Справа № 340/3404/21
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2022-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 вересня 2022 року м. Дніпросправа № 340/3404/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Прокопчук Т.С., Кругового О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Служби безпеки України в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06 січня 2022 р. (суддя Жук Р.В.) в адміністративній справі №340/3404/21 за позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Кіровоградській області, про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправною бездіяльність Управління СБУ в Кіровоградській області щодо не нарахування та невиплати середнього заробітку за час затримки розрахунку (виплати грошової компенсації за невикористані календарні дні соціальної додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2018 рік) при звільненні за період з 10.10.2018 по 15.06.2021 включно; зобов`язати Управління СБУ в Кіровоградській області нарахувати та виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за періоді 10.10.2018 по 15.06.2021 включно.

В обґрунтування позову зазначалось, що відповідачем протиправно не здійснено нарахування та виплата середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, не було виплачено грошову компенсацію за невикористані календарні дні соціальної додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2018 рік. Остаточний розрахунок здійснено відповідачем 15.06.2021 шляхом перерахування на картковий рахунок позивача грошових коштів, тому наявні підстави для стягнення з відповідач середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду, ухваленим за результатами розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, позов задоволено. Суд визнав протиправною бездіяльність Управління СБУ в Кіровоградській області щодо не нарахування та невиплати середнього заробітку за час затримки розрахунку за невикористані календарні дні соціальної додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2018 рік при звільненні позивача за період з 10.10.2018 року по 15.06.2021 року включно, зобов`язавши Управління СБУ в Кіровоградській області нарахувати та виплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку за невикористані календарні дні соціальної додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2018 рік при звільненні за період з 10.10.2018 року по 15.06.2021 року включно, в сумі 4132, 32 грн.

Позивач рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржив, погодившись із розміром суми, визначеної судом.

Відповідач в апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, відмовивши у задоволенні позову. Скаржник вказує на те, що компенсація за невикористані дні щорічної відпустки законодавством чітко не передбачена, тому в управління Служби безпеки України в Кіровоградській області, як бюджетної установи, не було достатніх правових підстав для її виплати.

Письмовий відзив на апеляційну скаргу від позивача до суду апеляційної інстанції не надходив.

Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини у справі:

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2020 р. по справі №340/3605/20 позов ОСОБА_1 задоволено частково, зобов`язано Управління Служби безпеки України в Кіровоградській області нарахувати та виплатити йому індексацію грошового забезпечення за періоди з 09.04.2012р. по 01.09.2014р. та з 01.10.2014р. по 10.10.2018р. та грошову компенсацію за невикористані календарні дні соціальної додаткової відпустки, як учаснику бойових за 2018 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби. На виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11.12.2020 №340/3605/20 на картковий рахунок ОСОБА_1 14 червня 2021 року на підставі платіжного доручення від 11.06.2021 № 686 перераховані грошові кошти на загальну суму 30 025,91 гривень. Вищезазначена сума складається із грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2018 рік в розмірі 4222,65 гривень та індексації грошового забезпечення за період з 01.10.2014 по 28.02.2018 роки в розмірі 25803,27 гривень.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідачем допущена протиправна бездіяльність щодо не нарахування та невиплати середнього заробітку за час затримки розрахунку за невикористані календарні дні соціальної додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2018 рік при звільненні позивача за період з 10.10.2018 року по 15.06.2021 року включно. При визначенні суми, яка підлягає стягненню, суд першої інстанції врахував такі обставини, як розмір недоплаченої суми, істотність цієї частки порівняно із середнім заробітком працівника, обставини за яких було встановлено наявність заборгованості, дії відповідача щодо її виплати. Наведений підхід застосований Верховним Судом у складі Касаційного адміністративного суду під час вирішення справи № 806/2473/18 і наведений в постанові від 30 жовтня 2019 року, а також у постанові від 12 серпня 2020 року у справі №400/3151/19.

Відповідно достатті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу.

За приписами статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму.

Частиною 1 статті 117 КЗпП України визначено, що у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

За результатами аналізу зазначених законодавчих норм Велика Палата Верховного Суду у справі № 821/1083/17 дійшла висновку, що умовами застосування частини 1 статті 117 КЗпП України є невиплата належних звільненому працівникові сум у відповідні строки, вина власника або уповноваженого ним органу у невиплаті зазначених сум та відсутність спору про розмір таких сум. При дотриманні наведених умов підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При цьому, виходячи зі змісту трудових правовідносин між працівником та підприємством, установою, організацією, під належними звільненому працівникові сумами необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право станом на дату звільнення згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем (заробітна плата, компенсація за невикористані дні відпустки, вихідна допомога тощо).

Згідно з частиною 2 статті 117 КЗпП України при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Скаржник в апеляційній скарзі стверджує про неврегульованість законодавства в питанні нарахування та виплати компенсації за невикористані відпустки учасникам бойових дій, про відсутність бюджетного фінансування, посилаючись на роз`яснення Міністерства соціальної політики та Фінансово-економічного управління СБ України.

Колегія суддів звертає увагу, що право позивача на компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки при звільненні підтверджено рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду у справі № 340/3605/20, яке відповідачем, в подальшому, було виконано. Спірним є питання наявності законних підстав для виплати середнього заробітку на підставі статті 117 КЗпП.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції врахував правові висновки Верховного Суду, застосувавши принципи справедливості та співмірності при визначенні суми середнього заробітку.

Посилання скаржника на судові рішення окружних адміністративних судів в інших справах колегія суддів вважає недоречним, оскільки вони скасовані при апеляційному перегляді із задоволенням позовних вимог.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, оскаржене рішення суду першої інстанції скасуванню не підлягає. Апеляційна скарга має бути залишена без задоволення у зв`язку з тим, що наведені в ній доводи не знайшли свого підтвердження при її розгляді.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління Служби безпеки України в Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06 січня 2022 р. в адміністративній справі №340/3404/21 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 06 вересня 2022 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає згідно частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя Т.С. Прокопчук

суддя О.О. Круговий