Справа № 580/1130/22
Суддя: Костюк Любов Олександрівна
Дата ухвалення: 2022-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/1130/22 Прізвище судді (суддів) першої інстанції:
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Кобаля М.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2022 року (розглянута у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження, м. Черкаси, дата складання повного тексту рішення - 09 грудня 2021 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Тальнівської міської ради про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2022 року, ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Тальнівської міської ради (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 27.01.2022 №22/8-26 про повторну відмову позивачу у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою передачі у приватну власність для ведення особистого селянського господарства із земель комунальної власності Тальнівської міської ради, які відносяться до категорії земель землі сільськогосподарського призначення, вид угідь землі під сільськогосподарськими та іншими господарськими будівлями і дворами площею 2 га за адресою: Черкаська обл., Звенигородський р-н за межами населеного пункту с. Лісове (Тальнівська міська територіальна громада);

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 30.06.2021 №11/8-26 «Про включення (виключення) з переліку земельних ділянок, право користування якими набувається на конкурентних засадах шляхом проведення аукціону» в частині включення до переліку земельних ділянок, право користування якими набувається на конкурентних засадах шляхом проведення аукціону несформованої земельної ділянки сільськогосподарського призначення - землі комунальної власності Тальнівської міської ради орієнтованою площею 4,0000 га в с. Лісове, зазначеної в п. 26 додатку №1 до цього рішення;

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 21.12.2021 №20/8-26 «Про надання дозволу на розроблення землевпорядної документації» щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 7,0000 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з метою формування та реєстрації права комунальної власності, яка відноситься до категорії земель землі сільськогосподарського призначення, вид угідь землі під сільськогосподарськими та іншими господарськими будівлями і дворами за адресою: Черкаська обл., Звенигородський р-н за межами населеного пункту с. Лісове (Тальнівська міська територіальна громада);

- зобов`язати відповідача втретє розглянути заяву позивача від 25.05.2021 №5275 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою передачі у приватну власність для ведення особистого селянського господарства площею 2 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності Тальнівської міської ради, яка знаходиться за адресою: Черкаська обл., Звенигородський р-н за межами населеного пункту с. Лісове, та прийняти рішення про надання позивачу дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою передачі у приватну власність для ведення особистого селянського господарства із земель комунальної власності Тальнівської міської ради, які відносяться до категорії земель землі сільськогосподарського призначення, вид угідь землі під сільськогосподарськими та іншими господарськими будівлями і дворами площею 2 га за адресою: Черкаська обл., Звенигородський р-н за межами населеного пункту с. Лісове (Тальнівська міська територіальна громада) у передбачений вимогами ст. 118 Земельного кодексу України строк протягом одного місяця.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивачка зазначає, що відповідач протиправно відмовив позивачці у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою передачі у приватну власність для ведення особистого селянського господарства із земель комунальної власності Тальнівської міської ради, які відносяться до категорії земель землі сільськогосподарського призначення, вид угідь землі під сільськогосподарськими та іншими господарськими будівлями і дворами площею 2 га за адресою: Черкаська обл., Звенигородський р-н за межами населеного пункту с. Лісове (Тальнівська міська територіальна громада), оскільки бажана позивачем земельна ділянка включена до переліку земельних ділянок комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги. Позивач вважає, що оскаржувані рішення порушують її право на отримання у власність земельної ділянки у відповідності до положень Земельного кодексу України.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2022 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просять скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове, яким позов задоволити.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, як це передбачено ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, що 25.05.2021 ОСОБА_1 звернулась до Тальнівської міської ради (відповідач у справі) із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земель комунальної власності, яка знаходиться за адресою с. Лісове за межами населеного пункту.

У зв`язку з тим, що земельна ділянка площею 2,0000 га за адресою: Черкаська область, Тальнівський район, за межами населеного пункту с. Лісове включена до переліку земельних ділянок, право оренди яких набувається шляхом проведення аукціону. Рішенням №11/8-34 від 30.06.2021 «Про відмову у наданні дозволу та затвердженні документації землеустрою» Тальнівська міська рада відмовила у наданні позивачці дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою передачі у користування на умовах оренди із земель комунальної власності Тальнівської міської ради, які відносяться до категорії земель землі сільськогосподарського призначення.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 26.11.2021 у справі №580/5078/21 визнано протиправним та скасовано рішення відповідача від 30.06.2021 №11/8-34 про відмову позивачці у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою та зобов`язати Тальнівську міську раду повторно розглянути заяву позивачки від 25.05.2021 №5275 про видачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності Тальнівської міської ради, яка знаходиться за адресою с. Лісове Тальнівського району Черкаської області за межами населеного пункту, та ухвалити за наслідками її розгляду рішення по суті порушеного у заяві питання у відповідності з вимогами статті 118 Земельного кодексу України.

Відповідач 30.06.2021 прийняв рішення №11/8-26 «Про включення (виключення) з переліку земельних ділянок, право користування якими набувається на конкурентних засадах шляхом проведення аукціону» в частині включення до переліку земельних ділянок, право користування якими набувається на конкурентних засадах шляхом проведення аукціону несформованої земельної ділянки сільськогосподарського призначення - землі комунальної власності Тальнівської міської ради орієнтованою площею 4,0000 га в с. Лісове, зазначеної в п. 26 додатку №1 до цього рішення.

Тальнівською міською радою прийнято рішення від 21.12.2021 №20/8-26 «Про надання дозволу на розроблення землевпорядної документації» щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 7,0000 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з метою формування та реєстрації права комунальної власності, яка відноситься до категорії земель землі сільськогосподарського призначення, вид угідь землі під сільськогосподарськими та іншими господарськими будівлями і дворами за адресою: Черкаська обл., Звенигородський р-н за межами населеного пункту с. Лісове (Тальнівська міська територіальна громада).

За наслідками повторного розгляду заяви позивачки від 25.05.2021 №5275 про видачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2 га за рахунок земель сільськогосподарського та на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 26.11.2021 у справі №580/5078/21, відповідачем прийнято рішення від 27.01.2022 №22/8-26, яким відмовлено позивачці у наданні відповідного дозволу проекту землеустрою, оскільки бажана позивачем земельна ділянка включена до переліку земельних ділянок комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги.

Надаючи правову оцінку обставинам та матеріалам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Стаття 14 Конституції України гарантує право власності на землю. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Земельні правовідносини врегульовані Земельним кодексом України (далі ЗК України).

У відповідності до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Частиною 6 ст. 118 ЗК України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Згідно із частини 7 вказаної статті відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У відповідності до ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Аналіз зазначених норм права дає підстави вважати, що такими встановлені підстави, порядок та строки передачі земельної ділянки у власність громадян. Ці норми передбачають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у власність. За результатами розгляду поданих заяв визначені в статті 118 ЗК України органи приймають одне з відповідних рішень надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надати мотивовану відмову.

Як встановлено судом із матеріалів справи, що за наслідками повторного розгляду заяви позивачки від 25.05.2021 №5275 про видачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2 га за рахунок земель сільськогосподарського, відповідачем прийнято рішення від 27.01.2022 №22/8-26, яким відмовлено позивачці у наданні відповідного дозволу проекту землеустрою, оскільки бажана позивачем земельна ділянка включена до переліку земельних ділянок комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги згідно рішення 30.06.2021 №11/8-26 «Про включення (виключення) з переліку земельних ділянок, право користування якими набувається на конкурентних засадах шляхом проведення аукціону».

Так, відповідачем на засіданні 22 сесії восьмого скликання прийнято рішення від 30.06.2021 №11/8-26 «Про включення (виключення) з переліку земельних ділянок, право користування якими набувається на конкурентних засадах шляхом проведення аукціону».

Відповідно до частини першої статті 134 ЗК України земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Як передбачено частинами першою - третьою статті 135 ЗК України, земельні торги проводяться у формі аукціону, за результатами проведення якого укладається договір купівлі-продажу, оренди, суперфіцію, емфітевзису земельної ділянки з учасником (переможцем) земельних торгів, який запропонував найвищу ціну за земельну ділянку, що продається, або найвищу плату за користування нею, зафіксовану в ході проведення земельних торгів.

Продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) здійснюється виключно на земельних торгах, крім випадків, встановлених частинами другою і третьою статті 134 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 136 ЗК України організатор земельних торгів визначає перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами. Забороняється вносити до зазначеного переліку призначені під забудову земельні ділянки без урахування у випадках, передбачених законом, результатів громадського обговорення. У переліку зазначаються місце розташування (адреса) земельної ділянки, її цільове призначення (функціональне використання), площа, кадастровий номер, умови продажу.

Разом із тим, відповідно до частини 3 статті 136 ЗК України земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.

Отже, приписи статті 136 ЗК України, якою визначено порядок добору земельних ділянок державної чи комунальної власності та підготовка лотів для продажу на земельних торгах, свідчать про те, що віднесення земельної ділянки до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав на них на земельних торгах є самостійною підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки.

Вказані висновки викладені у постановах Верховного Суду від 03 квітня 2018 року у справі №815/3059/17, від 17 жовтня 2019 року у справі №823/1120/16, від 08 листопада 2019 року у справі №420/914/19. Ця правова позиція була підтримана в інших постановах Верховного Суду, зокрема, від 23 січня 2020 року у справі №620/1058/19, від 28 жовтня 2020 року у справі №819/1976/17, від 22 жовтня 2020 року у справі №815/7279/16, від 13 квітня 2021 року у справі №818/1470/18, від 29 жовтня 2021 року у справі №340/1039/20.

Системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що Тальнівська міська рада як розпорядник земель сільськогосподарського призначення комунальної власності є організатором земельних торгів та відповідно до вимог чинного законодавства наділена повноваженнями визначати перелік земельних ділянок комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач у спірному рішенні від 30.06.2021 №11/8-26 «Про включення (виключення) з переліку земельних ділянок, право користування якими набувається на конкурентних засадах шляхом проведення аукціону» реалізував право власника земельної ділянки (організатора земельних торгів) на продаж прав на спірну земельну ділянку на земельних торгах.

Щодо позовної вимоги про скасування рішення відповідача від 21.12.2021 №20/8-26 «Про надання дозволу на розроблення землевпорядної документації», колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі Закон №280/97-ВР) сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Пунктом 34 ч. 1 ст. 26 Закону №280/97-ВР передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 59 Закону №280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Отже, спірні рішення від 30.06.2021 №11/8-26 «Про включення (виключення) з переліку земельних ділянок, право користування якими набувається на конкурентних засадах шляхом проведення аукціону» та від 21.12.2021 №20/8-26 «Про надання дозволу на розроблення землевпорядної документації» в частині, що стосується бажаної позивачкою земельної ділянки прийняті у межах, у спосіб та у порядку, визначеному чинним законодавством України, тому є правомірними та скасуванню не підлягають.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 27.01.2022 №22/8-26 «Про повторний розгляд заяви (вх. №5275 від 25.05.2021) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОПП НОМЕР_1 ) щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою», колегія суддів зазначає наступне.

Частинами шостою та сьомою статті 118 ЗК України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Як встановлено судом, за наслідками повторного розгляду заяви позивачки від 25.05.2021 №5275 про видачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2 га за рахунок земель сільськогосподарського, відповідачем прийнято рішення від 27.01.2022 №22/8-26, яким відмовлено позивачці у наданні відповідного дозволу проекту землеустрою, оскільки бажана позивачем земельна ділянка включена до переліку земельних ділянок комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги.

Дійсно, включення земельної ділянки до переліку земельних ділянок, право на які буде виставлено на земельні торги не передбачено серед підстав для відмови, визначених у частині сьомій статті 118 ЗК України, проте така підстава для відмови передбачена у статті 136 ЗК України.

Згідно із частиною третьою статті 136 ЗК України земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.

Верховний Суд розглядав справи, де поставало таке ж питання, і у постанові від 03.04.2018 у справі № 815/3059/17 дійшов висновку, що віднесення земельної ділянки до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав на них на земельних торгах є підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки.

Ця правова позиція була підтримана в інших постановах Верховного Суду, зокрема, від 23.01.2020 у справі №620/1058/19, від 28.10.2020 у справі №819/1976/17, від 22.10.2020 у справі №815/7279/16, і колегія суддів не знаходить підстав не погодитися із такою.

Застосовуючи цей підхід до справи, що розглядається, суд звертає увагу, що на момент розгляду заяви позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та прийняття відповідачем рішення з цього питання, земельна ділянка, якої стосувалася заява позивача, була включена до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення, права на які можуть бути продані на земельних торгах, тому в силу приписів частини третьої статті 136 ЗК України, це є самостійною підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Правова позиція щодо застосування норм права у схожих правовідносинах також викладена Верховним Судом у постановах від 30.03.2021 у справі №2040/6485/18, від 13.04.2021 у справі №818/1470/18 та від 15.07.2021 у справі №520/3930/19.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку щод відмови у задоволенні позовної вимоги про скасування рішення відповідача від 27.01.2022 №22/8-26 «Про повторний розгляд заяви (вх. №5275 від 25.05.2021) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОПП НОМЕР_1 ) щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою».

Оскільки позовна вимога про зобов`язання відповідача втретє розглянути заяву позивачки від 25.05.2021 №5275 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є похідною від інших позовних вимог, у задоволенні яких суд дійшов висновку відмовити, тому ця позовна вимога теж задоволенню не підлягає.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній мірі досліджено обставини справи на підставі яких суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для задоволення даного позову.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: Н.П. Бужак

М.І. Кобаль