Справа № 191/268/22(2-а/191/5/22)
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2022-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 вересня 2022 року м. Дніпросправа № 191/268/22(2-а/191/5/22)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Прокопчук Т.С.,

за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2022 р. (суддя Костеленко Я.Ю.) в адміністративній справі №191/268/22(2-а/191/5/22) за позовом ОСОБА_1 до Національної поліції України Департаменту патрульної поліції управління безпеки дорожнього руху, третя особа Синельниківський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про скасування постанов про накладання адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Національної поліції України Департаменту патрульної поліції управління безпеки дорожнього руху про скасування постанови серії 1АВ №0189846 від 20.04.2021 р. та серії 1АВ №02066337 від 02.08.2021 р. про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування пред`явленого позову вказував, що він є власником транспортного засобу легкового автомобілю марки Volksvagen Golf, 1998 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , однак порушення, які зафіксовані у спірних постановах, він не скоював, право керування автомобілем нікому не передавав, вважає, що невідомі особи використовують його автомобільні номери на автомобілі цієї ж марки та моделі.

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2022 р. позов задоволено.

Рішення суду оскаржено в апеляційному порядку Департаментом патрульної поліції. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, скаржник просить суд скасувати оскаржене рішення, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. Скаржник вказує, що правопорушення, за яке позивача притягнуто до адміністративної відповідальності спірними постановами, були зафіксовані в автоматичному режимі технічним приладом Каскад 029-1219 та 039-1219, які відповідають вимогам ДСТУ, мають свідоцтва про повірку та експертний висновок. Доказів того, що автомобіль, який рухався із перевищенням швидкості належить іншій особі, або протиправно вибув із володіння позивача, або іншими особами використовуються номерні знаки автомобіля позивача суду не надано. Скаржник стверджує, що спірні постанови відповідають вимогам Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 13 від 13.01.2020, є правомірними та скасуванню не підлягають.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, оскаржене рішення суду першої інстанції без змін, зазначаючи про те, автоматичним приладом зафіксовано інший автомобіль, який має відмінності від належного йому автомобіля. Позивач стверджує, що не перебував за кермом автомобіля, на якому допущені правопорушення з перевищення швидкості. На його переконання, номерними знаками НОМЕР_1 незаконно користується інша особа ОСОБА_2 , підтвердженням чого є картка обліку адміністративного правопорушення від 14.10.2021.Оскільки докази вчинення позивачем порушень відсутні, спірні постанови, на його думку, є протиправними.

У судовому засіданні представник позивача просив залишити оскаржене рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване.

Інші учасники процесу, повідомлені про день, місце і час розгляду справи в порядку статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України, до суду уповноважених представників не направили, про причини неприбуття не повідомили.

Відповідно до частини 3 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою серії 1АВ №01589846 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії від 20.04.2021, винесеної інспектором ДПП м.Києва Сорочинським Андрієм Олеговичем на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Згідно даної постанови 20.04.2021 о 14:29 годині за адресою: М005 Київ-Одеса 15+250 зафіксовано транспортний засіб Volkswagen Golf, номерний знак НОМЕР_1 , та особа, яка керувала транспортним засобом, перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 24 км/год, чим порушила п. 12.9 (б) Правил дорожнього руху України. Правопорушення зафіксовано технічним засобом - Каскад, 039-1219.Також, відповідно до постанови серії 1AB №02066337 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії від 02.08.2021 року, винесеної інспектором ДПП м.Києва Беднарським Віталієм Леонідовичем на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Згідно даної постанови 02.08.2021 о 21:34 годині за адресою: М005 Київ-Одеса 35+240 зафіксовано транспортний засіб Volkswagen Golf, номерний знак НОМЕР_1 , та особа, яка керувала транспортним засобом, перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 34 км/год, чим порушила п. 12.9 (б) Правил дорожнього руху України. Правопорушення зафіксовано технічним засобом - Каскад, 039-1219.

Задовольняючи позовні вимоги та скасовуючи спірні постанови, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність доказів скоєння позивачем порушень, оскільки з наданого ОСОБА_1 фото свого автомобіля вбачається, що при схожості державних номерних знаків, наявна відмінність даного автомобіля та автомобіля на фото в постановах серії 1АВ №01589846 від 20.04.2021та серії 1АВ №02066337 від 02.08.2021.

Колегія суддів зазначає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 72 Кодексу адміністративного судочинства України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (стаття 73 Кодексу адміністративного судочинства України). Речовими доказами є предмети матеріального світу, які своїм існуванням, своїми якостями, властивостями, місцезнаходженням, іншими ознаками дають змогу встановити обставини, що мають значення для справи (Стаття 96 Кодексу адміністративного судочинства України). Крім того, електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет) (стаття 99 Кодексу адміністративного судочинства України).

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) також визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обставина перевищення допустимої швидкості транспортним засобом Volkswagen Golf, номерний знак НОМЕР_1 , зафіксована в автоматичному режимі технічним засобом Каскад, про що зазначено у спірних постановах із наведенням його технічних характеристик, серії, номеру, терміну дії (а.с.15, 16 звор. бік). У розумінні приписів наведених вище норм Кодексу адміністративного судочинства України та Кодексу України про адміністративні правопорушення зазначена фотофіксація є належним, допустимим та достатнім доказом правопорушення.

Однак, позивач заперечує, що на фото зафіксовано саме його транспортний засіб. На підтвердження цього доводу ним надано до суду постанову у справі №362/5690/21, ухвалену 23.11.2021 Василівським міськрайонним судом Київської області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , який керував автомобілем Volkswagen д.н.з НОМЕР_1 в інший день 14.10.2021 в м. Васильків та скоїв дорожньо-транспорту пригоду. На думку позивача, зазначена особа неправомірно використовує номерні знаки, які є подібними до номерних знаків, що встановлені на його автомобілі. Також, автомобіль, яким керував ОСОБА_2 має таку саму марку (Volkswagen), що і автомобіль позивача.

Колегія суддів звертає увагу, що у картці обліку адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_2 14.10.2021, зафіксовані наступні відомості: місце обліку ТЗ ТСЦ 1241, вид ТЗ Volkswagen Golf, номерний знак НОМЕР_1 , ТЗ належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.26). Ці відомості повністю співпадають із офіційними даними ОСОБА_1 , які він навів у позовній заяві.

Таким чином, при оформленні матеріалів дорожньо-транспортної пригоди, скоєній ОСОБА_2 , працівниками поліції були перевірені обставини належності цього транспортного засобу саме ОСОБА_1 , у зв`язку із чим доводи останнього про можливе протиправне використання ОСОБА_2 номерного знаку НОМЕР_1 на схожому автомобілі колегія суддів вважає неспроможними.

Суд першої інстанції, проігнорувавши вимоги процесуального закону щодо належності, допустимості, достовірності та достатності доказів, визначених статтями 72-76 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшов висновку про відмінність транспортного засобу, зафіксованому у спірних постановах, від транспортного засобу на фото, наданого позивачем. При цьому, в чому саме полягає така «відмінність», з яких підстав суд дійшов такого висновку, якою процесуальною нормою керувався, визначаючи надане позивачем фото належним та допустимим доказом, в мотивувальній частині рішення суду не наведено.

Відтак, надане позивачем фото автомобіля жодним чином не спростовує обставину правопорушень, зафіксованих 20.04.2021 та 02.08.2021, яке полягає у перевищенні допустимої швидкості.

Оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, здійснюється на підставі Інструкції, затвердженої наказом МВС України № 13 від 13.01.2020, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 03.02.2020 за № 113/34396.

Пунктом 2 Інструкції передбачено, що розгляд справ про адміністративні правопорушення здійснює уповноважений поліцейський шляхом опрацювання інформаційних файлів та метаданих до них за результатами автоматичної фіксації подій з ознаками адміністративного правопорушення, отриманих в електронному вигляді із системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі (далі - Система), та інших відомостей, отриманих за допомогою Системи з відповідних реєстрів, баз (банків) даних, необхідних для винесення постанови про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі (далі - адміністративна постанова).

Згідно пункту 5 Інструкції уповноважений поліцейський під час опрацювання матеріалів автоматичної фіксації з використанням Системи з`ясовує наступне: 1) наявність фактичних даних учинення адміністративного правопорушення, ознаки якого зафіксовані на фотознімках (відеозаписі) в інформаційному файлі; 2) відповідність символів номерного знака транспортного засобу на отриманих фотознімках (відеозаписі) символам, розпізнаним Системою; 3) наявність та повноту інформації про зафіксований транспортний засіб; 4) відповідність типу, марки та моделі зафіксованого транспортного засобу його реєстраційним даним, отриманим із Системи; 5) наявність у Системі інформації про те, що до моменту вчинення правопорушення зафіксований транспортний засіб вибув з володіння відповідальної особи внаслідок протиправних дій інших осіб або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать цьому транспортному засобу; 6) наявність та повноту інформації про відповідальну особу зафіксованого транспортного засобу, а в разі фіксації транспортного засобу зареєстрованого за межами України - інформації про особу, яка ввезла його на територію України; 7) наявність інформації про обставини, що виключають адміністративну відповідальність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, при прийнятті спірних постанов уповноважені поліцейські використовували інформацію про відповідальну особу зафіксованого транспортного із відповідної Системи баз даних.

Як свідчить зміст постанови серії 1АВ № , 20.04.2021 о 14:29 год за адресою: М005 Київ-Одеса 15+250 зафіксовано транспортний засіб Volkswagen Golf, номерний знак НОМЕР_1 , та особа, яка керувала транспортним засобом, перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 24 км/год, чим порушила п. 12.9 (б) Правил дорожнього руху України. Відповідно до постанови серії 1AB №02066337, 02.08.2021 о 21:34 год. за адресою: М005 Київ-Одеса 35+240 зафіксовано транспортний засіб Volkswagen Golf, номерний знак НОМЕР_1 , та особа, яка керувала транспортним засобом, перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 34 км/год, чим порушила п. 12.9 (б) Правил дорожнього руху України.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За результатами перегляду рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що спірні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності прийняті у відповідності до норм чинного законодавства, є правомірними і скасуванню не підлягають.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції також не звернув уваги на ту обставину, що позивачем пред`явлено позов до неналежного відповідача.

Так, спірні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності прийняті інспектором ДПП м. Києва ОСОБА_4 та інспектором ДПП м. Києва Беднарським Віталієм Леонідовичем, які і мали відповідати за позовом. Натомість, позивач визначив відповідачем «Національна поліція України Департамент патрульної поліції управління безпеки дорожнього руху».

Як зазначив скаржник в апеляційній скарзі Департамент патрульної поліції входить до складу Національної поліції, тобто є самостійним суб`єктом владних повноважень.

Суд першої інстанції не перевірив, який орган чи посадова/службова особа має відповідати за позовом, не здійснив заміну неналежного відповідача, допустивши порушення статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, які є безумовними підставами для скасування рішення суду із постановлянням нового рішення про відмову у задоволенні позову за наведених у мотивувальній частині підстав.

Застосовані ухвалою суду першої інстанції від 31 січня 2022 р. заходи забезпечення позову підлягають скасуванню із набранням цією постановою законної сили, тобто з 13 вересня 2022 р.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції - задовольнити.

Рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2022 р. в адміністративній справі №191/268/22(2-а/191/5/22) - скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Національної поліції України Департаменту патрульної поліції управління безпеки дорожнього руху про скасування постанов про накладання адміністративного стягнення - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 13 вересня 2022 р. та оскарженню в касаційному порядку не підлягає згідно частини 3 статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук