Справа № 420/2886/22
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2022-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2886/22
15 вересня 2022 року м. Одеса
Ухвалою суду від 14 лютого 2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Також вказаною ухвалою витребувано у Южненського ВДВС Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження та зупинено провадження у справі до їх одержання.
10.08.2022 року судом було направлено лист на адресу Южненського ВДВС Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) з вимогою повідомити про причини не виконання ухвали суду.
Ухвалою від 07 вересня 2022 року провадження у справі поновлено та продовжено розгляд заяви в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали заяви, суд вважає заяву товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» про заміну сторони у виконавчому провадженні №51335702 з виконання виконавчого напису від 11.09.2013 року, такою що підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Матеріалами виконавчого провадження підтверджено, що за заявою стягувача Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» постановою від 08.06.2016 року заступника начальника Южненського міського відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Одеській області Свір В.О. відкрито виконавче провадження № 51335702 на підстав виконавчого документу виконавчого напису № 2346 виданого 11.09.2013 року, про стягнення грошової суми в розмірі 470849,01 грн., боржник ОСОБА_1 .
Відповідно до п. 2 цього Договору, за цим Договором Новий кредитор в день укладення цього Договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів, відповідно до п. 4 цього Договору, набуває усі права кредитора за Основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання Боржниками зобов`язань за Основними договорами, сплати Боржниками грошових коштів, сплати процентів у розмірах, вказаних у Додатку № 2 до цього договору тощо.
Згідно з п. 4 цього Договору, загальна сума, яка підлягає сплаті Новим кредитором за лотом, як переможем зазначених відкритих торгів (аукціону) складає 27 430 766, 83 грн.
Суд встановив, що відповідно до платіжного доручення № 193 від 06 травня 2020 року ТОВ «Укрдебт Плюс» оплатило на рахунок АТ «Дельта Банк» суму 27 430 766, 83 грн. за придбання активів згідно з протоколом від 14.04.2020 року про переможця.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 Цивільного кодексу України).
Відповідно до ч. 1 ст. 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 515 Цивільного кодексу України).
Відповідно до ст. 87-88 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року №3425-XII для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.
Системний аналіз вищенаведених норм дає підстави дійти висновку про те, що учинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права кредитора на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус проводить свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції та не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає та не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна.
Статтею 90 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України «Про виконавче провадження».
Пунктом 3 частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Згідно з частиною п`ятою статті 15 Закону №1404-VIII у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.
Разом з тим, статтею 1 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Отже, метою виконавчого провадження є забезпечення повного та всебічного виконання відповідного виконавчого документа, зокрема виконавчого напису нотаріуса, що полягає в забезпеченні виконання боржником його зобов`язань та в задоволенні вимог належного стягувача.
Частиною першою статті 379 КАС України передбачено, що в разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.
Разом з тим, нормами чинного КАС України, зокрема спеціальною статтею 379, прямо не передбачено повноваження адміністративного суду здійснювати заміну правонаступника сторони виконавчого провадження за виконавчим написом нотаріуса.
Водночас, приписами спеціального Закону №1404-VIII (частиною п`ятою статті 15) чітко визначено повноваження саме суду здійснювати заміну сторони виконавчого провадження, незалежно від того, на підставі якого документа воно відкрито та здійснюється.
При цьому суд зазначає, що іншого способу здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, ніж шляхом звернення заінтересованої особи до суду з відповідною заявою, чинним законодавством не передбачено.
Однак, суд зазначає, що за умови надання такої оцінки положенням ст. 379 КАС України, виникає ситуація при якій, Заявник, будучи фактичним кредитором у виконавчому написі нотаріуса, не може набути статусу стягувача за ним, оскільки, виконавчий напис нотаріуса не є виконавчим листом, щоб могло бути підставою для застосування положень ч. 4 ст.379 КАС України.
У свою чергу, ч. 6 ст. 7 КАС України передбачено, що у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).
При цьому, для правильного вирішення цієї заяви суд вважає за можливе до спірних відносин застосувати за аналогією закону положення ст. 379 КАС України.
На підставі викладеного, керуючись статтями 52, 379 КАС України суд,-
Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки передбачені ст.ст.293,295,297 КАС України.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 256 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко