Справа № 480/6936/20
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2022-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань заміни сторони виконавчого провадження

"12" вересня 2022 р. Справа № 480/6936/20

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шевченко І.Г.,

за участю секретаря судового засіданні - Мельник О.П.,

представника позивача - Кубанової А.М.,

представника Державної митної служби України - Сапунова М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Суми заяву представника позивача про заміну Слобожанської митниці Держмитслужби правонаступником у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Слобожанської митниці Держмитслужби, Сумської митниці ДФС, Північної митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середньої заробітної плати та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 13.12.2021 у справі №818/6936/20 за позовом ОСОБА_1 до Слобожанської митниці Держмитслужби, Сумської митниці ДФС, Північної митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середньої заробітної плати та моральної шкоди було задоволено частково (т.3 а.с.45-58), зокрема:

- визнано протиправним та скасовано наказ Сумської митниці ДФС №71-о від 21.02.2020 "Про звільнення ОСОБА_1 ";

- поновлено ОСОБА_1 на посаді старшого державного інспектора відділу митного оформлення "Пасажирський" митного поста "Залізничний" Сумської митниці ДФС;

- стягнуто з Слобожанської митниці Держмитслужби за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 241 729 (двісті сорок одна тисяча сімсот двадцять дев`ять) грн. 50коп. та 10000 (десять тисяч) грн. 00коп. моральної шкоди.

Крім того, вказаним рішення стягнуто з Слобожанської митниці Держмитслужби за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00коп. та допущено до негайного виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого державного інспектора відділу митного оформлення "Пасажирський" митного поста "Залізничний" Сумської митниці ДФС та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць у розмірі 11 294 (одинадцять тисяч двісті дев`яносто чотири) грн. 64коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог було відмовлено.

01.09.2022 представник позивача подала до суду заяву, в якій просить замінити відповідача в адміністративній справі №480/6936/20 Слобожанську митницю Держмитслужби на Державну митну службу України в порядку процесуального правонаступництва.

Заява умотивована тим, що 06.02.2022 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області з заявою про безумовне списання, за результатами розгляду якої начальник Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області повідомила, що боржник, зазначений у виконавчому листі Сумського окружного адміністративного суду по справі № 480/6936/20, виданому 14.02.2021, - Слобожанська митниця Держмитслужби () не знаходиться на казначейському обслуговуванні в Головному управлінні та його територіальних управліннях, тобто не має відкритих рахунків.

Разом з тим, відповідно до п. 1 постанови Кабінету міністрів України від 30.09.2020 №895 Кабінет міністрів України постановив реорганізувати територіальні органи Державної митної служби шляхом їх приєднання до Державної митної служби, зокрема, Слобожанську митницю Держмитслужби.

Ухвалою суду від 01.09.2022 подана заява представника позивача була призначена до розгляду в судовому засіданні на 12.09.2022

Представник Державної митної служби України надіслав заперечення на заяву про заміну сторони її правонаступником, в якому просив відмовити у задоволенні заяви про заміну відповідача у цій справі на Державну митну службу України, з огляду на те, що Державна митна служба України не є процесуальним правонаступником Слобожанської митниці Держмитслужби, а тому не може бути стороною по даній адміністративній справі в порядку процесуального правонаступництва.

Так, під процесуальним правонаступництвом розуміється перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи, у зв`язку з вибуттям особи зі складу спірних правовідносин. Державна митна служба України є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну митну політику, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань митної справи, а також виконує інші завдання, згідно вимог законодавства. Слобожанська митниця Держмитслужби була утворена як юридична особа публічного права, територіальний митний орган, який виконує делеговані завдання, покладені на Держмитслужбу в зоні своєї діяльності. Тобто, переходу процесуальних прав і обов`язків Слобожанської митниці Держмитслужби до Державної митної служби України у розумінні статті 52 КАС України не відбулося.

Крім того, Слобожанською митницею Держмитслужби подано апеляційну скаргу на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.12.2021 у цій справі, та згідно ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 22.02.2022 матеріали вказаної адміністративної справи витребувані до суду апеляційної інстанції.

У такому випадку заміна Слобожанської митниці Держмитслужби як відповідача у цій справі на іншу особу до набрання рішення суду законної сили після розгляду справи по суті судом першої інстанції, призведе до порушення процесуальних прав, оскільки будь-яка інша особа не буде належною стороною у цій справі.

Представники Слобожанської митниці Держмитслужби, Сумської митниці ДФС та Північної митниці Держмитслужби в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду клопотання були повідомлені належним чином (т.3 а.с. 133-135).

Згідно ч.2 ст.379 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду. Відтак, суд вважав можливим розгляд клопотання здійснювати у відсутності осіб, які не з`явились.

Представник позивача в судовому засіданні подану раніше заяву підтримала та просила суд з підстав, викладених у заяві, замінити відповідача у справі Слобожанську митницю в частині стягнення сум з Слобожанської митниці Держмитслужби правонаступником, яким є Державна митна служба України, в

Представник Державної митної служби України в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та вказав, що на даний час Слобожанська митниця Держмитслужби не припинена як юридична особа.

Заслухавши пояснення представників позивача та Державної митної служби України, перевіривши матеріали справи та доводи клопотання представника позивача про заміну Слобожанської митниці Держмитслужби правонаступником, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення такого клопотання, виходячи з наступного.

У частині 1 статті 129-1 Конституції України закріплено, що судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до статті 1 Закону України Про виконавче провадження від 2 червня 2016 року №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 5 статті 15 Закону №1404-VIII передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до статті 52 КАС у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Процесуальне правонаступництво в розумінні статті 52 КАС допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення.

Аналогічна норма закріплена у частині першій статті 379 КАС України, згідно якої у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Таким чином серед обставин, з якими Закон №1404-VIII та статті 52, 379 КАС України пов`язують можливість здійснення заміни сторони виконавчого провадження, є набрання судовим рішенням законної сили.

При цьому судова практика склалась таким чином, що заміна сторони чи третьої особи у відносинах щодо яких виник спір, (процесуальне правонаступництво) можливе на будь-якій стадії адміністративного процесу, як на стадії розгляду справи так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 13 грудня 2018 року у справі №2-а-1710/11, від 14 лютого 2019 року у справі №2-а-2727/11/2209, від 10 вересня 2020 року у справі №815/2451/14.

Поряд з цим, виходячи із приписів КАС України та Закону №1404-VIII, обов`язковою умовою для заміни сторони виконавчого провадження є вибуття однієї із сторін виконавчого провадження та правонаступництво сторони, що вибула, іншим суб`єктом з переходом прав та обов`язків.

Публічне правонаступництво органів державної влади є окремим, особливим видом правонаступництва. Під таким терміном розуміється перехід в установлених законом випадках прав та обов`язків одного суб`єкта права іншому. При цьому обов`язок по відновленню порушених прав особи покладається на орган, який компетентний відновити такі права. Такий підхід щодо переходу до правонаступника обов`язку відновити порушене право відповідає принципу верховенства права, оскільки метою правосуддя є ефективне поновлення порушених прав, свобод і законних інтересів.

У спорах, які виникають з публічних правовідносин, де оскаржуються рішення (дії, бездіяльність) державного органу, пов`язані зі здійсненням функції від імені держави, стороною є сама держава в особі того чи іншого уповноваженого органу. Функції держави, які реалізовувались ліквідованим органом, не можуть бути припинені і підлягають передачі іншим державним органам, за виключенням того випадку, коли держава відмовляється від таких функцій взагалі.

Отже, правонаступництво в сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.

У такому випадку також відбувається вибуття суб`єкта владних повноважень із публічних правовідносин.

Особливістю адміністративного (публічного) правонаступництва є те, що подія переходу прав та обов`язків, що відбувається із суб`єктами владних повноважень, сама собою повинна бути публічною та врегульованою нормами адміністративного права.

Аналіз норм КАС України та Закону №1404-VIII дає підстави для висновку про те, що положення КАС України не пов`язують процесуальне правонаступництво з обов`язковою наявністю факту припинення юридичної особи. Ключовим за правилам КАС України є доведення обставин вибуттям сторони - суб`єкта владних повноважень з відносин, щодо яких виник спір.

Такі правила КАС України встановлені виходячи із специфіки публічно-правових відносин, а саме: з тією обставиною, що повноваження відповідних державних органів не є статичними і можуть передаватись від одного органу до іншого у випадку зміни законодавства. При цьому такий перехід може не збігатися у часі з юридичним припиненням суб`єкта владних повноважень унаслідок реорганізації чи ліквідації.

Відтак якщо спір виник з приводу реалізації суб`єктом владних повноважень, що припиняється, його компетенції, підстави для правонаступництва виникають з моменту його вибуття з правовідносин, щодо яких виник спір, унаслідок, зокрема, передачі розпорядчим актом його адміністративної компетенції іншому (іншим) суб`єктам владних повноважень.

Якщо спір виник у відносинах, що не пов`язані з реалізацією суб`єктом владних повноважень його компетенції, підстави для правонаступництва виникають з моменту припинення сторони - суб`єкта владних повноважень.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду, зокрема від 3 грудня 2020 року у справі №805/2173/16-а, від 30 грудня 2020 року у справі №805/4361/17-а, від 11 лютого 2021 року у справі № 826/9815/18, від 20 грудня 2021 року у справі №300/2478/20, від 19 квітня 2022 року у справі №520/9169/18.

У цій справі, представник позивача, посилаючись на п.1 постанови Кабінету міністрів України від 30.09.2020 №895, вважає, що є підстави для замінити боржника у справі - Слобожанської митниці її правонаступником - Державною митною службою України.

Суд не погоджується з цими доводами.

Так, наказом Державної митної служби України № 25 від 08.11.2019 «Про визначення зон діяльності митниць Держмитслужби» Слобожанська митниця Держмитслужби включала в себе - Харківську область і Сумську область, за винятком окремих міст (п. 1.14.)

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 №895 "Деякі питання територіальних органів Державної митної служби" (далі - Постанова №895) реорганізовано територіальні органи Державної митної служби за переліком згідно з додатком шляхом їх приєднання до Державної митної служби, у тому числі Слобожанську митницю Держмитслужби.

Втім, пунктом 2 Постанови №895 установлено, що територіальні органи Державної митної служби, що реорганізуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, продовжують здійснювати свої повноваження та функції до у т в о р е н н я Державною митною службою т е р и т о р і а л ь н и х органів згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови та прийняття рішення про можливість забезпечення здійснення такими органами повноважень і функцій територіальних органів, що реорганізуються. Таке рішення приймається Державною митною службою після здійснення заходів, пов`язаних із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань даних про територіальні органи Державної митної служби, що будуть утворені згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови як відокремлені підрозділи юридичної особи публічного права, затвердженням положень про них, структури, штатних розписів, кошторисів та заповненням 30 відсотків вакансій.

При цьому наказом Державної митної служби України від 19.10.2020 №460 «Про утворення територіальних органів Державної митної служби України як відокремлених підрозділів» було вирішено утворити територіальні органи як відокремлені підрозділи Державної митної служби України за переліком згідно з додатком, у тому числі окремо Сумську митницю Держмитслужби та Харківську митницю Держмитслужби (а.с.122-124).

У свою чергу згідно із п.1,7 Положення про Державну митну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 №227 Державна митна служба України (Держмитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів. Держмитслужба здійснює повноваження безпосередньо та через територіальні органи.

Наказом Держмитслужби від 29.10.2020 № 489 «Про затвердження положень про територіальні органи Держмитслужби» затверджено, у тому числі Положення про Сумську митницю та Харківську митницю як відокремлених підрозділів Держмитслужби.

Виходячи із змісту частин 1,2 статті 21-1 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» відокремлені підрозділи центрального органу виконавчої влади утворюються без статусу юридичної особи та є органом державної влади, можуть мати окремий баланс, рахунки в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, печатку та бланк зі своїм найменуванням та із зображенням Державного Герба України.

Згідно наказу Державної митної служби України від 30.06.2021 №472 «Про початок здійснення митницями як відокремленими підрозділами Державної митної служби України покладених на них функцій і повноважень з реалізації державної митної політики, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань митної справи» Сумською та Харківською митницями як відокремленими підрозділами Державної митної служби України розпочато з 00 год. 00 хв. 01 липня 2021 року здійснення функцій та повноважень з реалізації державної митної політики, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань митної справи.

Таким чином, з 01.07.2021 розпочато виконання Сумською та Харківською митницями в зонах своєї діяльності функцій і повноважень Слобожанської митниці Держмитслужби, що припиняється, з реалізації державної митної політики, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань митної справи.

Схожі висновки узгоджуються з позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 07 липня 2022 року у справі №460/5249/21.

Разом з тим, рішенням суду у цій справі, серед іншого стягнуто з Слобожанської митниці Держмитслужби за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 241 729грн. 50коп., 10000грн. 00коп. моральної шкоди, а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000грн. 00коп.

Тобто примусове виконання рішення у цій справі не передбачає вчинення Слобожанською митницею, що припиняється, дій, пов`язаних із реалізацією державної митної політики, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань митної справи.

Спір у цій справі виник у відносинах публічної служби, а обов`язок боржника, що випливає з рішення від 13 грудня 2022 року у справі №480/6936/20 не стосується реалізації публічних владно-управлінських функцій реорганізованого та новоутвореного органу щодо забезпечення реалізації державної митної політики, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань митної справи.

Тож у цьому випадку визначальним для вирішення питання про належного боржника означеного судового рішення є факт припинення (вибуття суб`єкта владних повноважень із публічних правовідносин) Слобожанською митницею, у зв`язку з чим перейдуть всі права та обов`язки цього органу до Сумської та Харківської митниць Державної митної служби України у відповідних зонах діяльності як відокремлених підрозділів Державної митної служби України (настане повне правонаступництво).

Відповідно до частин першої, п`ятої статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

При цьому, відповідно до пункту 7 Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 №1074, майнові права та обов`язки органів виконавчої влади у разі їх злиття, приєднання або перетворення переходять правонаступникові на підставі передавального акта, а у разі їх поділу - згідно з розподільчим балансом.

Передавальний акт чи розподільчий або ліквідаційний баланс складається комісією після закінчення строку пред`явлення вимог кредиторами та задоволення або відхилення таких вимог, підписується членом комісії - бухгалтером та затверджується головою комісії. Розподільчий баланс або передавальний акт повинен містити положення про правонаступництво щодо всіх фінансових зобов`язань органу виконавчої влади або територіального органу, що припиняється, всіх його кредиторів та боржників, у тому числі зобов`язання, які оспорюються сторонам (пункт 23 вказаного Порядку).

Станом на сьогодні доказів припинення Слобожанської митниці Держмитслужби суду надано не було.

Таким чином, враховуючи те, що Слобожанська митниця Держмитслужби перебуває в процесі припинення, передавальний акт про перехід майнових прав та обов`язків до відповідного правонаступника не затверджений, а відтак, Слобожанська митниця Держмитслужби може бути стороною виконавчого провадження, тому у суду відсутні достатні правові підстави для заміни сторони виконавчого провадження Слобожанської митниці Держмитслужби у цій справі.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 19 квітня 2022 року у справі №520/9169/18.

Керуючись ст. ст. 248, 256, 295, 379 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника позивача про заміну Слобожанської митниці Держмитслужби правонаступником у адміністративній справі №480/6936/20 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 14.09.2022.

Суддя І.Г. Шевченко