 №4-рп/2007, у пункті 3.4 якого вказано, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему, пов`язану з реалізацією права на соціальний захист неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень,

і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами. У рішеннях Конституційного Суду України підкреслюється, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за статтею 22 Конституції України не допускається.

Таким чином, суд дійшов висновку, що на підставі вищевказаних документів, періоди роботи позивача з 01.09.2006 по 30.09.2008 на посаді методиста Коледжу Подільського державного аграрно-технічного університету, з 03.09.2012 по 31.08.2017 на посаді методиста Кам`янець-Подільського відділення Київського фінансово-економічного коледжу Національного університету державної податкової служби України (з 27.07.2016 - Ірпінський державний коледж економіки та права) підтверджено доказами, які містяться в матеріалах справи та підлягають зарахуванню позивачу до спеціального стажу.

З огляду на зазначене, відповідач безпідставно не взяв до уваги зазначені документи позивача та жодним чином не довів правомірність своїх дій щодо неврахування спірних періодів роботи позивача при розгляді його заяви щодо правильності обчислення спеціального стажу.

Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції щодо необхідності періоди роботи позивача з 01.09.2006 по 30.09.2008 на посаді методиста Коледжу Подільського державного аграрно-технічного університету, з 03.09.2012 по 31.08.2017 на посаді методиста Кам`янець-Подільського відділення Київського фінансово-економічного коледжу Національного університету державної податкової служби України (з 27.07.2016 - Ірпінський державний коледж економіки та права) зарахувати до спеціального стажу ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 83 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пункту 1 частини 1 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсії призначаються з більш раннього строку.

З матеріалів справи встановлено, що із заявою про призначення пенсії позивач звернулася 18.02.2022, в зв`язку з чим у відповідності до пункту 1 частини 1 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія має бути призначена їй, починаючи з 18.02.2022.

Разом з тим, суд зазначає, що право позивача на отримання належних особі пенсійних виплат в цьому випадку не може ставитися в залежність від підтвердження в судовому порядку тих обставин, які існували на час звернення із первинною заявою та викликали сумнів у пенсійного органу, а тому таке право підлягає поновленню з моменту його виникнення.

Оцінюючи позицію апелянта, колегія суддів вважає, що обставини, наведені в апеляційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, у апеляційній скарзі не зазначено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 червня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Курко О. П.

Судді Боровицький О. А. Шидловський В.Б.