Справа № 160/20120/21
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2022-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 вересня 2022 року м. Дніпросправа № 160/20120/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів:

судді - доповідача Чумака С.Ю.,

суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 березня 2022 року у справі № 160/20120/21 (суддя І інстанції Маковська О.В.)

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ, РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ, ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо перерахунку розміру пенсії позивача в сторону її зменшення;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з урахуванням роботи в Криворізькому фізкультурно-спортивному клубі інвалідів «Олімп» згідно Довідки про заробіток для обчислення пенсії б/н б/д за період з червня 1992 року по січень 1996 року та здійснити виплату недоотриманих за минулий час сум пенсії з урахуванням виплачених сум, починаючи з травня 2021 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 березня 2022 року позов задоволений.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у позові відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що за результатами перевірки встановити відповідність довідки б/н та б/д про заробітну плату позивача за період роботи з червня 1992 року по січень 1996 року в Криворізькому фізкультурно-спортивному клубі інвалідів «Олімп» не виявилось можливим, оскільки первинні документи з нарахування заробітної плати для перевірки не надано. Враховуючи зазначене, з 01.05.2021 розмір пенсійних виплат позивача приведено у відповідність до норм чинного законодавства. Відомості про розмір заробітної плати позивача за період з 01.06.1992 по 31.01.1996 виключено із розрахунку коефіцієнта заробітної плати.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ВИЗНАЧЕНІ ВІДПОВІДНО ДО НИХ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ

Позивач народився 2 серпня 1949 року. (а.с. 26).

Згідно з відомостями трудової книжки з 1 червня 1992 року по 31 січня 1996 року працював на посаді маркетинг-директора у Криворізькому фізкультурно-спортивному клубі інвалідів «Олімп». (а.с. 27, 101)

З 2009 року позивачу призначено пенсію за віком та при розрахунку розміру пенсії було враховано відомості про заробітку плату згідно Довідки б/н та б/д Криворізького фізкультурно-спортивного клубу інвалідів «Олімп» за період роботи з червня 1992 року по січень 1996 року, в якій зазначено, що вона видана на підставі особових рахунків за 1992, 1993, 1994, 1995 та 1996 роки, підписана керівником та головним бухгалтером підприємства, має кутовий штамп та гербову печатку підприємства на якій зазначено КФСКІ «Олімп». (а.с. 38, 103)

В подальшому, відповідачем проведено перевірку дотримання вимог законодавства у сфері загальнообов`язкового державного пенсійного страхування з питань достовірності документів, наданих для призначення (перерахунку) пенсій по заробітній платі ОСОБА_1 , за результатами якої складено Акт від 01.04.2021 № 1455/0400-011004-09, в якому зазначено, що первинні документи з нарахування заробітної плати для перевірки не надано, оскільки вони на зберіганні не знаходяться, встановити відповідність довідки б/н та б/д про заробітну плату позивача за період роботи з червня 1992 року по січень 1996 року в Криворізькому фізкультурно-спортивному клубі інвалідів «Олімп» не є можливим. (а.с. 106)

У зв`язку з цими обставинами позивачу було проведено перерахунок пенсії та відомості про розмір заробітної плати за період з 01.06.1992 по 31.01.1996 виключені із розрахунку коефіцієнта заробітної плати, в результаті чого розмір пенсії позивача було зменшено. (а.с. 108)

Вважаючи протиправними дії відповідача зі зменшення розміру його пенії, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії, у зв`язку з чим дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо проведення перерахунку пенсії та виключення із розрахунку коефіцієнта заробітної плати відомостей про розмір заробітної плати за період з 01.06.1992 по 31.01.1996.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ, ТА ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ СУДОМ

Згідно з ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV) для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. (абзац 1)

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами. (абзац 5)

Відповідно до абзацу 2 підпункту 3 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі Порядкок № 22-1), за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Згідно з абзацами 1 та 2 пункту 2.10 Порядку № 22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала, зокрема, особа, яка звертається за пенсією.

Відповідно до частини 1 статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Частиною 3 статті 44 Закону № 1058 визначено, що органи Пенсійного фонду України мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також у необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інші відомості, передбачені законодавством для визначення права на пенсію.

Отже, у разі сумніву щодо розміру заробітної платні, яка враховується при обчисленні пенсії, орган Пенсійного фонду України має право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Як зазначалось вище, при здійсненні перевірки пенсійний орган не зміг перевірити відомості наданої позивачем при призначенні пенсії довідки про заробітну плату, оскільки первинні документи у Криворізькому фізкультурно-спортивному клубі інвалідів «Олімп» не збереглись.

Натомість позивач до позову надав довідку, підписану головою ГО «Криворізький фізкультурно-спортивний клуб інвалідів «Олімп» Сизранцевою Е.Ю., що документи за період 1992-1996 року не зберіглись у зв`язку з проведенням у 2011 році капітального ремонту, проте у 2009 році довідка про заробітну плату видавалась на підставі дійсних первинних документів. (а.с. 30)

Також позивачем надані відомості щодо штатного розпису із зазначенням окладів усіх працівників Криворізького фізкультурно-спортивного клубу інвалідів «Олімп» за спірний період, відповідно до яких оклад маркетинг-директора був визначений на рівні окладу голови клубу. (а.с. 51-67)

При цьому в позові позивач зазначив, що папка зі штатними розписами була знайдена ним у приміщенні клубу під час розмови з головою клубу щодо ненадання останньою документів під час перевірки працівникам пенсійного органу, після чого головою клубу йому було видано зазначену вище довідку.

Зазначені відомості відповідачем жодним чином не спростовані.

Крім того, апеляційний суд погоджує висновок суду першої інстанції, що сумніви пенсійного органу стосовно обґрунтованості видачі довідки про заробітну плату самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії, якщо такі сумніви не підтверджені результатами відповідної перевірки.

Водночас позивач не може нести негативні наслідки за невиконання підприємством, на якому він працював, обов`язку зі зберігання первинних документів щодо нарахування та виплати заробітної плати працівникам. До того ж, як довів суду позивач, певні документи, які містять відповідні відомості, у Криворізькому фізкультурно-спортивному клубі інвалідів «Олімп» зберіглись, проте з невідомих причин ці документи працівниками пенсійного органу перевірені не були.

Крім того, відповідно до пункту 38 Порядку № 22-1 в редакції станом на час призначення позивачу пенсії орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення в трьохмісячний термін з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.

Аналогічна норма містилась у п. 4.2 Порядку № 22-1 в редакції постанови Правління ПФУ від 7 липня 2014 року № 13-1 до 30 березня 2021 року.

Отже, пенсійний орган повинен був перевірити відомості наданої позивачем довідки протягом трьох місяців після її надання, проте здійснив таку перевірку більше ніж через 11 років, протягом яких враховував цю довідку для обчислення пенсії позивача і виплачував таку пенсію з огляду на відомості зазначеної довідки.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що зазначеними діями відповідачем безсумнівно порушений один з основних принципів права принцип правової визначеності, який означає сукупність вимог до організації та функціонування правової системи з метою забезпечення перш за все стабільного правового становища індивіда шляхом вдосконалення процесів правотворчості та правозастосування. Так, правовідносини між сторонами залишались визначеними і стабільними протягом 11 років, після чого пенсійним органом з невідомих причин було прийнято рішення про перевірку відомостей наданої позивачем ще у 2009 році довідки, проте у зв`язку з великим проміжком часу та з вини роботодавця первинні документи з виплати зарплати не зберіглися, у зв`язку з чим відповідачем застосовано до позивача негативні наслідки в вигляді зменшення його пенсії, що у правовій державі є неприпустимим.

Також відповідно до ст. 8 Конституції України, ст. 6 КАС України та ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Апеляційний суд з цього приводу вважає необхідним зауважити, що в рішенні Європейського суду з прав людини від 20 січня 2012 року у справі «Рисовський проти України» (Заява № 29979/04) Суд підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на основоположні права людини, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (пункт 70 цього рішення).

При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах.

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення ЕСПЛ у справі "Лелас проти Хорватії" (Lelasv. Croatia), п. 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pincv. The Czech Republic), п. 58, а також рішення у справі "Ґаші проти Хорватії" (Gashiv. Croatia), заява № 32457/05, п. 40, від 13 грудня 2007 року, та у справі "Трґо проти Хорватії" (Trgov. Croatia), заява № 35298/04, п. 67, від 11 червня 2009 року, також Рішення у справі "Рисовський проти України" (Rysovskyy v. Ukraine) від 20 жовтня 2011 року, заява № 29979/04, п.71).

З приводу додержання державними органами у спірних відносинах принципу «належного врядування» колегія суддів зазначає, що протягом 11 років всупереч приписам Порядку № 22-1 пенсійний орган не здійснював жодних заходів щодо перевірки відомостей наданої позивачем довідки, хоча мав для цього всі повноваження. Тобто відповідач, як державний орган, який був і є відповідальним за належне врядування у спірних правовідносинах, протягом 2009-2020 років не вжив жодних заходів для додержання встановлених самою ж державою процедур, діяв непрозоро, несвоєчасно і непослідовно.

При цьому, як зазначалось вище, позивачем надано довідку від роботодавця, що документи стосовно нарахування і виплати зарплати були втрачені у 2011 році під час капітального ремонту, що додатково підтверджує несвоєчасність дій відповідача, який у 2009-2010 роках міг здійснити перевірку первинних документів, проте не зробив цього з невідомих причин, а тому позивач не повинен нести відповідальність за порушення відповідачем ним же встановлених правил.

ВИСНОВОК АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим, відповідно до ст. 316 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Оскільки справа відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України є справою незначної складності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.

На підставі викладеного, керуючись ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 березня 2022 року у справі № 160/20120/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач С.Ю. Чумак

суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко