Справа № 380/6381/22
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2022-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/6381/22 пров. № А/857/9924/22
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Затолочного В.С.,

суддів: Курильця А.Р., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 травня 2022 року у справі № 380/6381/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дії та бездіяльності протиправними, (рішення суду першої інстанції ухвалене суддею Чаплик І.Д. в м. Львів Львівської області 31 травня 2022 року у порядку письмового провадження, дата складення повного тексту судового рішення не зазначена ), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі також ОСОБА_1 , позивач) звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (надалі також ГУ ПФУ у Львівській області, відповідач), в якому просив суд:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ у Львівській області, які полягають в обмеженні пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром з 01.12.2019 року;

- зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити позивачу пенсію без обмеження максимальним розміром з 01.12.2019 в розмірі 90 % сум грошового забезпечення, з урахуванням проведених сум;

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ у Львівській області щодо не проведення перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Львівській області» від 09.06.2021 №1346 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за листопад 2019 року (надалі також Довідка);

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу починаючи з 21.05.2020 на підставі Довідки з урахуванням основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та здійснити виплату з урахуванням проведених сум.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 31 травня 2022 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії ГУ ПФУ у Львівській області при здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі Довідки щодо зменшення основного розміру пенсії з 90% до 70% сум грошового забезпечення за період з 01.03.2020 і щодо обмеження пенсії позивача максимальним розміром за період з 01.12.2019.

Зобов`язано відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу на підставі Довідки з 01.12.2019 без обмеження максимальним розміром пенсії та з 01.03.2020 в розмірі 90% сум грошового забезпечення, та здійснити її виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 травня 2022 року скасувати в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 повністю.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що на осіб, яким пенсія перерахована відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону України від 08.07.2011 № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (надалі також - Закон №3668-VI) та розмір якої перевищує максимальний розмір, встановлений даним Законом, поширюються приписи законодавства чинні на час здійснення такого перерахунку. Відтак вважає, що вимоги позивача про перерахунок пенсії, призначеної відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (надалі також Закон № 2262-XII) без обмеження її максимального розміру є безпідставними.

У відповідь на подану апеляційну скаргу позивач подав відзив, в якому заперечує проти вимог скарги, вважає їх безпідставними та необґрунтованими, просить відмовити у задоволенні вимог апелянта, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також - КАС України).

У відповідності до вимог частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Львівській області та отримує пенсію відповідно до Закону №2262-ХІІ. Пенсія призначена за вислугу років з 30.06.2005 в розмірі 90% грошового забезпечення.

З 01.01.2016 на підставі Постанов Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (надалі також Постанова №988) та від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (надалі також - Постанова №103) відповідачем, з урахуванням довідки Головного управління МВС України у Львівській області від 21.03.2018 №91-18345 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, проведено перерахунок пенсії позивача. При цьому, зменшено розмір пенсії з 90% до 70% сум грошового забезпечення.

На підставі заяви позивача, з 07.05.2018 ОСОБА_1 переведено на пенсію по інвалідності, яка виплачувалась у розмірі 80% грошового забезпечення.

На підставі заяви від 27.02.2020 позивача переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років з 01.03.2020 та визначено розмір пенсії 70 % грошового забезпечення.

Вказані обставини встановлено рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12.02.2021 у справі № 380/2236/20, яке набрало законної сили 07.07.2021, відтак такі відповідно до положень частини четвертої статті 78 КАС України не підлягають доказуванню при розгляді цієї справи.

Зокрема, за результатами оскарження позивачем до суду зменшення ГУ ПФУ у Львівській області основного розміру пенсії у відсотковому значенні рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12.02.2021 у справі № 380/2236/20 позов задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність відповідача в частині не проведення позивачу перерахунку пенсії за вислугу років у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення в період з 01.01.2016 по 06.05.2018; зобов`язано ГУ ПФУ у Львівській області провести ОСОБА_1 перерахунок і виплату пенсії відповідно до Закону України від 23.12.2015 № 900-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» (надалі також Закон № 900-VIII), статті 63 Закону №2262-ХІІ, Постанови №988 у розмірі 90% від відповідних сум грошового забезпечення з 1 січня 2016 року по 06 травня 2018 року з урахуванням раніше виплачених сум.

У зв`язку з набранням 05.03.2019 законної сили рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18, яким визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 «Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 13.02.2008 № 45, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України (надалі також - Порядок №45) та рішення Верховного Суду від 17.12.2019 у зразковій справі № 160/8324/19 Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області» Міністерства внутрішніх справ України складено довідку від 09.06.2021 №1346 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за листопад 2019 року згідно з Постановою № 988 за прирівняною посадою поліцейського: старший дільничний офіцер поліції (надалі також - Довідка).

Позивач звернувся 13.07.2021 із заявою до ГУ ПФУ у Львівській області щодо перерахунку та виплати пенсії.

Відповідач листом від 21.07.2021 повідомив, що після визнання протиправними та скасування пункту 3 Постанови № 103, інших рішень Уряду про умови та порядок проведення перерахунку не приймалось. Підстави для проведення перерахунку пенсії згідно Довідки відсутні.

Така поведінка ГУ ПФУ у Львівській області зумовила повторне звернення позивача з відповідною позовною заявою до суду.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29.09.2021 у справі № 380/12375/21 позов задоволено: визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ у Львівській області щодо непроведення ОСОБА_1 перерахунку та виплати пенсії з 01.12.2019 на підставі Довідки та зобов`язано відповідача провести позивачу перерахунок та виплату пенсії з 01.12.2019 на підставі Довідки із врахуванням раніше виплачених сум.

ГУ ПФУ у Львівській області на виконання рішення суду від 29.09.2021 у справі № 380/12375/21 здійснено перерахунок пенсії позивача згідно з Довідкою, що підтверджується відповідним перерахунком пенсії за пенсійною справою № -МВС.

З вказаного перерахунку пенсії позивачем встановлено, що при проведенні такого перерахунку ГУ ПФУ у Львівській області зменшено основний розмір його пенсії до 70% відповідних сум грошового забезпечення та обмежено її максимальним розміром виплати з 20381,32 грн. до 19340 грн..

Вважаючи протиправними дії ГУ ПФУ у Львівській області при перерахунку пенсії на підставі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.09.2021 у справі № 380/12375/21 щодо повторного зменшення відсоткового значення основного розміру пенсії з 90% на 70% та щодо обмеження пенсії максимальним розміром, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що право позивача на основний розмір пенсії в розмірі 90% грошового забезпечення підтверджене рішенням суду від 12.02.2021 у справі № 380/2236/20, яке набрало законної сили 07.07.2021, відтак не є предметом доказування при розгляді цієї справи

Щодо позовної вимоги про зобов`язання здійснити перерахунок пенсії без обмеження її максимальним розміром, то суд вважав, що законних підстав для обмеження пенсії позивача десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність, у відповідача не було.

Даючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон №2262-ХІІ. Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до частини другої статті 13 Закону №2262-ХІІ (у редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії) максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Підпунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3668-VI внесено зміни до Закону № 2262-ХІІ, зокрема у частині другій статті 13 цифри « 90» замінено цифрами « 80».

З 01.04.2014, у зв`язку з набранням чинності Законом України від 27.03.2014 № 1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» (надалі також - Закон №1166-VII), пунктом 23 Розділу ІІ якого внесено зміни до Закону №2262-ХІІ: у частині другій статті 13 цифри « 80» замінено цифрами « 70», такі зміни набрали чинності з 01.05.2014.

Статтею 63 Закону №2262-ХІІ визначено перерахунок призначених пенсій, відповідно перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій (редакція, чинна на час проведення перерахунку пенсії).

Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 затверджено «Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (надалі також - Порядок №45).

Згідно з пунктом 1 Порядку №45 (в редакції, чинній на час перерахунку пенсії позивача) перерахунок раніше призначених відповідно до Закону №2262-ХІІ пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом України №2262-ХІІ, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Відповідно до пункту 4 Порядку №45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Пунктом 5 наведеного порядку визначено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

Пунктом 1 Постанови № 988 визначено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

21.02.2018 Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №103, пунктом 3 якої встановлено перерахувати з 1 січня 2016 року пенсії, призначені згідно із Законом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 року відповідно до Постанови № 988. Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року.

Виплату перерахованих відповідно до абзацу першого цього пункту пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) проводити з 1 січня 2018 року. Сума перерахованих пенсій для виплати за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 року обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 1 січня 2018 року та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в такому порядку:

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року;

з 1 січня 2020 року - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.

Таким чином, відсотковий розмір при призначенні пенсії визначається статтею 13 Закону №2262-ХІІ на момент призначення пенсії, а розміри складових пенсії визначаються Кабінетом Міністрів України.

При цьому відсоткове співвідношення, установлене статтею 13 Закону №2262-ХІІ, уже призначеної пенсії до складових грошового забезпечення (окладу) є сталим, оскільки визначається на день призначення пенсії.

Разом з тим, застосування відповідачем показника 70% до перерахунку пенсії є протиправним, тому, що стосується призначення нових пенсій, а не перерахунку раніше призначених, так і з огляду на те, що законодавчо діє принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів статті 58 Конституції України.

Така позиція суду узгоджується з висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 16.10.2019 в зразковій справі №240/5401/18.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає, що порядок перерахунку призначених пенсій урегульований нормами статті 63 Закону №2262-ХІІ, яка змін не зазнавала, а тому застосування статті 13 Закону №2262-ХІІ, яка регулює призначення пенсій, є протиправним, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення, при перерахунку пенсії позивачу відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 Закону №2262-ХІІ, яка застосовується саме при призначенні пенсії. При перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії (90%), яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантовано, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Таким чином зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії за вислугу років, починаючи з 01.03.2020 у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення на підставі Довідки, з урахуванням вже виплачених сум є ефективним способом захисту порушеного права позивача.

Щодо вимоги позивача про перерахунок пенсії без обмеження максимальним розміром, суд зазначає наступне.

Законом України від 28.12.2007 № 107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесено зміни до Закону №2262-XII, а саме доповнено статтю 43 новою частиною сьомою, згідно якої максимальний розмір пенсій, призначених відповідно до цього Закону (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством) не може перевищувати дванадцять мінімальних розмірів пенсії за віком, встановленої абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Законом України від 24.12.2015 № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесено зміни до Закону № 2262-XII, а саме статтю 43 доповнено реченням такого змісту: «Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень».

Проте, зазначене положення в цілому визнано неконституційним відповідно до Рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року.

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Згідно із пунктом другим резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016, зокрема, частина сьома статті 43 Закону №2262-ХІІ втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, з 20 грудня 2016 року частина сьома статті 43 Закону №2262-ХІІ є нечинною.

Відповідно до Закону України від 06.12.2016 № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (надалі також - Закон 1774-VIII), який відповідно до Прикінцевих положень цього Закону, набрав чинності з 01 січня 2017 року, у частину сьому статті 43 Закону №2262-ХІІ слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».

Отже, буквальне розуміння змін, внесених Законом № 1774-VIII, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року дозволяє стверджувати, що у Законі № 2262-XII відсутня частина сьома статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр, є нереалізованими.

Наведене означає, що протягом 2017 року стаття 43 Закону № 2262-XII не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Тобто, внесені Законом № 1774-VIII до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Таким чином, з 20 грудня 2016 року (Рішення Конституційного Суду України) обмеження максимальним розміром пенсії є протиправним та відповідно є протиправними дії відповідача щодо обмеження перерахованої позивачу пенсії.

Крім того, апеляційний суд акцентує увагу на те, що відповідно до статті 1-1 Закону № 2262-XII законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (надалі також Закон № 1058-IV) та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону № 1058-IV.

Закон № 2262-XII є спеціальним до спірних правовідносин та саме його норми слід першочергово застосовувати для їх врегулювання.

Суттєвою є обставина, що обмеження пенсії максимальним розміром вже регулювалося частиною сьомою статті 43 Закону № 2262-XII, яка визнана неконституційною з 20 грудня 2016 року, а тому неможливо стверджувати, що з вказаної дати виникла ситуація, за якої дане питання попадає під регулювання положень статті 2 Закону № 3668-VI у частині, що не вирішується нормами Закону № 2262-XII, як це трактує відповідач.

Застосування положень Закону № 3668-VI щодо пенсіонерів органів внутрішніх справ фактично нівелює наслідки прийняття рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016, яким фактично встановлено, що обмеження пенсії максимальним розміром не відповідає статті 17 Конституції України.

Висновки по даній справі не спростовують можливість застосування норм Закону № 3668-VI щодо осіб, яким положення про обмеження виплати пенсії в максимальному розмірі встановлено іншими спеціальними Законами, що у встановленому порядку неконституційними не визнано.

Вказана вище правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 09 листопада 2020 року у справі № 813/678/18 та від 09 лютого 2021 року у справі № 640/2500/18 та від 31 березня 2021 року у справі № 815/3000/17, яку в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України та частини шостої статті 13 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» враховано апеляційним судом під час вирішення цього спору.

Покликання відповідача на висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 24.06.2020 у справі № 580/234/19 є необґрунтованим та недоречним, оскільки такий стосується відмінних за змістом правовідносин, що регулюються іншими нормативно-правовими актами, ніж у даній справі, а також відрізняється суб`єктним складом, а саме у наведеній апелянтом справі позивач отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до статті 54 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» як працівник льотного складу.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень в ході розгляду справи не довів правомірність своєї поведінки в спірних правовідносинах.

У розрізі викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

У частині відмовлених позовних вимог рішення суду першої інстанції фактично не оскаржується, тому суд апеляційної інстанції, відповідно до положень статті 308 КАС України, не має права робити правові висновки щодо цієї частини судового рішення.

Відповідно до пункту 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні судового рішення в оскаржуваній частині суд першої інстанцій правильно встановив обставини справи, не допустив неправильного застосуванням норм матеріального права чи порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 241, 242, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 370 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 травня 2022 року у справі № 380/6381/22 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише з підстав, визначених в статті 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. С. Затолочний
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула