Справа № 160/8523/22
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2022-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 вересня 2022 року Справа № 160/8523/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Луніної О.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо безпідставної відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати пенсію позивача із застосуванням даних індивідуальних відомостей про застраховану особу, що зберігаються в органах Пенсійного фонду, за період позивача роботи в КП «Телерадіокомпанія «Південна зоря» з 01 січня 1998 року по 30 липня 2000 року, з 01 січня 2022 року.
Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовано протиправною відмовою пенсійного органу у перерахунку його пенсії. Так, позивач зазначив, що він з 05.05.1993 року отримував пенсію по інвалідності третьої групи інвалід військової служби. Як зауважив ОСОБА_1 , пенсію йому було обчислено відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за віком на підставі наданих ним документів про трудовий стаж та заробітну плату, однак із розміром пенсії позивач не погоджується. З огляду на викладене, позивач звернувся до відповідача із заявою від 05.04.2022 року щодо її перерахування та 23.04.2022 року отримав від пенсійного органу лист-відповідь, в якому було зазначено, що пенсію йому нараховано, виходячи із заробітної плати за період з 01.10.1993 року по 30.09.1998 року (як найбільш вигідний період) та заробітної плати за даними системи персоніфікованого обліку з 01.07.2000 року по 30.09.2007 року. При цьому, ОСОБА_1 стверджує, що пенсійним органом безпідставно не було враховано надані позивачем довідки про заробітну плату за №16 від 29.01.1999 року (за період із січня 1997 року по грудень 1999 року, видану редакцією Нікопольської районної громадсько-політичної газети «Південна зоря»), за №108 від 29.06.2006 року (за період з вересня 1993 року по серпень 1998 року, видану Комунальним підприємством «Телерадіокомпанія «Південна зоря»), за №85 і №89 від 03.03.2014 року (за періоди з серпня 1985 року по серпень 1993 року та з вересня 1993 року по червень 1994 року, видані Комунальним закладом освіти Дніпропетровської обласної ради «Нікопольська загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ступенів «Гармонія»). Також позивач наголосив, що він не має змоги надати відповідачу довідку про заробітну плату за період з 01.01.1998 року по 30.07.2000 року, оскільки первинні документи КП «Телерадіокомпанія «Південна зоря» не збереглися, що підтверджується наданими до суду копіями довідок. З прийнятим відповідачем рішенням ОСОБА_1 не згоден та вважає його таким, що винесено з порушенням норм законодавства та порушує моє право на гідне пенсійне. Також позивач стверджує, що інформація про його заробітну плату, починаючи з 01.01.1998 року наявна в індивідуальних відомостях про застраховану особу в органах Пенсійного фонду України, а відповідний період зараховано до страхового стажу позивача.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.06.2022 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 5 (п`яти) робочих днів, з моменту отримання копії даної ухвали, шляхом надання до канцелярії суду оригіналу документа про сплату судового збору у розмірі 992,40 грн. за позовні вимоги немайнового характеру або клопотання про звільнення (відстрочення, розстрочення) сплати судового збору з відповідними доказами на підтвердження скрутного матеріального становища.
08.07.2022 року на виконання вимог ухвали від 23.06.2022 року по справі №160/8523/22 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 , в якій позивач просить долучити до матеріалів справи квитанцію про сплату судового збору у розмірі 992,40 грн від 08.07.2022 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.07.2022 року відкрито провадження в адміністративній справі №160/8523/22 та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) є особою, якій з 11.01.2017 року встановлена третя група інвалідності згідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА №068645.
Позивач отримував пенсію по інвалідності третьої групи внаслідок захворювання, отриманого під час проходження військової служби, не пов`язаного з виконанням службових обов`язків, яку обчислено відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року (далі Закон №1058).
З 11.01.2022 року на підставі заяви ОСОБА_1 №298 від 11.01.2022 року останнього переведено з пенсії по інвалідності на інший вид пенсії, а саме: пенсію за віком.
ОСОБА_1 звертався до відповідача із заявами про проведення перерахунку пенсії (вх. №5476/П-0400-21 від 23.02.2021 року та за вх. №8267/П-0400-22 від 05.04.2022 року).
Відмова відповідача мотивована тим, що в матеріалах пенсійної справи ОСОБА_1 відсутні довідки про заробітну плату (дохід) за період з січня 1999 року по червень 2000 року, у зв`язку з чим підстави для проведення позивачу перерахунку пенсії з урахуванням заробітної плати за період з 01.01.1998 року по 30.06.2000 року відсутні.
Не погодившись із відповідною позицією пенсійного органу, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону №1058, страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (ч. 2 ст. 24 Закону №1058).
Згідно ч. 1 ст. 21 Закону №1058, персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування.
Для формування інформаційної бази системи персоніфікованого обліку використовуються відомості, що надходять від, зокрема, роботодавців та застрахованих осіб.
У відповідності до ч. 3 ст. 21 Закону №1058, на кожну застраховану особу відкривається персональна електронна облікова картка, якій присвоюється унікальний номер електронної облікової картки.
Персоніфіковані відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, та інші відомості подаються до Пенсійного фонду роботодавцями, підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, допомогу та компенсацію відповідно до законодавства. (абз. 4 ч. 5ст. 21 Закону №1058).
Порядок та строки подання відомостей, зазначених в абзацах четвертому - сьомому цієї частини, встановлюються Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення (абз. 8 ч. 4 ст. 21 Закону №1058).
Відповідно ч. 1 ст. 22 Закону №1058 інформація у сфері загальнообов`язкового державного пенсійного страхування використовується з дотриманням вимог, передбачених законодавством про інформацію.
У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону №1058, відомості, що містяться в системі персоніфікованого обліку, використовуються виконавчими органами Пенсійного фонду для: підтвердження участі застрахованої особи в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; обчислення страхових внесків; визначення права застрахованої особи або членів її сім`ї на отримання пенсійних виплат згідно з цим Законом; визначення розміру, перерахунку та індексації пенсійних виплат, передбачених цим Законом; надання застрахованій особі на її вимогу або у випадках, передбачених цим Законом та Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»; надання страховим організаціям, що здійснюють страхування довічних пенсій; надання аудитору, який відповідно до цього Закону здійснює аудит Накопичувального фонду; обміну інформацією з централізованим банком даних з проблем інвалідності.
Згідно ч. 5 ст. 22 Закону №1058, для здійснення доступу застрахованих осіб, страхувальників та інших осіб у випадках, передбачених законодавством, до інформації та послуг у сфері загальнообов`язкового державного пенсійного страхування забезпечується функціонування веб-порталу електронних послуг Пенсійного фонду.
Отже, на кожну-застраховану особу відкривається персональна електронна облікова картка, яка містить відомості про саму застраховану особу (в тому числі реєстраційний номер облікової картки платника податків), страхувальника, страховий стаж застрахованої особи та інші відомості, які дозволяють встановити страховий стаж для призначення пенсії.
Персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування є складовою частиною Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, порядок ведення якого встановлюється Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» №2464-VI від 08.07.2010 року (далі - Закон №2464).
На виконання норм Закону №2464 у 2011 році було створено Державний реєстр загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Так, Державним реєстром загальнообов`язкового державного соціального страхування, в розумінні норм Закону №2464, є організаційно-технічна система, призначена для накопичення, зберігання та використання інформації про збір та ведення обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, його платників та застрахованих осіб, що складається з реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб.
Пунктом 2 ч. 1 ст. 14-1 Закону №2464 встановлено обов`язок Пенсійного фонду та його територіальних органів забезпечувати своєчасне внесення відомостей до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру та здійснювати контроль за достовірністю відомостей, поданих до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру.
Згідно ч. 2 ст. 20 Закону №2464 персоніфіковані відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, та інші відомості подаються до Пенсійного фонду роботодавцями, підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, допомогу та компенсацію відповідно до законодавства.
Відповідно до ч. 6 ст. 20 Закону №2464, відомості про страховий стаж та заробітну плату (дохід, грошове забезпечення), розмір сплаченого єдиного внеску та інші дані, що містяться в реєстрі Застрахованих осіб, використовуються для обчислення та призначення страхових виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням.
Частиною 1 статті 40 Закону №1058 визначено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.
За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі.
Статтею 24 Закону №1058 передбачено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Приписами статті 12-1 Закону №2464 передбачено, що пенсійний орган формує та веде реєстр застрахованих осіб Державного реєстру, здійснює заходи щодо надання інформації з Державного реєстру відповідно до цього Закону.
Згідно з пунктом 4 Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України №10-1 від 18.06.2014 року (далі Положення №10), реєстр застрахованих осіб формує та веде Пенсійний фонд України, який є володільцем даних Реєстру застрахованих осіб.
Реєстр застрахованих осіб забезпечує: накопичення, зберігання та автоматизовану обробку інформації про страховий стаж та заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію), про набуття застрахованими особами права на отримання страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування (п. 5 Положення 10-1).
За визначенням, наведеним у статті 21 Закону №1058, персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування.
Для формування інформаційної бази системи персоніфікованого обліку використовуються відомості, що надходять від: державних реєстраторів юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; роботодавців; застрахованих осіб; фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування; центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, виконавчих органів сільських, селищних, міських (крім міст обласного значення) рад та уповноважених суб`єктів для обліку даних Єдиного державного демографічного реєстру; органів доходів і зборів, територіальних органів Пенсійного фонду за результатами перевірок платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або в порядку міжвідомчого обміну інформацією; державної служби зайнятості; інших підприємств, установ, організацій та військових частин; компаній з управління активами; зберігачів; інших джерел, передбачених законодавством.
Положенням про організацію персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №794 від 04.06.1998 року (далі Положення №794), передбачено, що персоніфікований облік полягає в збиранні, обробленні, систематизації та зберіганні передбачених законодавством про пенсійне забезпечення відомостей про фізичних осіб, що пов`язані з визначенням права на виплати з Пенсійного фонду та їх розмір за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням (далі - відомості про фізичних осіб).
Пунктом 3 Положення №794 установлено, що починаючи з 1 липня 2002 р. обчислення пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» здійснюється із заробітку особи за період роботи після 1 липня 2000 р. за даними системи персоніфікованого обліку.
Уповноважений орган з додержанням вимог статті 23 Закону України «Про інформацію» має право: своєчасно одержувати в установленому порядку від фізичних осіб та роботодавців відомості, передбачені пунктом 1 цього Положення; проводити у роботодавців перевірку достовірності поданих відомостей про фізичних осіб, зокрема перевірку фінансових та інших документів, що підтверджують зазначені відомості; у встановленому порядку притягати до відповідальності осіб, винних у порушенні строків подання відомостей, а також подання неправдивих відомостей про фізичних осіб; видавати у межах своєї компетенції нормативні акти та здійснювати роз`яснення з питань організації персоніфікованого обліку, а також інші права, що випливають із завдань персоніфікованого обліку (пункт 6 Положення № 794).
За нормами пункту 7 Положення №794, Уповноважений орган: створює і забезпечує функціонування єдиного державного автоматизованого банку відомостей про фізичних осіб та з цією метою організовує збирання, оброблення, систематизацію і зберігання відомостей про фізичних осіб; забезпечує автоматизоване використання відомостей про фізичних осіб для визначення права на виплати за пенсійним страхуванням та розміру цих виплат; надає фізичним особа відомості про них, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а у разі їх зміни, несвоєчасного надходження страхового збору (внесків), перегляду розміру виплачуваної пенсії, її індексації, зміни умов надання соціальних послуг чи перегляду питання про можливості їх надання - інформує письмово у встановлені строки застраховану особу; надає роботодавцям допомогу в організації підготовки відомостей про фізичних осіб.
Роботодавці мають право доповнювати та уточнювати подані до уповноваженого органу відомості про фізичну особу відповідно до законодавства (пункт 9 Положення №794).
За змістом статті 10 Положення №794, роботодавці зобов`язані: в установленому порядку подавати уповноваженому органу достовірні відомості про фізичних осіб, які працюють у них; надавати на вимогу фізичної особи копії документів з відомостями про неї стосовно персоніфікованого обліку.
Фізична особа має право, зокрема: ознайомлюватися з відомостями про неї, внесеними до системи персоніфікованого обліку; у разі незгоди з відомостями, внесеними до системи персоніфікованого обліку, звертатися до уповноваженого органу із заявою про їх виправлення; вимагати від роботодавців повного та своєчасного подання до уповноваженого органу відомостей стосовно персоніфікованого обліку.
Фізична особа для отримання в майбутньому виплат з Пенсійного фонду, зокрема: повідомляє під час приймання її на роботу свій ідентифікаційний номер з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів і відомості, які вносяться до системи персоніфікованого обліку; повідомляє уповноважений орган та роботодавця про зміни у відомостях про неї стосовно персоніфікованого обліку; подає уповноваженому органу або роботодавцю документи, які підтверджують відомості про себе, що мають бути внесені до системи персоніфікованого обліку (пункти 11, 12 зазначеного Положення).
Як встановлено судом, позивач перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та у період з 2017 року по 10.01.2022 року обліковувався як одержувач пенсії по інвалідності третьої групи внаслідок захворювання, отриманого під час проходження військової служби, не пов`язаного з виконанням службових обов`язків, а, починаючи з 11.01.2022 року ОСОБА_1 переведено на інший вид пенсії, а саме: пенсію за віком.
Аналіз ч.4 ст. 42 Закону №1058 свідчить про те, що ця норма не встановлює обмеження можливості працюючого пенсіонера скористатися правом на перерахунок пенсії в будь-який час після її призначення.
При вирішенні справи суд також враховує відомості, які надав відповідач на звернення позивача, а також усі наявні у матеріалах пенсійної справи ОСОБА_1 документи.
При цьому, ОСОБА_1 з вказаним вище розрахунком не згоден та вважає, що відповідачу слід перерахувати йому пенсію із застосуванням даних індивідуальних відомостей про застраховану особу, що зберігаються в органах Пенсійного фонду, за період позивача роботи в КП «Телерадіокомпанія «Південна зоря» з 01.01.1998 року по 30.07.2000 року.
Позивач стверджує, що не має змоги надати до пенсійного органу довідку про його заробітну плату за період з 01.01.1998 року по 30.07.2000 року, оскільки первинні документи КП «Телерадіокомпанія «Південна зоря» не збереглися.
Наведені доводи підтверджуються наданими позивачем до суду копіями довідок, а саме: довідкою №53 від 03.09.2020 року, яка була видана КП «Телерадіокомпанія «Південна зоря», а також довідкою Нікопольського районного архіву №233 від 14.09.2017 року.
Одночасно з цим, суд зауважує, що відповідачем не спростовано доводи позивача про наявність в матеріалах його пенсійної справи відомостей/інформації щодо заробітної плати ОСОБА_1 за період з 01.01.1998 року по 30.07.2000 року в індивідуальних відомостях про застраховану особу.
Також слід зауважити, що позивач наполягає на перерахунку пенсії у визначений ним спосіб, у зв`язку з чим суд не може позбавити його цього права, наданого законом.
Згідно ст. 22 Конституції України права і свободи людини та громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються й не можуть бути скасовані.
За приписами ч. 1 ст. 44 Закону №1058-ІV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.
Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми. (п. 2.10. Порядку №22-1).
За п. 4.3. Порядку №22-1, рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії приймається без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.
Після надходження даних про сплату страхових внесків за останній місяць роботи, що передує місяцю подання заяви про призначення пенсії, протягом місяця проводиться перерахунок пенсії з урахуванням цього періоду з дати призначення пенсії. При цьому, якщо у разі проведення перерахунку пенсії її розмір зменшився, виплата пенсії в новому розмірі проводиться з місяця, наступного за місяцем проведення перерахунку.
Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовної вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови позивачу в перерахунку його пенсії.
Між тим, позовна вимога про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати пенсію позивача із застосуванням даних індивідуальних відомостей про застраховану особу, що зберігаються в органах Пенсійного фонду, за період позивача роботи в КП «Телерадіокомпанія «Південна зоря» з 01 січня 1998 року по 30 липня 2000 року, з 01 січня 2022 року, не може бути задоволена судом, оскільки позивачем обрано невірний спосіб захисту порушеного права і суд не може втручатись в дискреційні повноваження пенсійного органу.
Статтею 58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати.
Виключно до компетенції Пенсійного фонду відноситься призначення пенсії, позаяк суд не може своїм рішенням втручатись в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень щодо прийняття ним рішень
Отже, з огляду на наведене вище, з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача, та з урахуванням положень ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.04.2022 року про перерахунок пенсії із застосуванням даних індивідуальних відомостей про застраховану особу, що зберігаються в органах Пенсійного фонду, за період позивача роботи в КП «Телерадіокомпанія «Південна зоря» з 01.01.1998 року по 30.07.2000 року, з урахуванням правової позиції, викладеної судом у цьому рішенні.
Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірності власних дій. Натомість, позивачем доведено та підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для часткового задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Частиною 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд передбачено, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в загальному розмірі 992,40 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи роздруківкою банківської виписки АТ «Ощадбанк» за 08.07.2022 року.
Отже, оскільки позовну заяву задоволено частково, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 992,40 грн підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у розмірі пропорційному до задоволених позовних вимог у розмірі 661,60 грн.
Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 78, 90, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Луніна