Справа № 260/7818/21
Суддя: Маєцька Н.Д.
Дата ухвалення: 2022-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

13 вересня 2022 рокум. Ужгород№ 260/7818/21

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Маєцької Н.Д.

при секретарі судового засідання Кустрьо В.М.,

за участю:

позивач не з`явився,

представник відповідач не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування наказу , поновлення на службі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до ч.3 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 13 вересня 2022 року проголошено вступну та резолютивну частини Рішення. Рішення в повному обсязі складено 14 вересня 2022 року.

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, якою просить: 1) Визнати протиправним та скасувати наказ №236 Військової частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України від 16 листопада 2021 року про звільнення з 16 листопада 2021 року солдата ОСОБА_1 з посади номера обслуги кулеметного відділення кулеметного взводу роти вогневої підтримки мотопіхотного батальйону Військової частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України; 2) Поновити ОСОБА_1 на посаді номера обслуги кулеметного відділення кулеметного взводу роти вогневої підтримки мотопіхотного батальйону Військової частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України з 17 листопада 2021 року; 3) Стягнути з відповідача Військової частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи із 17 листопада 2021 року; 4) Зобовязати відповідача Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати відповідно до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та виплатити ОСОБА_1 суми індексації середньої заробітної плати за період починаючи із 17 листопада 2021 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 16 листопада 2021 року № 236 позивача виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 16 листопада 2021 року. Такий наказ вважає протиправним, оскільки станом на 16 листопада 2021 року позивач перебував на лікуванні.

В судове засідання позивач не з`явився, однак 13 вересня 2022 року до суду надійшло клопотання позивача про розгляд справи без його участі та без участі його представника.

Представник відповідача надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову, мотивуючи тим, що наказом від 09 жовтня 2021 року позивачу продовжено термін дії контракту на час перебування на лікуванні. 16 листопада 2021 року позивач прибув до пункту постійної дислокації військової частини з лікування та надав копії документів про перебування на лікуванні в КНП ЗОКЛ ім. Новака, у зв`язку з чим і був звільнений з військової служби.

В судове засідання відповідач не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце його проведення.

Представник позивача надав суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що позивач у зв`язку з лікуванням не міг за станом здоров`я прибути у військову частину НОМЕР_1 та доповідати рапортом про прибуття та про здачу справ та посади командиру.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта

Згідно вимог ч.4 ст. 229 КАС України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (в тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить наступних висновків.

Судом встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09 квітня 2020 року № 70-р прийнято ОСОБА_1 на військову службу службу за контрактом та призначено його номером обслуги кулеметного відділення кулеметного взводу роти вогневої підтримки мотопіхотного батальйону.

02 серпня 2021 року позивач подав рапорт про звільнення з військової служби у запас за статтею 26 частиною 5 пунктом 2 підпунктом а Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, у зв`язку із закінченням строку контракту.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 11 жовтня 2021 року № 208 ОСОБА_1 , який звільнений наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 01 жовтня 2021 року № 194-рс на підставі статті 26 частини 1 пункту а (у запас), частини 5 пункту 2 підпункту а у зв`язку з закінченням строку контракту Закону України Про військовий обов`язок і військову службу продовжено дію контракту про проходження військової служби на час перебування на стаціонарному лікуванні з 09 жовтня 2021 року.

Як вбачається з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 16 листопада 2021 року № 236 ОСОБА_1 вважається таким, що прибув в пункт постійної дислокації військової частини та приступив до виконання службових обов`язків з ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 16 листопада 2021 року № 236 позивача, звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 01 жовтня 2021 року № 194-РС виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначення загальних засад проходження в Україні військової служби регулює Закон України від 25.03.1992 № 2232-ХІІ Про військовий обов`язок та військову службу (далі - Закон № 2232-ХІІ у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно зі статтею 2 Закону № 2232-ХІІ, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до частини першої статті 19 Закону № 2232-ХІІ, військовослужбовці, які проходять кадрову або строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, громадяни призовного віку, які мають вищу, професійно-технічну, повну або базову загальну середню освіту і не проходили строкової військової служби, військовозобов`язані, а також жінки, які не перебувають на військовому обліку, укладають контракт про проходження військової служби за контрактом з додержанням умов, передбачених статтею 20 цього Закону.

Пунктом 2 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" встановлено, що звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється під час дії особливого періоду (крім періодів з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) (окрім іншого): а) у зв`язку із закінченням строку контракту; б) за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби в мирний час або обмежену придатність у воєнний час, за винятком випадків, визначених положеннями про проходження громадянами України військової служби.

Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Із списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) військовослужбовець не виключається та контракт не припиняється (не розривається) у разі: перебування на лікуванні.

Відповідно до частини 7 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 (зі змінами) затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі Положення).

Пунктом 6 Положення передбачено, що початок і закінчення проходження військової служби, строки військової служби, а також граничний вік перебування на ній визначено Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Згідно з пунктом 12 цього Положення, встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Продовження дії контрактів із військовослужбовцями, які звільняються, у випадках, визначених законодавством, затвердження військовослужбовців на посади за мобілізаційним планом, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, звільнення з військової служби осіб, які проходять строкову військову службу, оформлюється письмовими наказами по стройовій частині. Також наказами по стройовій частині в особливий період оформлюється продовження військової служби та дії контракту понад встановлені строки до термінів, визначених частиною дев`ятою статті 23 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Пункт 33-1 Положення встановлює, що дія контракту про проходження військової служби з військовослужбовцями під час звільнення з військової служби у зв`язку із закінченням строку контракту продовжується, зокрема на час перебування на стаціонарному лікуванні в медичному закладі чи у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою, а також на час увільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку із захворюванням. Дія контракту з військовослужбовцями під час звільнення продовжується наказом командира військової частини по стройовій частині.

Відповідно до пункту 34 цього Положення, контракт припиняється (розривається): у день закінчення строку контракту; у день набрання чинності новим контрактом - у разі зміни військовослужбовцем одного виду військової служби на інший; у день, зазначений у наказі командира (начальника) військової частини по стройовій частині про виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (у разі дострокового припинення (розірвання) контракту, звільнення з військової служби або направлення для проходження військової служби до іншого військового формування з виключенням зі списків особового складу Збройних Сил України); у день набрання чинності контрактом про навчання у разі вступу особи рядового складу, сержантського та старшинського складу, яка проходить військову службу за контрактом, до вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу; у день, що настає після дня смерті (загибелі) військовослужбовця або дня визнання його судом безвісно відсутнім чи оголошення померлим.

Контракт припиняється (розривається), а військовослужбовець звільняється з військової служби: 1) за рішенням командування військової частини за наявності підстав, передбачених пунктами "а", "б", "в", "г", "е", "є", "ж", "и", "і", "ї", "й" та "л" частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу"; 2) за рішенням військовослужбовця за наявності підстав, передбачених пунктами "а", "б", "в", "д", "з", "к" та "м" частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (пункт 35 Положення).

Як вже встановлено судом, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 11 жовтня 2021 року № 208 ОСОБА_1 , який звільнений наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 01 жовтня 2021 року № 194-рс на підставі статті 26 частини 1 пункту а (у запас), частини 5 пункту 2 підпункту а у зв`язку з закінченням строку контракту Закону України Про військовий обов`язок і військову службу продовжено дію контракту про проходження військової служби на час перебування на стаціонарному лікуванні з 09 жовтня 2021 року.

З наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 16 листопада 2021 року № 236 ОСОБА_1 вважається таким, що прибув в пункт постійної дислокації військової частини та приступив до виконання службових обов`язків з ІНФОРМАЦІЯ_1 . Підставою видачі такого наказу зазначено довідку лікаря Закарпатської обласної клінічної лікарні імені Андрія Новака № 10718 від 16 листопада 2021 року.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 16 листопада 2021 року № 236 позивача, звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 01 жовтня 2021 року № 194-РС виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

Разом з тим, судом встановлено, що позивач у період з 27 жовтня по 08 грудня 2021 року перебував на стаціонарному лікуванні, що підтверджується випискою із медичної картки амбулаторного хворого, форми № 027/0, виданою ОСОБА_2 .

В той же час, відповідно до довідки комунального некомерційного підприємства Закарпатська обласна клінічна лікарня імені Андрія Новака від 08 вересня 2022 року № 172/01-12 ОСОБА_1 в період з 01.11.2021 року по 17.11.2021 року довідки чи виписки закладом не видавалися.

Таким чином з урахуванням встановлених обставин у справі, суд доходить висновку, що оскільки позивача виключено зі списків особового складу до закінчення перебування на стаціонарному лікуванні в медичному закладі, оскаржений позивачем наказ від 16 листопада 2021 року № 236 є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги про поновлення позивача на посаді номера обслуги кулеметного відділення кулеметного взводу роти вогневої підтримки мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд зазначає, що предметом спору у межах заявлених позовних вимог є наказ про виключення позивача зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. В той же час, наказ про звільнення з військової служби позивач не оскаржував, а тому суд не здійснював правову оцінку такого звільнення, що унеможливлює вирішення судом питання про поновлення позивача на цій посаді і стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Крім того, наказ про виключення зі списків особового складу військової частини є наслідком вже винесеного наказу про звільнення військовослужбовця з військової служби та спрямований виключно на його виконання, зокрема, в цілях здачі військовослужбовцем посади, отримання ним належного йому грошового забезпечення та здійснення інших визначених законодавством процедур пов`язаних із припиненням даного виду публічної служби.

Тому вирішення питання про поновлення на посаді має вирішуватись суто у межах спору щодо законності звільнення з військової служби, предметом якого є наказ про звільнення, а не у спорі щодо правомірності наказу про виключення зі списків особового складу.

Відтак, відсутні підстави для задоволення позовних вимог в цій частині.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити індексацію середньої заробітної плати за період з 17 листопада 2021 року, то вона задоволенню не підлягає, оскільки є похідною від вимог про поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, у задоволенні яких відмовлено.

Враховуючи вищенаведене та обставини встановлені судом, суд приходить висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України: в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено правомірності оскарженого наказу від 16 листопада 2021 року № 236 про виключення позивача зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. В той же час, відсутні підстави для задоволення позовних вимог про поновлення позивача на військовій службі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та нарахування та виплати індексації середньої заробітної плати з 17 листопада 2021 року. Відтак, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України "Про судовий збір", то питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_3 ) про визнання протиправним та скасування наказу , поновлення на службі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 16 листопада 2021 року № 236.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяН.Д. Маєцька