Справа № 600/5030/21-а
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2022-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/5030/21-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Левицький В.К.

Суддя-доповідач - Смілянець Е. С.

14 вересня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 24 березня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

в жовтні 2021 року позивач, ОСОБА_1 , звернулася в суд з позовом до Головного управління ДПС у Чернівецькій області (відповідача), в якому просила визнати протиправним та скасувати: податкове повідомлення-рішення №00000/3198/Ж10/24-13-07-09 від 15.06.2021 на суму 11237,75 грн; податкове повідомлення-рішення №00000/3201/Ж10/24-13-07-09 від 15.06.2021 на суму 936,57 грн; рішення №00000/3203/Ж10/24-13-07-09 від 15.06.2021 на суму 6654,66 грн; вимогу про сплату боргу (недоїмки) №00000/3202/24-13-07-09 від 15.06.2021 на суму 5189,58 грн по ЄСВ.

Чернівецький окружний адміністративний суд рішенням від 24.03.2022 позов задовольнив. Судове рішення мотивоване тим, що контролюючим органом обставини та документи надані позивачем не досліджувались, а висновки про порушення позивачем норм Податкового кодексу України та Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" здійснено виключно на підставі аналізу наявної у нього інформації з баз даних та різноманітних систем.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що під час перевірки та після її завершення позивачем не було подано первинних документів, що підтверджують показники, відображені ним у податковій звітності.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає, що згідно практики Верховного Суду норми податкового законодавства не обмежують період подання платником необхідних первинних документів лише часом проведення податкової перевірки

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Виходячи з приписів ст.ст. 311, 263 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 зареєстрована 08.05.2018 як фізична особа-підприємець та взята на облік як платник податків 08.05.2018. Місце знаходження: АДРЕСА_1 . Основними видами діяльності позивача є: роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (основний); роздрібна торгiвля напоями в спеціалізованих магазинах; роздрiбна торгiвля тютюновими виробами в спеціалізованих магазинах.

18.01.2019 внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про припинення підприємницької діяльності позивача, як фізичної особи підприємця.

05.04.2021 ГУ ДПС у Чернівецькій області видано наказ № 442-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_1 », яким наказано провести документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 з 06.05.2021 тривалістю 5 робочих днів, з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, дотримання норм законодавства щодо ввезення, виробництва чи реалізації підакцизних товарів за період з 08.05.2018 по 18.01.2019, з питань обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 30.01.2017 по 18.01.2019.

Вказаний наказ та повідомлення № 164/24-13-07-09 від 05.04.2021 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки направлено відповідачем на адресу позивача рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, які отримано позивачем 08.04.2021.

Доказів оскарження наказу ГУ ДПС у Чернівецькій області від 05.04.2021 № 442-п сторони до суду не надали.

У зв`язку з проведенням документальної позапланової перевірки, 05.04.2021 ГУ ДПС у Чернівецький області направлено на адресу позивача листа за вих. № 2877/6/24-13-07-09 про надання документів щодо здійснення господарської діяльності за період з 08.05.2018 по 18.01.2019 у термін до 15 год. 00 хв. 06.05.2021.

Вказаний лист направлено відповідачем на адресу позивача рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, який отримано позивачем 08.04.2021.

Оскільки у термін до 15 год. 00 хв. 06.05.2021 позивачем не було надано документи пов`язані із здійсненням господарської діяльності, 13.05.2021 відповідачем було складено акт про неподання документів № 171/24-13-07-09/ НОМЕР_1 .

На підставі наказу ГУ ДПС у Чернівецькій області від 05.04.2021 № 442-п, відповідачем проведено документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, дотримання норм законодавства щодо ввезення, виробництва чи реалізації підакцизних товарів за період з 08.05.2018 по 18.01.2019, з питань обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 30.01.2017 по 18.01.2019, за результатами якої складено акт від 20.05.2021 № 1836/24-13-07-09/ НОМЕР_1 .

За результатами проведеної документальної позапланової невиїзної перевірки відповідачем зроблено висновки про порушення позивачем:

- п. 44.1, п. 44.6 ст. 44 Податкового кодексу України - платником податків-фізичною особою ОСОБА_2 не представлено для проведення перевірки первинні бухгалтерські документи, регістри бухгалтерського обліку, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством;

- п.177.11 ст.177 Податкового Кодексу України - не подання декларації про майновий стан та доходи за період з 01.01.2019 по 18.01.2019;

- пп. 164.1.1, п.п. 164.1.3 п.164.1 ст. 164, п.177.1, п. 177.2, п.п. 177.4.5, п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України, внаслідок чого донараховано податок з доходів фізичних осіб від здійснення господарської діяльності на загальну суму 8991,00 грн, в тому числі за період з 08.05.2018 по 31.12.2018 на суму 8856,00 грн, за період з 01.01.2019 по 18.01.2019 на суму 135,00 грн;

- п.п.1.2, 1.4 п.16 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України внаслідок чого донараховано донараховано військовий збір на загальну суму 749,25 грн, в тому числі за період з 08.05.2018 по 31.12.2018 на суму 738,00 грн, за період з 01.01.2019 по 18.01.2019 на суму 11,25 грн;

- п.4 ч.2 ст.6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" платником податків фізичною особою ОСОБА_2 не подано звіт про суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2019 по 18.01.2019;

- пп.2 п.7.1 ст.7 розділу III Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, в результаті чого донараховано єдиний внесок, який підлягає нарахуванню з чистого оподатковуваного доходу на суму доходу (прибутку) на загальну суму 5189,58 грн, в тому числі за період з 08.05.2018 по 31.12.2018 - 4271,52 грн та за період з 01.01.2019 по 18.01.2019 - 918,06 грн.

На підставі висновків акту документальної позапланової невиїзної перевірки, 15.06.2021 відповідачем винесено наступні рішення:

- податкове повідомлення-рішення №00000/3198/Ж10/24-13-07-09, яким збільшено позивачу суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб на загальну суму 11237,75 грн, в т.ч. за податковими зобов`язаннями у сумі 8991,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у сумі 2247,75 грн;

- податкове повідомлення-рішення №00000/3201/Ж10/24-13-07-09, яким збільшено позивачу суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір на загальну суму 936,57 грн, в т.ч. за податковими зобов`язаннями у сумі 749,25 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у сумі 187,32 грн;

- рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно ненарахованого єдиного внеску № 00000/3203/Ж10/24-13-07-09, яким донараховано 5189,58 грн єдиного внеску та застосовано штрафні санкції у розмірі 1465,08 грн;

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-00000/3202/Ж10/24-13-07-09 про сплату єдиного внеску у розмірі 5189,58 грн.

Не погоджуючись з винесеними рішеннями, 16.08.2021 позивач подав скаргу до ДПС України, до якої долучив первинні документи, на підтвердження понесених витрат на загальну суму 43375,06 грн, в т.ч.: витрати на оренду приміщення у розмірі 32784,94 грн та витрати на придбання товарів від ТОВ «Рома» у розмірі 10590,12 грн.

За результатами розгляду скарги, 08.09.2021 ДПС України винесла рішення про залишення скарги без розгляду.

Вважаючи винесені контролюючим органом рішення протиправними, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Критерії, за якими адміністративний суд перевіряє рішення суб`єктів владних повноважень, визначені у ч. 2 ст. 2 КАС України.

Згідно частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, ст. 2 та ч. 4 ст. 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Так, Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755- IV (далі - ПК України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) врегульовані відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платники податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до п.п. 78.1.7 п. 78.1 ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема: розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.

Про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків (крім перевірок, передбачених підпунктом 78.1.22 пункту 78.1 цієї статті) надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки (п. 78.4 ст. 78 ПК України).

Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки (п. 75.1 ст. 75 ПК України).

За приписами п.п. 75.1.2 п. 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Тобто, за змістом наведеної норми документальна позапланова перевірка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку.

Приписами статті 44 ПК України закріплено вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності.

Відповідно до пункту 44.1, 44.3 означеної статті Кодексу для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом визначених законодавством термінів, але не менш як 1095 днів (2555 днів - для документів та інформації, необхідної для здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статей 39 та 39-2 цього Кодексу) з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а в разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності, та документів, пов`язаних з виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, - не менш як 1095 днів з дня здійснення відповідної господарської операції (для відповідних дозвільних документів - не менш як 1095 днів з дня завершення терміну їх дії).

Відповідно до п. 44.6 ст. 44 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Згідно п. 44.7 ст. 44 ПК України у разі якщо посадова особа контролюючого органу, яка здійснює перевірку, відмовляється з будь-яких причин від врахування документів, наданих платником податків під час проведення перевірки, платник податків має право до закінчення перевірки надіслати листом з повідомленням про вручення та з описом вкладеного або надати безпосередньо до контролюючого органу, який проводить перевірку, копії таких документів (засвідчені печаткою платника податків (за наявності печатки) та підписом платника податків - фізичної особи або посадової особи платника податків - юридичної особи).

У разі якщо під час проведення перевірки платник податків надає документи менше ніж за три дні до дня її завершення або коли надіслані у передбаченому абзацом першим цього пункту порядку документи надійшли до контролюючого органу менше ніж за три дні до дня завершення перевірки, проведення перевірки продовжується на строк, визначений статтею 82 цього Кодексу.

У разі якщо надіслані у передбаченому абзацом першим цього пункту порядку документи надійшли до контролюючого органу після завершення перевірки, контролюючий орган має право не приймати рішення за результатами проведеної перевірки та призначити позапланову документальну перевірку такого платника податків.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що платник податків у разі ненадання документів під час проведення перевірки не позбавлений права надання таких і після завершення такої перевірки, які мають бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Як встановлено судом першої інстанції, враховуючи відомості щодо припинення позивачем підприємницької діяльності, відповідачем було призначена документальна позапланова перевірка позивача відповідно до наказу ГУ ДПС у Чернівецькій області від 05.04.2021 № 442-п.

Також встановлено, що наказ ГУ ДПС у Чернівецькій області від 05.04.2021 № 446-п та повідомлення № 164/24-13-07-09 від 05.04.2021 про проведення документальної невиїзної перевірки направлено відповідачем на адресу позивача рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, які отримано позивачем 08.04.2021.

За результатами проведеної документальної позапланової невиїзної перевірки відповідачем зроблено висновки про порушення позивачем податкового законодавства та винесено оскаржувані рішення.

При цьому встановлено, що відповідачем не враховано понесені позивачем та документально підтверджені витрати на загальну суму 43375,06 грн. Зокрема, на підтвердження наведеної обставини позивач подав до суду первинні документи, які не були враховані відповідачем при проведенні перевірки щодо витрат на оренду приміщення у розмірі 32784,94 грн та витрат на придбання товарів від ТОВ «Рома» у розмірі 10590,12 грн.

Дослідженням документів наданих позивачем на підтвердження витрат на оренду приміщення судом встановлено, що 01.05.2018 між підприємством споживчої кооперації «Кохія» () та позивачем укладено договір операційної оренди нежитлових приміщень, на умовах якого позивач прийняв у тимчасове, строкове, платне користування (операційну оренду) нежитлову частину приміщення магазину № 38, яке знаходиться за адресою: вул. Центральна, буд. 83, с. Давидівка, Сторожинецький район, Чернівецька область, площею 75,0 м.кв. Термін дії договору з 01.05.2018 по 31.12.2018. Розмір орендної плати склав 2600,00 грн за місяць, з урахуванням щомісячної індексації.

01.05.2018 між підприємством споживчої кооперації «Кохія» та позивачем підписано акт приймання передачі об`єкту оренди за договором оренди від 01.05.2018.

На підтвердження проведення розрахунків по договору оренди, позивачем подано до суду квитанції від 31.05.2018, 27.06.2018, 31.07.2018, 03.09.2018, 28.09.2018, 21.10.2018, 03.12.2018.

Дослідженням поданих позивачем квитанцій судом встановлено, що позивачем сплачено підприємству споживчої кооперації «Кохія» орендну плату у розмірі 32506,31 грн та 278,63 грн комісії банку за прийом платежів. Всього витрати на оренду приміщення у позивача склали у розмірі 32784,94 грн.

Дослідженням документів наданих позивачем на підтвердження витрат на придбання товарів судом встановлено, що у період з 25.05.2018 по 18.01.2017 позивачем за готівку придбавався товар у ТОВ «Рома».

В матеріалах справи містяться видаткові накладні видані ТОВ «Рома» від 21.06.2018, 13.07.2018, 26.07.2018, 27.07.2018, 09.08.2018, 20.09.2018, 04.10.2018, 06.11.2018 та 27.11.2018 про відпуск позивачу товару (пива та слабоалкогольних напоїв) на загальну суму 10590,92 грн.

Отримання позивачем товару (пива та слабоалкогольних напоїв) від ТОВ «Рома» на загальну суму 10590,92 грн та проведення оплати за поставлений товар підтверджується реєстром оплат та реєстром накладних ТОВ «Рома» по ФОП ОСОБА_1 за період з 25.05.2018 по 18.01.2017.

Згідно акту звірки взаєморозрахунків за період з 25.05.2018 по 18.01.2017, позивачем було оплачено товар придбаний у ТОВ «Рома» на загальну суму 10590,92 грн.

Разом з тим встановлено, що вищезазначені документи не мають дефектів форми, змісту або походження, котрі в силу ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості.

Слід також зазначити, що Верховний Суд у постанові від 12.02.2019 у справі №820/6512/16 зазначив, що норми податкового законодавства не обмежують період подання платником необхідних первинних документів лише часом проведення податкової перевірки, оскільки положення пункту 44.6 статті 44 Податкового кодексу України визначають статус показників податкової звітності, які не підтверджені необхідними документами під час перевірки, однак не обмежують право платника довести у судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, поданням виключно тих доказів, що надавались ним під час проведення податкової перевірки. Право надавати заперечення щодо висновків податкового органу та долучати до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається платнику як на усіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу, на яких допускається подання учасником процесу нових доказів. В іншому випадку, обмеження судом предмету дослідження призвело би до неповноти дослідження та порушення справедливого судового розгляду.

Натомість, контролюючим органом всі вище перелічені обставини та документи не досліджувались, а висновки про порушення позивачем норм Податкового кодексу України та Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" здійснено виключно на підставі аналізу наявної у нього інформації з баз даних та різноманітних систем.

Тобто, відповідач під час розгляду справи не надав до суду належні та допустимі докази щодо неможливості неврахування поданих позивачем документів документально підтверджених понесених ним витрат, а також не обґрунтував причини їх неврахування під час розгляду поданої позивачем скарги на прийняті оскаржувані рішення.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що оскільки відповідачем не було надано належних доказів на підтвердження своєї правової позиції, тому, приймаючи оскаржувані податкові повідомлення - рішення, рішення та вимогу відповідач діяв не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що передбачені законодавством України.

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, колегія суддів вважає, що ключові аргументи апеляційної скарги отримали достатню оцінку.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернівецькій області залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 24 березня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Драчук Т. О. Полотнянко Ю.П.