Справа № 640/19504/21
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2022-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

13 вересня 2022 року справа №640/19504/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 )
до1. Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (далі по тексту - відповідач 1, Держспецзв`язок) 2. Головного Управління урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (далі по тексту - відповідач 2, ГУ УФЗ Держспецзв`язку) 3. Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (далі по тексту - відповідач 3, Адміністрація Держспецзв`язку) 4. Голови Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач 4, Голова Держспецзв`язку Щиголь Ю.Ф.)
про1) визнання протиправним та скасування наказу Голови Держспецзв`язку №12-с від 28 травня 2021 року в частині накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з військової служби через службову невідповідність, яке реалізовано шляхом звільнення за підпунктом «д» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» підполковника ОСОБА_1 ; 2) визнання протиправним та скасування наказу начальника ГУ УФЗ Держспецзв`язку №109-ос від 10 червня 2021 року в частині звільнення підполковника ОСОБА_1 з військової служби згідно з підпунктом «д» (через службову невідповідність) пункту 2 частини п`ятої статті 26 у запас Збройних Сил України та виключення підполковника ОСОБА_1 зі списків особового складу; 3) поновлення підполковника ОСОБА_1 з 10 червня 2021 року на військовій службі на посаді дипломатичного кур`єра Відділу дипломатичних кур`єрів ГУ УФЗ Держспецзв`язку; 4) зобов`язання Держспецзв`язку нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 10 червня 2021 року по день ухвалення рішення;

5) зобов`язання ГУ УФЗ Держспецзв`язку негайно з моменту поновлення на посаді направити підполковника ОСОБА_1 на медичний огляд для обстеження військово-лікарською комісією для встановлення ступеня придатності до військової служби

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом, зазначаючи про протиправність накладення на нього дисциплінарного стягнення та звільнення з військової служби, обґрунтовуючи позовні вимоги таким: із наказом про відрядження не ознайомлювався, старшим маршруту не призначався; відповідач порушив порядок проведення службового розслідування, у тому числі, не повідомив про його проведення, а тому позбавив можливості надати відповідні пояснення; експертиза на предмет виявлення вмісту алкоголю в крові не проводилась, освідування здійснювалось вимірювальним приладом Алкофор 307; порушено строк застосування дисциплінарного стягнення; позивач погодився на умову визнати вину у правопорушеннях, які не вчиняв, за вказівкою керівництва; за весь час проходження служби не мав дисциплінарних стягнень; у журналі з інструктажу відсутні відомості про проходження інструктажу за міжміським маршрутом з 04 квітня 2021 року по 06 квітня 2021 року.

Ухвалою від 03 серпня 2021 року Окружний адміністративний суд міста Києва прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження в адміністративній справі №640/19504/21 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Ухвалою від 07 вересня 2021 року Окружний адміністративний суд міста Києва залучив до участі у справі Адміністрацію Держспецзв`язку та Голову Держспецзв`язку ОСОБА_2 як співвідповідачів та призначив адміністративну справу №640/19504/21 до судового розгляду.

В судовому засіданні 23 травня 2022 року суд ухвалив перейти до розгляду справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

Відповідач 2 у відзиві на позовну заяву зазначив, що вибуваючи у відрядження ОСОБА_1 був ознайомлений з усіма нормативними актами, що регулюють діяльність при перевезенні кореспонденції залізничними маршрутами, був проінструктований перед відрядженням, чітко знав свої посадові інструкції та обов`язки; строк від дня закінчення службового розслідування до дисциплінарного стягнення відповідає вимогам статті 7 Дисциплінарного статуту; ОСОБА_1 визнав вину за вчинені адміністративні правопорушення, підтвердив факти, викладені в протоколах про адміністративну відповідальність.

Відповідач 3 подав до суду письмовий відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що оскаржувані накази прийнято правомірно, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством України; ОСОБА_1 вважається старшим на маршруті, оскільки має військове звання - підполковник, а ОСОБА_5 - капітан; під час службового розслідування встановлено, що підполковник ОСОБА_1 та капітан ОСОБА_5 , під час виконання міжміського залізничного фельд`єгерського маршруту, перебуваючи у службовому відрядженні у м. Краматорськ Донецької області, виконуючи службові обов`язки із доставки кореспонденції, діючи недбало, свідомо вжили алкогольні напої, внаслідок чого ОСОБА_1 самоусунувся від виконання службових обов`язків та заснув, а капітан ОСОБА_5 також перебуваючи в стані сильного алкогольного сп`яніння з невідомих причин відкрив стрільбу з належного йому пістолета, однак ОСОБА_1 не почув звуків пострілів та не запобіг діям вчинених капітаном ОСОБА_5 , який був у його підпорядкуванні.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що під час визначення старшого маршруту першочергово приймається до уваги займана посада, а не звання, тому він не був старшим на маршруті; копія акта службового розслідування, яка надавалась для ознайомлення, не відповідає не відповідає наданій копії та є сфальсифікованою; наказ видано 28 травня 2021 року, тобто у період перебування на лікарняному.

Відповідач 3 подав заперечення на відповідь на відзив, у якому, зокрема, зазначив, що дисциплінарне стягнення застосовано 11 червня 2021 року, після виходу ОСОБА_1 з лікарняного.

Дослідивши наявні у справі докази, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив такі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи.

Згідно з наказом Голови Держспецзв`язку ОСОБА_2 від 28 травня 2021 року №12-с «Про дисциплінарне стягнення», відповідно до частини першої статті 12, частини першої статті 45, пунктів «б», «д», «ж» статті 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та рішення Голови Держспецзв`язку від 07 травня 2021 року до рапорту т.в.о. начальника ГУ УФЗ Держспецзв`язку від 07 травня 2021 року №63/08-1748, за порушення вимог Військової присяги, неналежне виконання загальних обов`язків військовослужбовців у частині виконання службових обов`язків, порушення вимог абзаців сьомого, восьмого та дванадцятого статті 11, абзацу першого статті 49, абзацу першого статті 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, абзаців другого, шостого та сьомого статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, що проявилося у недбалому ставленні до військової служби, участі у розпиванні з підлеглим військовослужбовцем алкогольних напоїв та умисному невжитті заходів щодо припинення вчинення останнім кримінального правопорушення, пов`язаного з безпідставним застосуванням бойової зброї та створенням загрози життю та здоров`ю громадян України під час виконання обов`язків військової служби - міжміського залізничного фельд`єгерського маршруту в умовах особливого періоду, накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з військової служби через службову невідповідність на підполковника ОСОБА_1 , який перебуває у розпорядженні начальника ГУ УФЗ Держспецзв`язку.

Наказом ГУ УФЗ Держспецзв`язку від 10 червня 2021 року №109-ос «Про особовий склад» підполковника ОСОБА_1 , який перебуває у розпорядженні начальника ГУ УФЗ Держспецзв`язку звільнено з військової служби згідно з підпунктом «д» (через службову невідповідність) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у запас збройних Сил України.

За результатами опрацювання рапорту ОСОБА_1 щодо направлення його на обстеження військово-лікарською комісією для встановлення ступеня придатності до військової служби, ГУ УФЗ Держспецзв`язку листом від 11 червня 2021 року №63/08-2110 повідомила про відсутність підстав для направлення на обстеження, оскільки згідно із абзацом 2 пункту 154 розділу Х Положення про проходження військової служби (навчання) військовослужбовцями Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України», військовослужбовці, які звільняються з військової служби на підставі підпункту «д» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» на медичний огляд не направляються.

Окружний адміністративний суд міста Києва, вирішуючи спір по суті позовних вимог, керується такими мотивами.

Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення (стаття 43 Конституції України).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина друга статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Статтею 11 Закону України «Про державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України», зокрема, передбачено, що до особового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України належать військовослужбовці, державні службовці та інші працівники.

Положення про проходження військової служби (навчання) військовослужбовцями Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України затверджує Президент України.

Комплектування Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України військовослужбовцями і проходження ними військової служби здійснюються відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців під час проходження зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України, затверджений Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (далі по тексту - Дисциплінарний статут ЗСУ).

Відповідно до Дисциплінарного статуту ЗСУ, усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту.

Дія Дисциплінарного статуту ЗСУ поширюється, зокрема, на військовослужбовців Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Згідно зі статтею 1 Дисциплінарного статуту ЗСУ військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

Статтею 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ встановлено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Згідно із частиною першою статті 45 Дисциплінарного статуту ЗСУ у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Наведені норми Дисциплінарного статуту ЗСУ дають підстави дійти висновку, що суть дисциплінарного правопорушення полягає у невиконанні чи неналежному виконанні військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушенні військової дисципліни чи громадського порядку.

Пунктом «ж» статті 48 Дисциплінарного статуту ЗСУ встановлено, що на військовослужбовців може бути накладене таке дисциплінарні стягнення, як звільнення з військової служби через службову невідповідність.

Відповідно до статті 83 Дисциплінарного статуту ЗСУ на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Згідно з частиною першою статті 84 Дисциплінарного статуту ЗСУ прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Відповідно до частини першої та сьомої статті 85 Дисциплінарного статуту ЗСУ встановлено, що службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який вирішив притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності.

Статтею 86 Дисциплінарного статуту ЗСУ встановлено, що якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що підставою притягнення до дисциплінарної відповідальності є порушення службової дисципліни. У свою чергу, службова дисципліна полягає у дотриманні вимог законодавства та неухильному виконанні службових обов`язків.

При цьому, визначаючи вид дисциплінарного стягнення, мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо.

Отже, з метою встановлення обставин дисциплінарного проступку, визначення його тяжкості, заподіяної шкоди та ступеня вини, прийняттю рішення про накладення на дисциплінарного стягнення передує проведення службового розслідування.

Вирішуючи цей спір, суд має виходити з обставин, встановлених службовим розслідуванням, характеру дисциплінарного проступку, мотивів, за яких його вчинено та якими доказами це підтверджується.

Як встановлено вище, ОСОБА_1 , звільнено з військової служби згідно з підпунктом «д» (через службову невідповідність) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», якою передбачено, що контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби під час дії особливого періоду (крім періодів з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації), через службову невідповідність.

За результатами проведення службового розслідування дисциплінарною комісією ГУ УФЗ Держспецзв`язку складено акт службового розслідування від 05 травня 2021 року №1, у якому, зокрема, встановлено такі обставини: «підполковник ОСОБА_1 під час виконання міжміського залізничного фельд`єгерського маршруту, перебуваючи у службовому відрядженні у м. Краматорськ Донецької області та виконуючи службові обов`язки із доставки кореспонденції, діючи недбало, свідомо вжив алкогольні напої разом із підлеглим капітаном ОСОБА_5 та перебуваючи під алкогольним впливом отримав у Відділі УФЗ Держспецзв`язку в містах Донецьку та Луганську відповідну кореспонденцію та поїздом «Костянтинівка-Київ» у супроводі капітана ОСОБА_5 вирушили до м. Києва.

Перебуваючи у вагоні №11 потягу №126 «Костянтинівна-Київ» на території Красноградського району Харківської області діючи необережно, протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків, приписів, законів та інструкцій, вчинив недбале ставлення до військової служби, шляхом перебування у алкогольному сп`янінні разом із підлеглим капітаном ОСОБА_5 під час знаходження у відрядженні із доставки спеціальної кореспонденції різного грифу обмеження, що стало підставою вчинення підлеглим кримінального злочину, а також умисному невжитті заходів щодо припинення кримінального правопорушення, що вчинялися підлеглим капітаном ОСОБА_5 відносно працівників поліції, що стало наслідком зриву служби, порядку передачі на надходження кореспонденції у визначені строки, безпідставному застосуванні бойової зброї підлеглим капітаном ОСОБА_5 та створенням загрози життю та здоров`ю громадян України, що слідували разом з військовослужбовцями одним потягом.

У подальшому ОСОБА_1 доставлено до КНП «Красноградська ЦРЛ» для встановлення факту вживання алкогольних напоїв. Після проведення освідчення за допомогою приладу спеціалізованого для визначення концентрації парів алкоголю у повітрі, що видихається Алкофор 307, у підполковника ОСОБА_1 результат освідчення становив 1,37 проміле. У зв`язку з цим останнього доставлено до Харківського зонального відділу Військової служби правопорядку для складання протоколу про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 17220 Кодексу України про адміністративні правопорушення».

Суд встановив, що постановами Красноградського районного суду Харківської області, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 17216, частини третьої статті 17220 та частини другої статті 17215 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У вказаних постановах, зокрема, встановлено, що у судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні вказаних адміністративних порушень визнав, підтвердив факти викладені у протоколах про адміністративну відповідальність, просив суд призначити менш суворе стягнення у виді штрафу.

Під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності, суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 17220 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями в умовах особливого періоду, адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 17215 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як недбале ставлення до військової служби вчинене в умовах особливого періоду та адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 17216 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як умисне невжиття заходів щодо припинення кримінального правопорушення, що вчиняється підлеглим, а також інше умисне невиконання військовою службовою особою покладених на неї службових обов`язків вчинене в умовах особливого періоду.

Доказів оскарження та скасування вказаних постанов Красноградського районного суду Харківської області, матеріали справи не містять.

Згідно з частиною четвертою статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, обставини встановлені постановами суду під час розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зокрема, вживання алкогольних напоїв разом із підлеглим капітаном ОСОБА_5 під час виконання службових завдань, недбале ставлення до військової служби, яке виразилось у перебуванні у стані алкогольного сп`яніння під час знаходження у відрядженні із доставки спеціальної кореспонденції різного грифу обмеження та умисне невжиття заходів щодо припинення кримінального правопорушення, що вчинялось підлеглим капітаном ОСОБА_5 , не підлягають повторному доказуванню.

При цьому встановлені судом обставини, підтверджують висновки акта службового розслідування.

Позивач зазначає, що погодився визнати вину у зазначених правопорушеннях, на вимогу керівництва, однак будь-яких доказів на підтвердження таких обставин до суду не надав.

В частині доводів позивача про порушення строку притягнення до дисциплінарної відповідальності, суд звертає увагу на таке.

Згідно із частиною першою статті 87 Дисциплінарного статуту ЗСУ дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення, не враховуючи часу перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці.

Так, акт за результатами службового розслідування складений та підписаний 05 травня 2021 року, а наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності видано 28 травня 2021 року, тобто в межах місячного строку, встановленого частиною першою статті 87 Дисциплінарного статуту ЗСУ.

Суд також не приймає до уваги доводи позивача про те, що його звільнено під час перебування на лікарняному, з огляду на таке.

Згідно з випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №2174, ОСОБА_1 у період з 17 травня 2021 року по 09 червня 2021 року перебував на лікарняному.

Як вбачається зі змісту наказу ГУ УФЗ Держспецзв`язку від 10 червня 2021 року №109-ос «Про особовий склад», позивача звільнено з військової служби та виключено зі списків особового складу - 11 червня 2021 року, тобто після закінчення лікарняного.

Суд звертає увагу на те, що наказ від 28 травня 2021 року №12-с «Про дисциплінарне стягнення», прийнятий у період перебування позивача на лікарняному, не є наказом про звільнення, а вимоги чинного законодавства не містять заборони щодо видачі наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності у період тимчасової непрацездатності.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що оскаржувані накази прийняті правомірно, а тому підстави для їх скасування відсутні.

Також задоволенню не підлягають позовні вимоги про поновлення на військовій службі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та зобов`язання відповідача направити ОСОБА_1 на медичний огляд, оскільки є похідними від позовних вимог про скасування спірних наказів.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачі довели правомірність прийняття спірних наказів з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні адміністративного позову повністю.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 );

Державна служба спеціального зв`язку та захисту інформації України (03110, м. Київ, вул. Солом`янська, 13; ідентифікаційний код не відомий);

Головне Управління урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (01001, м. Київ, вул. Мала Житомирська, 19; ідентифікаційний код 14292513);

Адміністрація Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (03110, м. Київ, вул. Солом`янська, 13; ідентифікаційний код 34620942);

Голова Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків не відомий).

Суддя В.А. Кузьменко