Справа № 140/4838/22
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2022-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2022 року ЛуцькСправа № 140/4838/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Денисюка Р.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся в суд з позовом до Відділу державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті (далі відповідач, відділ) про визнання протиправною та скасування постанови від 27.06.2022 № 327334.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що посадовими особами відповідача під час проведеної перевірки 22.02.2022 на автодорозі Н-22 на 127 км було здійснено перевірку транспортного засобу «RENAULT» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , власником якого він є. За результатами проведеного контролю було виявлено відсутність протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу, що є порушенням частини 8 статті 35 Закону України «Про дорожній рух» та статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт».

На підставі акту перевірки та долучених до нього документів, оскаржуваною постановою до позивача, відповідно до Закону України «Про автомобільний транспорт» було застосовано адміністративно господарський штраф в сумі 17000 грн.

Позивач не погоджується із даною постановою та вважає її протиправною. Вказує на те, що відповідачем розгляд справи проведено поза межами двомісячного строку, визначеного пунктом 25 «Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті загального користування», який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, далі Порядок №1567).

Звертає увагу на ту обставину, що в розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт» позивач не був перевізником, а тому не може нести відповідальність за вчинене правопорушення, так як на момент перевірки автомобіль перебував в оренді у юридичної особи, яка і здійснювала перевезення вантажу. Вказує на те, що у відповідача відсутні докази того, що саме ним здійснювалося перевезення вантажу під час якого виявлено порушення чинного законодавства. З цих підстав просить позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 18.07.2022 прийнято дану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

У відзиві на позов відповідач позовні вимоги заперечив та зазначив, що посадовими особами Укртансбезпеки 22.02.2022 проведено рейдову перевірку, в ході якої виявлено відсутність протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу під час перевезення вантажу автомобілем з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який належить позивачу, що підтверджується відповідними документами.

Звертає увагу на те, що порушення строку розгляду справи про притягнення особи до відповідальності не є підставою для її скасування.

Вказує на правильність кваліфікації дій позивача відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» та те, що в розумінні вимог законодавства, саме він, в даному випадку, є перевізником, на якого накладаються адміністративно господарські санкції за не оформлення документів, визначених статтею 48 даного Закону. З наведених підстав просить відмовити у задоволенні позову повністю.

Дослідивши письмові пояснення, викладені учасниками справи у заявах по суті справи, а також письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що посадовими особами відповідача 22.02.2022 на 127 км автодороги Н-22 проведено рейдову перевірку дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт, за результатами якої складено акт №333005 (а.с.12).

Актом зафіксовано, що транспортним засобом марки «RENAULT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 надавались послуги з перевезення вантажу, без наявності протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу, що є порушенням частини 8 статті 35 Закону України «Про дорожній рух» та статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Відповідачем 06.06.2022 позивачу рекомендованим листом направлено повідомлення про те, що розгляд справи відбудеться 27.06.2022 за адресою: м. Луцьк, вул. Підгаєцька, 3 поверх 4 (а.с. 35, 37).

Як вбачається із свідоцтва про реєстрацію, власником транспортного засобу марки «RENAULT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , є ОСОБА_1

27.06.2022 начальником Відділу державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті, за результатами розгляду справи винесено постанову № 327334, якою до ОСОБА_1 за порушення статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» застосовано адміністративно-господарський штраф в розмірі 17000 грн (а.с.11).

01.02.2022 між ФОП ОСОБА_1 та ПП «Будівельно-транспортні роботи-С» укладено договір оренди № 01/02/22 транспортного засобу «RENAULT», реєстраційний номер НОМЕР_1 та спеціалізованого напівпричіпа WIELTON,NW, реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с.15-17).

В цей же день сторонами складено акт приймання-передачі транспортного засобу та напівпричіпа (а.с.18).

Як вбачається із ТТН від 22.02.2022 № 695, яка була надана перевіряючим під час перевірки, автомобільним перевізником зазначено ПП «Будівельно-транспортні роботи-С». Це ж підприємство виступало і вантажоодержувачем (а.с.13).

Відповідно до наказу № 30 від 12.04.2021 ОСОБА_2 прийнятий на роботу у ПП «Будівельно-транспортні роботи -С» (а.с.19).

Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, та спірному рішенню, суд враховує такі нормативно-правові акти.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів держаної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин сьомої, чотирнадцятої статті 6 Закону України від 05.04.2001 №2344-ІII Про автомобільний транспорт (далі Закон №2344-ІII) центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті. Державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Згідно з пунктом 1, абзацом першим пункту 8 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 (далі - Положення), Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті. Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Абзацом третім пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 26.06.2015 №592 Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті утворено територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби за переліком згідно з додатком 3, зокрема, Управління Укртрансбезпеки у Волинській області.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2020 №196-р Про оптимізацію діяльності територіальних органів Державної служби з безпеки на транспорті утворено територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурних підрозділів апарату Служби, зокрема Поліське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки, реорганізувавши шляхом злиття Управління Укртрансбезпеки у Волинській області та Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області.

Наказом №340 від 09.09.2020 Державної служби України з безпеки на транспорті утворено Відділ державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті.

Отже, здійснення державного нагляду і контролю за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства є повноваженнями відповідача.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами визначає Порядок №1567.

Органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи (пункт 3 Порядку №1567).

Згідно із пунктами 2, 4 Порядку №1567 рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) згідно з додатком 1-1, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку.

Відповідно до пунктів 12, 13 Порядку №1567 рейдова перевірка (перевірка на дорозі) здійснюється на підставі щотижневого графіка. Графік проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) складається та затверджується керівником або заступником керівника Укртрансбезпеки або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин.

Згідно з пунктом 14 Порядку №1567 рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Як визначено пунктом 15 Порядку №1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Стаття 48 Закону №2344-ІІІ визначає перелік документів на підставі яких виконуються вантажні перевезення. Так, автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Частиною 2 даної статті визначено, що документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Згідно з частиною 3 статті 48 Закону №2344-ІІІ при оформленні товарно-транспортної накладної вантажовідправник зазначає такі обов`язкові реквізити: дата і місце складання; вантажовідправник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті);автомобільний перевізник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), прізвище, ім`я, по батькові водія та номер його посвідчення; вантажоодержувач (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті);транспортний засіб (марка, модель, тип, реєстраційний номер автомобіля, причепа/напівпричепа), його параметри із зазначенням довжини, ширини, висоти, загальної ваги, у тому числі з вантажем, та маси брутто; пункти завантаження і розвантаження.

Частиною 1 статті 35 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Згідно з частиною 8 статті 35 Закону України «Про дорожній рух» на кожний транспортний засіб, що пройшов обов`язковий технічний контроль і визнаний технічно справним, суб`єкт проведення обов`язкового технічного контролю складає протокол перевірки його технічного стану, який видається водію транспортного засобу. У протоколі зазначається строк чергового проходження обов`язкового технічного контролю транспортного засобу відповідно до періодичності проходження, встановленої частиною восьмою цієї статті.

Відповідно до пунктів 20, 21 Порядку №1567 виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму. У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

За правилами, встановленими пунктами 25-27 Порядку №1567, справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення. Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

За приписами абзацу третього частини першої статті 60 Закону №2344-ІІІ за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У Законі №2344-ІІІ (стаття 1) наведені терміни вживаються в такому значенні: автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; замовник транспортних послуг юридична або фізична особа, яка замовляє транспортні послуги з перевезення пасажирів чи/та вантажів; вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями;; послуга з перевезення пасажирів чи вантажів перевезення пасажирів чи вантажів транспортними засобами на договірних умовах із замовником послуги за плату.

Фактичною підставою для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності відповідно до статті 60 Закону №2344-ІІІ стало встановлення посадовими особами територіального органу Укртрансбезпеки факту надання позивачем послуг з перевезення вантажу без наявності протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу.

Зокрема такий висновок зроблено в акті перевірки від 22.02.2022 №333005.

Проаналізувавши зібрані по справі докази суд вважає, що відповідачем належними та допустимими доказами не було доведено факту вчинення позивачем даного порушення і, що саме він виступав автомобільним перевізником, виходячи з наступного.

Актом перевірки зафіксовано загальні відомості про автомобіль (марка, номерний знак), серія і номер свідоцтва про реєстрацію, дані про водія. Однак, в акті перевірки не вказано інформацію про вантаж, хто є його відправником та одержувачем, відсутні пояснення водія про те, від кого та куди він здійснює перевезення.

У акті перевірки є посилання на товарно-транспортну накладну, на підставі якої проводилось перевезення вантажу.

Висновок відповідача про те, що перевізником виступає позивач ґрунтується лише на тому, що автомобіль, яким здійснювалось перевезення зареєстровано за ОСОБА_1 .

Суд зазначає, що акт перевірки - це лише один із доказів, який повинен братися до уваги під час розгляду справи про адміністративне (чи інше) правопорушення. Чинним законодавством не визначено такий акт як єдиний доказ вчинення правопорушення перевізником. Даний документ є лише службовим документом, який підтверджує факт проведення перевірки і є носієм доказової інформації про виявлення порушень вимог чинного законодавства відповідними суб`єктами, однак наведені в акті обставини повинні бути підтвердженні іншими доказами.

Більш того, долучені до справи матеріали свідчать про те, що на момент проведення перевірки 22.02.2022 між позивачем та ПП «Будівельно-транспортні роботи -С» 01.02.2022 було укладено договір оренди транспортного засобу та напівпричіпу, яким здійснювалися перевезення вантажу. Відповідно до акту прийомупередачі автомобіля від 01.02.2022, даний транспорт було передано орендарю.

Ці обставини повністю підтверджуються долученими до матеріалів справи доказами - договором оренди автомобіля, актом приймання-передачі автомобіля від 01.02.2022.

Дана обставина також підтверджується ТТН №695 від 22.02.2022, яка була надана водієм під час проведення перевірки, з якої вбачається, що перевізником та вантажотримувачем товару є саме ПП «Будівельно-транспортні роботи-С».

Вказане підтверджує ту обставину, що на момент проведення перевірки відповідачем, позивач не здійснював експлуатацію даного транспортного засобу, оскільки він вибув з його володіння.

На думку суду, сама по собі належність на праві власності автомобіля марки «RENAULT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 не може бути підставою для притягнення його до відповідальності, передбаченої абзацом третім частини 1 статті 60 Закону №2344-ІІІ, оскільки відповідач не надав належних, достатніх та беззаперечних доказів на підтвердження того, що під час проведення рейдової перевірки 22.02.2022 позивач на зазначеному транспортному засобі надавав послуги з перевезення вантажів на замовлення та, що він є автомобільним перевізником у розумінні Закону №2344-ІІІ.

Крім того, суд звертає увагу на ту обставину, що водій ОСОБА_2 , на момент виникнення спірних правовідносин, не перебував в трудових відносинах з позивачем, а працював у ПП «Будівельно-транспортні роботи-С», про що свідчить відповідний наказ від 12.04.2021.

На думку суду, в ході судового розгляду справи, не знайшли свого підтвердження висновки акту перевірки від 22.02.2022 №333005 про порушення позивачем вимог законодавства про автомобільний транспорт, відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону № 2344-ІІІ.

При цьому суд не приймає до уваги твердження відповідача про те, що договір оренди транспортного засобу не було надано під час перевірки, як і не було надано позивачем інших документів, які б засвідчували виконання даного договору, враховуючи наступне.

Нормами чинного законодавства не передбачено обов`язку реєстрації договорів оренди транспортних засобів і кожен із учасників облікує їх самостійно.

При перевезенні вантажу, наявність договору оренди транспортного засобу не вимагається та не входить до переліку документів, які є необхідними при здійсненні перевезення. Водій при здійсненні перевезення міг і не знати правового статусу використання транспортного засобу, в тому числі іншими особами, відмінними від тих, які зазначені у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу.

Саме у ТТН №695 від 22.02.2022, яка була пред`явлена під час перевірки, були зазначені дані про перевізника та вантажоотримувача, яким було підприємство, а не позивач.

Під час розгляду справи, відповідач відповідно до наявних у нього повноважень, мав можливість вказані обставини встановити та перевірити.

Що стосується тверджень позивача про розгляд даної справи поза межами двомісячного строку, то суд звертає увагу на наступне.

За змістом частини 1 статті 238, частини 1 статті 239 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади адміністративно-господарські санкції, до яких відноситься адміністративно-господарський штраф.

Відповідно до частин 1-2 статті 241 ГК України адміністративно-господарський штраф - це грошова сума, що сплачується суб`єктом господарювання до відповідного бюджету у разі порушення ним встановлених правил здійснення господарської діяльності. Перелік порушень, за які з суб`єкта господарювання стягується штраф, розмір і порядок його стягнення визначаються законами, що регулюють податкові та інші відносини, в яких допущено правопорушення.

Згідно із частиною 1 статті 250 ГК України адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб`єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб`єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Системний аналіз наведених нормативно-правових актів дає підстави суду дійти висновку про те, що справа про порушення законодавства про автомобільний транспорт в територіальному органі Укртрансбезпеки повинна бути розглянута не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення (абзац перший пункту 25 Порядку № 1567).

Разом з тим, за своєю правовою природою штраф, який застосовується до автомобільних перевізників відповідно до статті 60 Закону № 2344-ІІІ, є адміністративно-господарським штрафом (як вид адміністративно-господарської санкції), а тому його застосування повинно здійснюватися у межах строків, передбачених частиною першою статті 250 ГК України (тобто, протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб`єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом).

При цьому, нормативно-правовими актами не передбачено, що недотримання строку розгляду справи, визначеного абзацом першим пункту 25 Порядку № 1567, має правовим наслідком неможливість застосування до автомобільного перевізника адміністративно-господарського штрафу. На думку суду, порушення строку розгляду справи, передбаченого абзацом першим пункту 25 Порядку № 1567, не може бути самостійною підставою для скасування постанови про застосування до автомобільного перевізника адміністративно-господарського штрафу, якщо при цьому було дотримано строки застосування адміністративно-господарських санкцій, передбачені частиною першою статті 250 ГК України.

З матеріалів справи вбачається, що порушення, відповідальність за яке передбачена статтею 60 Закону № 2344-ІІІ (перевезення вантажів за відсутності на момент перевірки документів, визначених статтею 48 цього Закону), було виявлено актом проведення рейдової перевірки №333005 від 22.02.2022, тоді як оскаржувану постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №327334 було прийнято 27.06.2022, чим не дотримано приписів абзацу першого пункту 25 Порядку № 1567 в частині строку розгляду справи.

В той же час, вказану постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №327334 від 27.06.2022 було прийнято з дотриманням строків застосування адміністративно-господарських санкцій, передбачених частиною першою статті 250 ГК України.

При вирішенні даного спору суд враховує, що Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 № 64/2022 (затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ), у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 14.03.2022 № 133/2022 (затвердженим Законом України від 14.03.2022 № 2119-ІХ) продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. В подальшому, Указом Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 18.04.2022 № 259/2022 (затвердженим Законом України від 21.04.2022 № 2212-ІХ) продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Тобто, розгляд справи про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт відносно позивача у встановлені терміни не відбувся з об`єктивних причин, у зв`язку з військовою агресією та введенням в Україні воєнного стану.

Крім того, суд наголошує, що позивачу було забезпечено право на участь у розгляді справи про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт шляхом направлення повідомлення від 07.06.2022 № 15450/22/24-22 про розгляд справи 27.06.2022 (а. с. 35), яке позивач отримав 09.06.2022 (а. с. 37).

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналіз норм законодавства, якими врегульовані спірні правовідносини, та встановлені у справі обставини вказують на те, що відповідач належними та допустимими доказами не довів правомірності прийнятого рішення про накладення штрафу на позивача за порушення норм про автомобільний транспорт, оскаржувана постанова від 27.06.2022 №327334 прийнята з порушенням процедури розгляду справи, необ`єктивно (без урахування усіх обставин справи, що мають значення для прийняття рішення), без доведення обставин належними і достатніми доказами, тому є протиправною і підлягає скасуванню судом. За таких обставин суд дійшов переконання, що позов слід задовольнити.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частинами першою, третьою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті, територіальним підрозділом якої є відповідач, судовий збір, сплачений згідно з платіжним дорученням №0.0..1 від 11.07.2022 (а. с.4) в сумі 992,40 грн.

Керуючись статтями 241, 242, 243, 245, 246, 262, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті від 27.06.2022 № 327334 про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (01135, м. Київ, пр. Перемоги, 14, ) судовий збір в сумі 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач: Відділ державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті (43020, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Підгаєцька, 3).

Суддя Р.С. Денисюк