Справа № 560/8843/22
Суддя: Божук Д.А.
Дата ухвалення: 2022-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/8843/22
РІШЕННЯ

іменем України

14 вересня 2022 рокум. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Божук Д.А.

за участі:секретаря судового засідання Коваль Д.Л. представника позивача Кукурудзи Ю.М.
розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Віньковецького відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить:

1. Визнати неправомірною та скасувати постанову начальника відділу Віньковецького відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) ВП №45433544 від 08 серпня 2022 року "Про виправлення помилки у процесуальному документі".

2. Визнати неправомірною постанову начальника відділу Віньковецького відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) № 69595706 від 10 серпня 2022 про відкриття виконавчого провадження.

3. Зобов`язати начальника відділу Віньковецького відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) чи будь-якого іншого державного виконавця цього відділу винести постанову про закінчення виконавчого провадження №69595706, на підставі п.5 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження".

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем було протиправно змінено валюту стягнення виконавчого збору на іноземну, залишивши поза увагою кошти, що присудженні за рішенням суду у національній валюті. Крім цього, відповідачем не було стягнуто суму коштів за виконавчим листом у іноземній валюті.

Ухвалою суду від 29.08.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження та призначено судове засідання.

Відповідач подав відзив на позов, згідно якого просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказує, зокрема, що судове рішення не може змінювати грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті, а отже, сума, що підлягає стягненню, обчислюється в іноземній валюті, яка конвертується в національну валюту на день здійснення платежу.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача надіслав до суду клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ч.4 ст. 287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Згідно із ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Враховуючи скорочені строки розгляду адміністративних справ цієї категорії, достатність доказів у справі та установлений КАС України припис щодо відсутності перешкод для розгляду справ у разі неявки учасника справи в судове засідання, суд вважає, що підстави для відкладення розгляду справи відсутні.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких мотивів та підстав.

Рішенням Віньковецького районного суду Хмельницької області від 04.10.2013 по справі №670/367/13-ц стягнуто солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "Надра" заборгованість за кредитним договором в сумі 40419,03 доларів США, що відповідно до офіційного курсу гривні до іноземних валют становить 323069,29 грн.; пеню в сумі - 34637,53 грн. та штраф в сумі 11 916,30 грн.

На примусовому виконанні у відділі ДВС Віньковецького районного управління юстиції у Хмельницькій області (назва якого у подальшому була змінена на Віньковецький відділ державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) перебувало виконавче провадження №45433544 з виконання виконавчого листа, виданого 12.01.2014 Віньковецьким районним судом Хмельницької області у справі №670/367/13-ц (боржником у якому є позивач).

Виконавче провадження відкрито постановою державного виконавця від 13.11.2014.

16.05.2017 начальником Віньковецького районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області було винесено постанову про стягнення виконавчого збору в сумі 36 962,31 грн.

Постановою начальника Віньковецького районного відділу ДВС від 16.04.2021 було замінено сторону виконавчого провадження з ПАТ "Надра" на ТОВ "Галицька фінансова компанія".

У подальшому ТзОВ "Галицька фінансова компанія" на адресу відповідача надіслала лист від 21 липня 2022 року (який був отриманий 04.08.2022), в якому просила закрити виконавче провадження та повернути виконавчі листи у зв`язку з виконанням рішення Віньковецького районного суду у справі №670/367/13-ц.

08 серпня 2022 року начальником Віньковецького відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) було винесено постанову про виправлення помилки у процесуальному документі (постанова про стягнення виконавчого збору від 08.08.2022), в якій вказано, що розмір виконавчого збору становить 4041,90 доларів США (враховуючи, що виконавчий документ передбачає стягнення боргу у іноземній валюті у розмірі 40419,03 доларів США).

09 серпня 2022 року відповідачем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №45433544, у якій також вказано про виділення в окреме провадження постанови про стягнення виконавчого збору.

10 серпня 2022 року відповідачем на підставі постанови №45433544 від 09.08.2022 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №69595706 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 2736,60 доларів США.

05.09.2022 начальником Віньковецького відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) було винесено постанову про виправлення помилки у процесуальному документі, а саме внесено виправлення до документу "Постанова про відкриття викорнавчого провадження" від 10.08.2022 щодо дати видачі виконавчого документу - 16.05.2017, а не 09.08.2022.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.3 ст.74 Закону України "Про виконавче провадження" начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Відповідно до частини другої статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VІІІ у редакції, яка була чинна до 28 серпня 2018 року, виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Така ж норма щодо розміру виконавчого збору була передбачена статтею 28 Закону України "Про виконавче провадження" станом на відкриття виконавчого провадження №45433544.

З аналізу вказаних приписів Закону України "Про виконавче провадження" у редакції, що діяли до 28 серпня 2018 року, слідує, що підставою для стягнення виконавчого збору у межах виконавчого провадження про стягнення з боржника коштів є здійснення державним виконавцем дій з фактичного виконання рішення органами державної виконавчої служби, а розмір виконавчого збору обраховується як 10 відсотків від фактично стягнутої суми.

Відповідач у відзиві на позов вказує про те, що станом на 27.06.2022 року боржником сплачено 12937,58 доларів США, згідно курсу долара на момент зарахування платежу стягувачу, і залишок заборгованості за виконавчим документом становить 27481,45 доларів США. Як наслідок, відповідач робить висновок, що станом на 27.06.2022 стягнутий державним виконавцем виконавчий збір становить 36 962,31 грн. або 1305,30 доларів США. Отже, залишок нестягнутого виконавчого збору становить 2736,60 доларів США.

Стосовно правомірності визначення такої суми виконавчого збору і виникли спірні правовідносини.

Суд звертає увагу на те, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання" від 3 липня 2018 року №2475-VIII, який набрав чинності 28 серпня 2018 року, внесено зміни до статті 27 Закону України "Про виконавче провадження".

З урахуванням наведених змін, за змістом частини 2 статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Тобто, з урахуванням редакцій Закону України "Про виконавче провадження", які були чинними у період існування заборгованості позивача, база обрахунку виконавчого збору змінювалась, а саме: в період до 28 серпня 2018 року розмір виконавчого збору становив 10 відсотків фактично стягнутої суми, а у період після 28 серпня 2018 року - 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Отже, положення статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" в редакції, яка була чинна до 28 серпня 2018 року, зменшували відповідальність позивача, як боржника, у порівнянні з нормами статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" в редакції, яка була чинна після 28 серпня 2018 року, оскільки розмір виконавчого збору обраховувався як 10 відсотків від фактично стягнутої суми, а не з суми, що підлягає примусовому стягненню.

Таким чином, з урахуванням того, що внесені Законом України від 3 липня 2018 року №2475-VIII зміни до статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" погіршили становище боржника, суд дійшов висновку щодо відсутності правових підстав для стягнення державним виконавцем виконавчого збору в розмірі 10 відсотків від суми, що підлягала примусовому стягненню (за умови відкриття виконавчого провадження до внесення Законом №2475-VIII змін до статті 27 Закону №1404-VIII).

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 29 липня 2020 року по справі № 1340/5050/18 та від 10 лютого 2022 року по справі № 640/9256/21.

Відповідач у спірному випадку визначив суму виконавчого збору не відповідно до суми стягнутого боргу, а додатково провівши донарахування згідно суми заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті, яка була вказана у рішенні суду. Таким чином, суд приходить до висновку про невідповідність оскаржуваного рішення вимогам Закону України "Про виконавче провадження".

Отже, є протиправною та підлягає скасуванню постанова від 08 серпня 2022 року у виконавчому провадженні №45433544 "Про виправлення помилки у процесуальному документі".

Як наслідок, слід визнати протиправною та скасувати постанову від 10 серпня 2022 року про відкриття виконавчого провадження №69595706, так як вона прийнята у зв`язку з винесенням постанови від 08 серпня 2022 року, про скасування якої суд дійшов висновку за результатами розгляду цієї справи.

Водночас, у разі скасування постанови про відкриття виконавчого провадження воно не може бути закінчено.

Суд зазначає, що згідно вимог п.5 ч.1 ст.39 Закону "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ.

Однак вказаним законом не передбачено таких дій державного виконавця у разі скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

Проте важливо враховувати похідний характер і взаємопов`язаність усіх цих документів, тому внаслідок скасування постанови про відкриття виконавчого провадження є безпідставною та не підлягає задоволенню вимога позивача про зобов`язання посадових осіб відповідача винести постанову про закінчення виконавчого провадження №69595706 на підставі п.5 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження".

Належним і достатнім способом захисту порушеного права позивача є скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №69595706.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1,3 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, на користь позивача слід присудити 1984,80 грн. сплаченого судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Також суд враховує, що відповідно до ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно абз.1 ч.3 ст.134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, згідно ч.5 ст.134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч.9 ст.139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Отже, загальне правило розподілу судових витрат визначене в частинах 1 та 3 статті 139 КАС України. Разом із тим, у ч.9 ст.139 та ч.5 ст.134 КАС України визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

Для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача, має бути встановлено, що такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у ст. 30 Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивач надав копію договору-доручення про надання правничої допомоги від 11.08.2022 №24, згідно п.4.2 якого гонорар адвоката становить 15000 грн.

Таким чином, розмір гонорару адвоката встановлений договором у фіксованому розмірі, отже є визначеним, та не потребує детального опису робіт, визначеного частиною четвертою статті 134 КАС України. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.12.2020 у справі №640/18402/19.

Водночас, суд враховує, що предмет спору в цій справі стосується одного епізоду спірних правовідносин, а позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

При цьому предмет спору відноситься до справ незначної складності та не потребує значних витрат часу на виконання відповідних робіт щодо підготовки позовної заяви, з огляду на сталу практику національних судів зі спірних правовідносин. Дана категорія справ є поширеною. Обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними.

До позовної заяви адвокатом додані документи, які були в наявності у позивача. Отже, справа не вимагала вжиття дій щодо збирання доказів.

Суд зауважує, що особа має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Так, у постановах Верховного Суду від 11 лютого 2021 року по справі № 520/9115/19 та від 03 червня 2022 року по справі № 640/18492/18 викладено правову позицію, згідно якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, ціну позову, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо - є неспівмірним.

У постанові Верховного Суду від 04 червня 2021 року по справі № 380/887/20 зазначено, що судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Тому суд дійшов висновку, що заявлений до відшкодування розмір витрат на правничу допомогу є неспівмірним зі складністю справи та непропорційним до предмета спору, і розмір таких належить зменшити до 4000 грн.

Таким чином, на користь позивача необхідно стягнути судові витрати в загальному розмірі 5984,80 грн., з них: судовий збір в сумі 1984,80 грн., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4000 грн.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 242-246, 250, 255, 268-272, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову начальника Віньковецького відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 08 серпня 2022 року у виконавчому провадженні №45433544 "Про виправлення помилки у процесуальному документі".

Визнати протиправною та скасувати постанову начальника Віньковецького відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 10 серпня 2022 року про відкриття виконавчого провадження №69595706.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 5984 (п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят чотири) грн. 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Віньковецького відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення складене 14 вересня 2022 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Віньковецький відділ державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (вул. Котляревського, 29,Віньківці,Хмельницький район, Хмельницька область,32500 , код ЄДРПОУ - 34847512)
Головуючий суддя Д.А. Божук