Справа № 380/5503/22
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2022-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/5503/22 пров. № А/857/9171/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Курильця А.Р., Мікули О.І.

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу Сколівської міської ради Львівської області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 травня 2022 року, прийняте суддею Качур Р.П., в м.Львові, в порядку письмового провадження, у справі № 380/5503/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Сколівської міської ради Львівської області про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

в березні 2022, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Сколівської міської ради Львівської області, оформлене протоколом № 16 пленарного засідання XVI сесії VIII скликання Сколівської міської ради Львівської області від 07 грудня 2021 року, про відмову у наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га із цільовим призначенням КВЦПЗ « 01.05» - для індивідуального садівництва, що відноситься до категорії земель сільськогосподарського призначення по АДРЕСА_1 ; зобов`язати відповідача надати позивачу дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га із цільовим призначенням КВЦПЗ «01.05» - для індивідуального садівництва, що відноситься до категорії земель сільськогосподарського призначення за вказаною адресою.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач подав до відповідача заяву про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га із цільовим призначенням КВЦПЗ «01.05» - для індивідуального садівництва, що відноситься до категорії земель сільськогосподарського призначення по зазначеній адресі. Однак, листом відповідача від 17.12.2021 позивача проінформовано про те, що проект рішення з питання позивача не прийнятий, оскільки не отримав необхідної більшості голосів від загального складу ради. Стверджує, що ним до заяви додано всі передбачені законодавством документи. Відтак вважає, що у відповідача не було підстав для залишення заяви позивача без задоволення.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13 травня 2022 року, позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Сколівської міської ради Львівської області, яке оформлене протоколом № 16 пленарного засідання XVI сесії VIII скликання Сколівської міської ради Львівської області від 07 грудня 2021 року, про відмову у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га із цільовим призначенням КВЦПЗ « 01.05» - для індивідуального садівництва, що відноситься до категорії земель сільськогосподарського призначення по АДРЕСА_1 .

Зобов`язано Сколівську міську раду Львівської області прийняти рішення про надання позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га із цільовим призначенням КВЦПЗ «01.05» - для індивідуального садівництва, що відноситься до категорії земель сільськогосподарського призначення по вул. Зеленій в с. Гребенів Стрийського району Львівської області.

Відповідач подав апеляційну скаргу, з підстав неправильного застосування норм матеріального права та неповного з`ясування обставин справи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано на те, що позивач звернувся до відповідача із заявою від 24.12.2020 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,05 га для будівництва та обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 . Враховуючи, що на зазначену у заяві земельну ділянку не було розроблено детальний план території із визначенням площі, меж і конфігурації ділянки, відповідач ухвалив рішення від 18.03.2021 року № 534 «Про надання дозволу на розроблення детального плану території житлової та громадської забудови в с. Гребенів, Львівська область». Згодом, позивач подав заяву від 11.06.2021 у якій просив надати йому земельну ділянку площею 0,10 для ведення садівництва, а попередню заяву попросив залишити без розгляду, за результатами якої відповідачем ухвалено рішення від 07.09.2021 № 1761 «Про втрату чинності рішення VI сесії Сколівської міської ради від 18.03.2021 № 534 «Про надання дозволу на розроблення детального плану території житлової та громадської забудови в с. Гребенів, Львівська область». Позивач знову звернувся до Сколівської міської ради Львівської області із заявою від 05.10.2021 про надання йому земельної ділянки площею 0,10 га для ведення садівництва по АДРЕСА_1 . При розгляді вказаних заяв Сколівською міською радою дотримано вимог ст. 118 Земельного кодексу України. Також стверджує, що відповідно до положень ст. 47 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», згідно з приписами регламенту Сколівської міської ради № 35 від 08.12.2020, зокрема, статті 29 Регламенту, вищезгадані заяви винесені на розгляд сесії після попереднього розгляду у комісії з питань регулювання земельних відносин, будівництва, адміністративного устрою населених пунктів, планування територій та архітектури, екології, природних ресурсів. Проект рішення «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (адреса: АДРЕСА_1 ) з метою передачі у власність (цільове призначення для індивідуального садівництва) громадянину ОСОБА_1 » винесено на засідання сесії Сколівської міської ради 07.12.2021, однак рішення не прийнято. Відповідач направив позивачу лист від 17.12.2021 № 853/02-09, яким повідомив останнього про те, що рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою не було прийняте, оскільки не набрало необхідної кількості голосів.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. Поряд з цим зазначає, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а судом першої інстанції повно та об`єктивно з`ясовано всі обставини справи.

Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 299006980 від 10.02.2022, позивач є власником будинку АДРЕСА_1 (реєстраційний номер нерухомого майна № 100) (а.с. 11).

Позивач звернувся до Сколівського міського голови із заявою від 24.10.2020, у якій просив надати йому дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,05 га для будівництва та обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 .

В той же час, рішенням VI сесії Сколівської міської ради VIII скликання «Про надання дозволу на розроблення детального плану території житлової та громадської забудови в с. Гребенів, Львівська область» вирішено розробити детальний план території житлової та громадської забудови в АДРЕСА_1 .

Позивач звернувся до відповідача із заявою від 11.06.2021, у якій просив надати йому дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га для ведення садівництва по АДРЕСА_1 . Також просив попередню заяву про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,05 га для будівництва та обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 залишити без розгляду.

Рішенням ХІІІ сесії Сколівської міської ради VIII скликання від 07.09.2021 № 1761 «Про втрату чинності рішення VI сесії Сколівської міської ради від 18.03.2021 № 534 «Про надання дозволу на розроблення детального плану території житлової та громадської забудови в с. Гребенів, Львівська область»» визнано таким, що втратило чинність рішення VI сесії Сколівської міської ради VIII скликання «Про надання дозволу на розроблення детального плану території житлової та громадської забудови в с. Гребенів, Львівська область».

ОСОБА_1 знову звернувся до Сколівської міської ради Львівської області із заявою від 05.10.2021 у якій, керуючись ст.ст. 116, 118 Земельного кодексу України, просив надати йому дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га із цільовим призначенням КВЦПЗ « 01.05» - для індивідуального садівництва, що відноситься до категорії земель сільськогосподарського призначення по АДРЕСА_1 (а.с. 12).

Відповідно до протоколу № 16 XVI сесії Сколівської міської ради VIII скликання від 07.12.2021, сесією відповідача розглянуто питання щодо надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (адреса: АДРЕСА_1 ), з метою передачі у власність (цільове призначення для індивідуального садівництва), позивачу. За результатами голосування рішення не прийнято (голосів «За» - 0, «Проти» - 0, «Утримались» - 21) (а.с. 16-17).

Позивач не погоджується з рішенням відповідача, оформленим протоколом № 16 пленарного засідання XVI сесії VIII скликання Сколівської міської ради Львівської області від 07 грудня 2021 року, про відмову у наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га із цільовим призначенням КВЦПЗ « 01.05» - для індивідуального садівництва, що відноситься до категорії земель сільськогосподарського призначення по вул. Зеленій в с. Гребенів Стрийського району Львівської області, звернувся з цим позовом до суду.

Задовольняючи позов суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржуване рішення не містить мотивів відмови, в оскаржуваному рішення не вказано про невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку, а відтак таке рішення не може вважатися належним у розумінні приписів Земельного кодексу України.

Оскаржуване рішенням є протиправним і підлягає скасуванню, відтак відповідача слід зобов`язати прийняти рішення про надання позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га із цільовим призначенням КВЦПЗ « 01.05» - для індивідуального садівництва, що відноситься до категорії земель сільськогосподарського призначення по вул. Зеленій в с.Гребенів Стрийського району Львівської області.

Апеляційний суд частково погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правовий статус сільських, селищних, міських рад визначено Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 за № 280/97-ВР (далі Закон № 280/97-ВР із змінами та доповненнями станом на час виникнення спірних правовідносин).

Статтею 10 Закону № 280/97-ВР визначено, що ради є органами місцевого самоврядування, що представляють інтереси відповідних територіальних громад та здійснюють повноваження, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону № 280/97-ВР, передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання прийняття рішень щодо вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Статтею 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч.6 ст.118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 ЗК України. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Згідно з положеннями частини сьомої наведеної статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Тобто, підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.1 ст.122 ЗК України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що Земельним кодексом України визначає вичерпний перелік підстав для відмови особі в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, при цьому зобов`язує орган державної влади або орган місцевого самоврядування, у випадках ухвалення рішення про відмову в надані такого дозволу, належним чином мотивувати причини цієї відмови.

Відповідач за результатами розгляду заяви позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення конкретної земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства зобов`язаний був прийняти рішення, яким надати дозвіл на розроблення такого проекту землеустрою або надати позивачу вмотивовану (із зазначенням конкретних причин) відмову у його наданні.

Відповідно до статті 118 ЗК України, порядок безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадянами передбачає реалізацію таких послідовних етапів: - звернення громадян з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; - надання дозволу відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування; - розробка суб`єктами господарювання за замовленням громадян проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; - погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в порядку, передбаченому статтею 186-1 ЗК України; - затвердження відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Отже, передача (надання) земельної ділянки у власність відповідно до статті 118 ЗК України є завершальним етапом визначеної процедури безоплатної приватизації земельних ділянок.

Тобто, наведеними нормами права встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у власність громадян та органи, уповноважені розглядати ці питання. Вони передбачають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлені особи звертаються до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, за результатами розгляду яких визначені в статті 118 ЗК України органи приймають одне з відповідних рішень. Отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність.

Відповідно абз. 1 ч. 3 ст. 123 ЗК України, якою визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що Сколівська міська рада Львівської області діяла всупереч повноваженням, передбачених нормами Земельного кодексу України, оскільки суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби, а, відтак, погоджується з судом першої інстанції про протиправність рішення відповідача з якого вбачається відмова позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га із цільовим призначенням КВЦПЗ «01.05» - для індивідуального садівництва, що відноситься до категорії земель сільськогосподарського призначення по АДРЕСА_1 .

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність колегія суддів зазначає наступне.

З оскарженого рішення відповідача, оформленого протоколом № 16 XVI сесії Сколівської міської ради VIII скликання від 07.12.2021 слідує, що відповідач рішення про надання позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки ОСОБА_1 , не прийняв.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зобов`язуючи відповідача прийняти рішення про надання позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність зазначеної земельної ділянки дійшов помилкового висновку, оскільки в силу приписів ст. 122 ЗК України, у випадку відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою уповноважений орган повинен надати мотивовану відмову в його наданні у формі рішення, прийнятого на пленарному засіданні відповідної ради.

Відповідно до пункту 34 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» до виключної компетенції сільської, селищної, міської ради віднесено вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Таким чином, оскільки питання регулювання земельних відносин відносяться до виключної компетенції сільської ради та вирішуються на її пленарних засіданнях, суд не вправі перебирати на себе її повноваження.

Щодо покликання відповідача на ст. 51 Регламенту Сколівської міської ради, затвердженого рішенням сесії Сколівської міської ради № 35 від 08.12.2020, після розгляду пропозицій і зауважень проект рішення приймається в цілому або вважається відхиленим, якщо в цілому проект рішення не отримав необхідної більшості голосів на підтримку. Таке відхилення проекту рішення заноситься до протоколу пленарного засідання як рішення Ради, то колегія суддів вважає, що «утримання» розцінюється як ухилення від прийняття рішення. В протоколі № 16 XVI сесії Сколівської міської ради VIII скликання від 07.12.2021, відсутні зауваження щодо даного питання, що є порушенням прав та інтересів позивача.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що в даному спірному випадку слід зобов`язати відповідача повторно з урахуванням висновків суду, розглянути заяву позивача щодо надання дозволу на складання проекту землеустрою про відведення земельної ділянки (адреса: АДРЕСА_1 ), з метою передачі у власність (цільове призначення для індивідуального садівництва), та прийняти, відповідно до вимог Земельного кодексу України рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою або про відмову у наданні такого дозволу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 2 статті 6 КАС України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Так, у п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29)

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції допущено неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції в зобов`язальній частині та прийняття нового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст..ст.243, 308, 311, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Сколівської міської ради Львівської області задоволити частково.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 травня 2022 року у справі № 380/5503/22, - скасувати в частині «Зобов`язати Сколівську міську раду Львівської області прийняти рішення про надання позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га із цільовим призначенням КВЦПЗ «01.05» - для індивідуального садівництва, що відноситься до категорії земель сільськогосподарського призначення по АДРЕСА_1 » та в цій частині прийняти нове, яким позов задоволити частково.

Зобов`язати Сколівську міську раду Львівської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо надання позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га із цільовим призначенням КВЦПЗ «01.05» - для індивідуального садівництва, що відноситься до категорії земель сільськогосподарського призначення по АДРЕСА_1 .

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя М. П. Кушнерик
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула