Справа № 420/3741/22
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2022-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

13 вересня 2022 року

м. Київ

справа №420/3741/22

адміністративне провадження № К/990/22690/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Усенко Є.А.,

суддів: Яковенка М.М., Шишова О.О.,

розглянув матеріали касаційної скарги Головного управління ДПС в Одеській області (далі - ГУ ДПС) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17.05.2022 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.07.2022 у справі за позовом ОСОБА_1 до ГУ ДПС про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки),

У С Т А Н О В И В:

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17.05.2022, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20.07.2022, позов ОСОБА_1 задоволено: визнано протиправною і скасовано вимогу від 18.11.2021 №Ф47386-50 про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний соціальний внесок) в розмірі 37788,74 грн.

18.08.2022 ГУ ДПС на адресу Верховного Суду направлено касаційну скаргу на вищезазначені судові рішення.

Однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом (частина третя статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України; далі - КАС).

Частиною першою статті 13 КАС визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їхнього перегляду в апеляційному порядку, можуть реалізувати право на їхнє оскарження у касаційному порядку тільки у визначених законом випадках.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень адміністративну справу №420/3741/22 розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.

ГУ ДПС у касаційній скарзі зазначає, що справа стосуються питання, яке має фундаментальне значення з метою забезпечення єдиної практики у спорах щодо сплати єдиного соціального внеску.

Вживання законодавцем слова "фундаментальне" несе змістовне навантаження особливо складного і важливого питання у правозастосуванні. Доводів щодо такої особливої складності чи важливості питання, якого стосується спір у цій справі, відповідачем не наведено. Суб`єктивні труднощі у тлумаченні правової норми, які виникають у суб`єкта правозастосування, не обов`язково свідчать, що питання права має фундаментальне значення для правозастосовчої практики.

Суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що ОСОБА_1 була зареєстрована як фізична особа-підприємець з 14.04.2009 по 10.12.2021. Впродовж цього часу позивачка працювала в Державному підприємстві «Одеський регіональний центр стандартизації, метрології та сертифікації», обіймаючи посаду провідного фахівця з сертифікації відділу з оцінки відповідності харчової продукції та продовольчої сировини. За 2017 - 2020 роки, за які позивачці визначено борг (недоїмку) згідно з вимогою від 18.11.2021 №Ф47386-50 (виходячи з мінімального розміру єдиного внеску, який підлягає сплаті фізичною особою-підприємцем), зазначеним підприємством-роботодавцем єдиний соціальний внесок сплачувався з нарахованої позивачці заробітної плати. Застосувавши до встановлених обставин норми пункту 4 частини першої статті четвертої, пунктів 1,2 частини першої статті 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", суди першої та апеляційної інстанцій зробили висновок, що, оскільки визначена цим Законом мета збору єдиного внеску досягається за рахунок його сплати роботодавцем, підстав для донарахування суми єдиного внеску позивачці у контролюючого органу не було.

Верховний Суд вже зробив висновок про застосування зазначених правових норм у подібних правовідносинах (зокрема, в постановах від 23.01.2020 у справі №480/4656/18, від 01.09.2020 у справі № 380/2239/20, від 05.12.2019 у справі №260/358/19), якому відповідає правозастосування в оскаржуваних ГУ ДПС судових рішеннях. Підстав для відступу від такого висновку колегія суддів Верховного Суду не вбачає. . На отримання позивачкою доходу від здійснення підприємницької діяльності в 2017-2020 роках контролюючий орган в касаційній скарзі не вказує.

Відповідно до пунктів 1, 6 частини першої статті 333 КАС суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо: касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (пункт1 1); Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі на судове рішення, зазначене у частині першій статті 328 цього Кодексу, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах) (пункт 6).

Керуючись статтями 248, 328, пунктами 1,6 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17.05.2022 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.07.2022.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

СуддіЄ.А. Усенко М.М. Яковенко О.О. Шишов