Справа № 620/555/21
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Непочатих В.О.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
УХВАЛА

13 вересня 2022 року Справа № 620/555/21

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Губської Л.В., Степанюка А.Г.,

за участю секретаря Кобзар Д.В.,

представниці Відповідача Мірошниченко О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про виконання судового рішення та заяви ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про повторне накладення штрафу у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (далі - Позивачі) звернулися до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі - Відповідач) про зобов`язання Відповідача провести ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 01.01.2021 перерахунок пенсії та здійснювати виплату основної пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2021 року відповідно до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме, у щомісячному розмірі 5х6000,00 = 30000,00 грн без застосування формули, зазначеної в постанові Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 березня 2021 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, Позивачі подали апеляційну скаргу.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 липня 2021 року:

1) апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - задоволено частково;

2) рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 березня 2021 року - скасовано та ухвалено постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про зобов`язання вчинити дії - задоволено частково:

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку та виплати його основної пенсії у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, установленої законом на 01 січня 2021 року, відповідно до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 01.01.2021;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 його основної пенсії у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, установленої законом на 01 січня 2021 року, відповідно до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 01.01.2021;

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови ОСОБА_2 у здійсненні перерахунку та виплати його основної пенсії у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, установленої законом на 01 січня 2021 року, відповідно до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 01.01.2021;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 його основної пенсії у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, установленої законом на 01 січня 2021 року, відповідно до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 01.01.2021.

У задоволенні позову в іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Позивачами було подано заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в цій справі, про вжиття заходів процесуального примусу та про накладення на боржника штрафу, відповідно до ст. 382 КАС України.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.01.2022:

- заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі № 620/555/21 - задоволено;

- установлено судовий контроль за виконанням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 липня 2021 року у справі № 620/555/21;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області подати звіт про виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.07.2021 у справі № 620/555/21;

- установлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Чернігівській області строк один місяць з дня отримання копії цієї ухвали суду для подання звіту про виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.07.2021 у справі № 620/555/21.

18.02.2022 до Шостого апеляційного адміністративного суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області надійшов звіт про виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.07.2021 у справі №620/555/21.

14.02.2022 від Позивачів надійшли заяви про накладення на боржника штрафу, відповідно до ст. 382 КАС України.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.05.2022:

- заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про накладення штрафу задоволено;

- установлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Чернігівській області новий строк для подання звіту про виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 липня 2021 року у справі № 620/555/21 - один місяць з дня отримання копії цієї ухвали суду;

- накладено на начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області штраф у сумі 49620,00 грн, половину з якого стягнуто на користь Позивачів, а іншу половину - на користь Державного бюджету України.

Від Відповідача надійшло клопотання про продовження йому строку для подачі повторного звіту про виконання судового рішення в цій справі до закінчення воєнного стану.

Від Позивачів надійшли заяви про повторне накладення на боржника штрафу за невиконання рішення суду в цій справі

Крім того, Відповідач звернулася із заявою про роз`яснення зазначеної постанови апеляційного суду.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.07.2022:

- відмовлено в задоволенні заяви Відповідача про роз`яснення рішення суду;

- клопотання ГУ ПФУ в Чернігівській області про продовження строку на подачу звіту про виконання судового рішення у справі № 620/555/21 - задоволено частково та продовжити Відповідачустрок на подачу звіту про виконання судового рішення у цій справі на один місяць з дати постановлення цієї ухвали суду;

- у задоволенні заяв Позивачів про повторне накладення на боржника штрафу - відмовлено.

22.08.2022 від Відповідача надійшов звіт про виконання судового рішення в цій справі, в якому Відповідач зазначає, що ним здійснено перерахунки пенсій Позивачів і наводить відповідні розрахунки, а також, що він не має можливості провести виплати нарахованих сум через відсутність коштів у бюджеті ПФУ.

Разом з тим, у своєму звіті Відповідач вказує, що він не є розпорядником бюджетних коштів і не може надавати перевагу одній особі над іншими у переліку на виплату.

22.08.2022 та 25.08.2022 від Позивачів надійшли заяви, в яких вони просять повторно накласти на Відповідача штраф за невиконання рішення суду в цій справі та встановити йому новий строк для подачі звіту.

В обґрунтування заявлених вимог Позивачі зазначають, що Відповідач не подав звіт про виконання рішення суду в установлені строки та не виконав відповідне рішення.

Також, 25.08.2022 від Позивача ОСОБА_1 надійшло клопотання, в якому він просить задовольнити його попередню заяву від 22.08.2022 (щодо повторного накладення штрафу та встановлення нового строку для подачі звіту) і зазначає, що він отримав звіт Відповідача, але з нього вбачається, що рішення суду не виконано.

Перевіривши звіт, поданий Відповідачем, та зазначені заяви і клопотання Позивачів, дослідивши відповідні докази, установивши певні обставини, надавши їм юридичну оцінку та проаналізувавши норми законодавства, колегія суддів приходить до висновку про відсутність достатніх правових підстав для прийняття вказаного звіту та про необхідність задоволення відповідних заяв Позивачів.

Нормативно-правове обґрунтування.

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 124 Конституції України регламентовано, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Аналогічна норма закріплена у частині другій статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та у статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Згідно зі ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

У частинах першій, другій, третій, сьомій статті 382 КАС України закріплено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України.

Сплата штрафу не звільняє від обов`язку виконати рішення суду і подати звіт про його виконання. Повторне невиконання цього обов`язку тягне за собою застосування наслідків, установлених частинами першою і другою цієї статті, але розмір нового штрафу при цьому збільшується на суму штрафу, який було або мало бути сплачено за попередньою ухвалою. Висновки апеляційного суду.

1. Отже, адміністративним процесуальним законодавством регламентовано інститут судового контролю за виконанням судового рішення, метою якого є забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судового рішення та реальне відновлення прав особи, які ним захищені.

2. Перевіряючи звіт про виконання судового рішення в цій справі, поданий Відповідачем, колегія суддів звертає увагу на те, що у постанові ШААС від 27.07.2021 було зобов`язано ГУ ПФУ в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату Позивачам їх основної пенсії у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, установленої законом на 01 січня 2021 року, відповідно до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 01.01.2021.

3. Разом з тим, з вказаного звіту пенсійного органу та з доданих до нього документів вбачається, що Відповідачем на виконання судового рішення в цій справі було проведено лише перерахунок відповідних пенсій Позивачів без здійснення виплати нарахованих сум.

Отже, постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 липня 2021 року виконана Відповідачем частково.

4. При цьому, колегія суддів відзначає, що вищевказана постанова ШААС набрала законної сили та є обов`язковою до виконання в повному обсязі.

5. Доводи Відповідача щодо відсутності коштів для виконання рішення суду в цій справі колегія суддів відхиляє, оскільки відсутність коштів, не дає право боржнику не виконувати рішення суду та не є поважною причиною для його невиконання.

Аналогічні правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 815/591/17.

У справі «Сук проти України» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що державні органи не можуть посилатися і на відсутність коштів як на підставу невиконання зобов`язань.

У рішенні по справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» ЄСПЛ наголосив, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що виконання судового рішення є завершальною стадією судового провадження та невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, складовою права на справедливий суд.

Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути, позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які, на її думку, є необхідними для здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Отже, вищевказана норма гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність, і в оцінці дотримання «справедливого балансу» в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за яких майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребовується.

Крім того, згідно з практикою ЄСПЛ, Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних (рішення від 09.101979 в справі Ейрі (п.24). У розумінні ст.1 Першого протоколу до Конвенції «майном» визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (рішення ЄСПЛ у справі «Стретч проти Сполученого Королівства» (п.32)), а також право на певні суми соціальних виплат , у тому числі , у разі їх невиплаті є втручанням у право на мирне володіння майном (п.34. рішення ЄСПЛ по справі «Суханов та Ільченко проти України» (заяви №68385/10 та №71378/10), рішення набуло статусу остаточного від 26.09.2014.

«Законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися ст.1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (див. рішення у справі «Копецький проти Словаччини» (Kopecky v. Slovakia) [ВП], заява №44912/98, п.52, ЄСПЛ 2004-IX). Проте не можна стверджувати про наявність законного сподівання, якщо існує спір щодо правильного тлумачення та застосування національного законодавства і вимоги заявника згодом відхиляються національними судами (див. вищенаведене рішення у справі «Копецький проти Словаччини» (Кореску v. Slovakia), п.50; «Anheuser-Busch Inc. проти Португалії» (Anheuser-Busch Inc. v. Portugal) [ВП], заява №73049/01, п.65, ЄСПЛ 2007-І).

Першим і найголовнішим правилом ст.1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (див., серед багатьох інших джерел, рішення у справі «Формер Кінг з Греції та інші проти Греції» (Former King of Greece and Others v. Greece) [ВП], заява №25701/94, пп.79 та п.82, ЄСПЛ 2000-XII).

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» висновки ЄСПЛ є джерелом права.

6. З огляду на викладене, у суду відсутні достатні правові підстави приймати відповідний звіт та/або вважати, що судове рішення в цій справі було виконано Відповідачем у повному обсязі і що захищене в цій справі право Позивачів на належне пенсійне забезпечення повністю відновлено.

7. При цьому, аналізуючи доводи Відповідача та докази, долучені ним до звіту, колегія суддів зазначає, що з наданих доказів не вбачається вжиття боржником всіх необхідних заходів для виконання судового рішення в цій справі, зокрема звернення до органів державної влади вищого рівня, до компетенції яких належить здійснення розподілу відповідних бюджетних асигнувань, з приводу виділення кошті для виконання рішення суду саме в цій справі.

Крім того, з наданих Відповідачем доказів, зокрема бюджету ГУ ПФУ в Чернігівській області на 2021 рік, змін до вказаного бюджету /т. 3 а.с. 89, 92-93/ убачається, що Відповідачу виділялися відповідні бюджетні асигнування. Проте, доказів щодо їх розподілу в порядку черговості виконання інших судових рішень у 2021 році суду не надано.

Також, Відповідачем не надано жодних доказів щодо відсутності в нього фінансових ресурсів для виконання судового рішення в цій справі впродовж 2022 року.

Наданий представницею Відповідача в судовому засіданні лист до Пенсійного фонду України та відповідь Пенсійного фонду України на лист ГУ ПФУ в Чернігівській області також не підтверджуються виконання рішення суду в цій справі та датовані пізніше, ніж у Відповідача сплив строк на подачу звіту про виконання рішення суду в цій справі.

Водночас, колегія суддів відзначає, що судове рішення в цій справі було ухвалено та набрало законної сили ще 27.07.2021, тобто понад рік потому, але впродовж усього цього часу залишилося невиконаним Відповідачем і навіть перерахунок пенсій Позивачів на виконання цього рішення було проведено боржником лише після встановлення судового контролю в порядку ст. 382 КАС України.

8. Враховуючи вищевикладене, за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду колегія суддів вважає за необхідне задовольнити заяви Позивачів, установити Відповідачу новий строк подання звіту та повторно накласти на керівника ГУ ПФУ в Чернігівській області штраф у сумі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб зі збільшенням на суму штрафу, який було накладено на боржника за попередньою ухвалою в цій справі (від 10.05.2022), що в сукупності становить 2481 х 20 + 49620 = 99240,00 грн, половину суми якого стягнути на користь Позивачів (99240:2=49620) порівну (тобто, по 24810,00 грн на користь кожного Позивача, а іншу половина (49620,00 грн) - до Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 242, 248, 250, 325, 328, 329, 370, 382 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про повторне накладення штрафу - задовольнити.

Установити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Чернігівській області новий строк для подання звіту про виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 липня 2021 року у справі № 620/555/21 - один місяць з дня отримання копії цієї ухвали суду.

Накласти повторно на начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області штраф у сумі 99240,00 (дев`яносто дев`ять тисяч двісті сорок) грн.

Стягнути з начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) половину штрафу по 24810,00 (двадцять чотири тисячі вісімсот десять) грн на користь кожного Позивача.

Стягнути з начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь Державного бюджету України половину штрафу в розмірі 49620,00 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлено 14.09.2022.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: Л.В. Губська

А.Г. Степанюк