Справа № 140/4044/22
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2022-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
15 вересня 2022 року ЛуцькСправа № 140/4044/22
Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Денисюка Р.С., розглянувши у письмовому провадженні заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Приватного підприємства Пребена-Україна до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,
Приватне підприємство Пребена-Україна (далі ПП Пребена-Україна, позивач) звернулося в суд з позовом до Волинської митниці (далі Волинська митниця, відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення від 17.12.2021 № UA 205100/2021/000022/2.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 30.08.2022 позов задоволено повністю; визнано протиправним та скасовано рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів від 17.12.2021 № UA205100/2021/000022/2; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці на користь Приватного підприємства Пребена-Україна судовий збір у розмірі 2481,00 грн.

05.09.2022 до суду від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в розмірі 6330,00 грн.

Ухвалою суду від 06.09.2022 вказану заяву прийнято до розгляду та її розгляд ухвалено проводити в порядку письмового провадження.

09.09.2022 від представника відповідача надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, у якій заперечив щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн та зазначив, що заявлена сума є завищеною, необґрунтовано час який був потрачений на складання позовної заяви. Підготовка до вказаної справи не вимагала великого обсягу юридичної та технічної роботи, відповідно не потребувала затрат значного часу та коштів, які заявлені позивачем як витрати на правову допомогу. Щодо витрат понесених на залучення перекладача в сумі 1330,00 грн наголосив, що організація підготовки перекладу документів та подання їх до суду є необов`язковою та здійснюється виключно за бажанням позивача. При цьому, подані представником позивача документи не містять конкретизації яких саме документів здійснювався переклад. З врахуванням наведеного просив зменшити розмір витрат на оплату правничої допомоги.

Частиною третьою статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) встановлено, що додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання про ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Відтак, оскільки рішення у цій справі було ухвалене за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, тому заява представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення також розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення необхідно задовольнити частково з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що при ухваленні судового рішення не вирішено питання про судові витрати, в частині відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката.

Як передбачено пунктом 3 частини першої статті 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, дослідивши докази, які підтверджують розмір понесених позивачем судових витрат, дійшов висновку, що на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на професійну правничу допомогу та витрати на переклад в загальній сумі 3330,00 грн. з таких мотивів і підстав.

Згідно із частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до пунктами 1, 3 частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу та пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз.

За приписами частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно із частинами третьою - п`ятою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як передбачено частинами шостою, сьомою статті 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Як вбачається із наявних у справі письмових доказів, а саме договору про надання правничої допомоги від 14.03.2022 № 17/22 (а.с. 48-49), акту виконаних робіт № 3 від 23.06.2022, рахунку № 10/05/22 від 10.05.2022, акту виконаних робіт № 10/05/22 від 10.05.2022 та квитанції від 10.05.2022 № 0.0..1 (а.с. 91-94) адвокатом Таргонієм П.В. надані послуги ПП Пребена-Україна» у даній справі на суму 5000,00 грн.

Правова допомога адвоката позивачу відповідно до акту виконаних робіт № 3 від 23.06.2022 складається з: з`ясування фактичних обставин справи в клієнта (1 год.) 500 грн; підготовка позовної заяви та додатків до неї (4 год.) 2000,00 грн; вивчення відзиву, законодавства та судової практики, на які містяться посилання у відзиві (2 год.) 1000,00 грн; підготовка та подача відзиву (3 год.) 1500,00 грн та оплата послуг перекладу - 1330,00 грн.

Позивачем не подані докази фактичної оплати правничої допомоги в сумі 5000,00 грн., проте суд виходить з того, що відшкодуванню підлягають витрати незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування судових витрат, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто повинно бути доведено доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи.

Крім того, враховуючи вимоги статей 134, 139 КАС України під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами сьомою-дев`ятою статті 139 КАС України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

Таким чином, з наведеної правової позиції слідує, що суд вправі зменшити розмір судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката як за клопотанням сторони, так і з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами сьомою-дев`ятою статті 139 КАС України, з урахуванням конкретних обставин справи та з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

На думку суду, заявлена сума витрат на правову допомогу є завищеною, а тому, враховуючи предмет спору, незначну складність справи, заявлене представником відповідача клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу та виходячи із критеріїв, визначених частинами третьою, п`ятою статті 134, частиною дев`ятою статті 139 КАС України вважає, що на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн.

При цьому, суд зазначає, що з`ясування фактичних обставин справи в клієнта, вивчення відзиву, законодавства та судової практики, підготовка та подача відзиву включається до витрат пов`язаних зі складанням адміністративного позову, охоплюються загальною діяльністю адвоката та мають на меті складання позовної заяви і подання її до суду, а тому дані витрати повинен понести позивач.

Щодо стягнення витрат на переклад в сумі 1330,00 грн, суд зазначає наступне.

Згідно з статтею 137 КАС України спеціаліст, перекладач, експерт отримують винагороду за виконані роботи (надані послуги), пов`язані із справою, якщо це не входить до їхніх службових обов`язків. У випадках, коли сума витрат на оплату робіт (послуг) спеціаліста, перекладача, експерта або проведення експертизи повністю не була сплачена учасниками справи попередньо (авансом), суд стягує ці суми на користь спеціаліста, перекладача, експерта чи експертної установи зі сторони, визначеної судом відповідно до правил про розподіл судових витрат, встановлених цим Кодексом. Розмір витрат на оплату робіт (послуг) залученого стороною спеціаліста, перекладача чи експерта має бути співмірним із складністю відповідної роботи (послуг), її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (надання послуг). У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату робіт (послуг) спеціаліста, перекладача чи експерта, які підлягають розподілу між сторонами.

При вирішенні питання щодо стягнення витрат на переклад суд також враховує висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 31.03.2020 у справі №160/7049/19, які полягають у такому.

Склад та розмір витрат, пов`язаних із залученням перекладача, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані документи, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із залученням перекладача, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на залучення перекладача, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Крім того, Верховний Суд погодився з висновками судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для задоволення заяви позивача про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат, пов`язаних із залученням перекладача. Суд констатував: "… що переклад документів замовлений позивачем вже під час розгляду справи в суді першої інстанції та наданий суду з метою доведення своєї позиції, а понесені позивачем витрати безпосередньо пов`язані з розглядом цієї справи.".

Так, позивачем на підтвердження наданих послуг перекладача надано копії рахунку №10/05/22 від 10.05.2022 (а. с. 92), акту виконаних робіт № 10/05/22 від 10.05.2022 (а.с. 93) та квитанцію від 10.05.2022 №0.0.253911028.1 (а.с.943), згідно яких представник позивача сплатив на рахунок ФОП ОСОБА_1 за послуги перекладу документів 1330,00 грн.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про те, що матеріалами справи (документами, що перекладені на українську мову) підтверджуються понесені позивачем витрати на здійснення перекладу документів безпосередньо пов`язаних з розглядом цієї справи, розмір цих витрат є співмірним зі складністю виконаних робіт та її обсягом, а тому заявлені вимоги щодо стягнення витрат, пов`язаних із залученням перекладача у розмірі 1330,00 грн є обґрунтованими.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в сумі 3330,00 грн (2000,00 грн витрати на правову допомогу та 1330,00 грн - за надані послуги перекладача).

Керуючись статтями 134, 139, 143, 252, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці (44350, Волинська обл., Ковельський р-н, с. Римачі, вул. Призалізнична, 13, ) на користь Приватного підприємства Пребена-Україна (45400, Волинська обл., м. Нововолинськ, вул. Сокальська, 32, ) судові витрати у сумі 3330,00 грн. (три тисячі триста тридцять гривень 00 копійок).

В задоволенні решти заяви відмовити.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Додаткове рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя Р.С. Денисюк