Справа № 127/18200/22
Суддя: Вишар І. Ю.
Дата ухвалення: 2022-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/157/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" вересня 2022 р.м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Вишара І.Ю.,Дернової В.В.,
при секретарі Гончарук І.Д., за участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України та поліцейського взводу №1 роти № 3 батальйону УПП у Тернопільській області ДПП НП України Бучак Ірини Ігорівни про скасування постанови серії ЕАО №5370164 від 03.05.2022 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 125 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України та поліцейського взводу №1 роти № 3 батальйону УПП у Тернопільській області ДПП НП України Бучак Ірини Ігорівни про скасування постанови серії ЕАО №5370164 від 03.05.2022 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 125 КУпАП.

Позов мотивований тим, що 03.05.2022 року відповідачем було складено постанову серії ЕАО №5370164 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 125 КУпАП та винесено попередження.

Постанова мотивована тим, що позивач, керував автомобілем марки Хюндай Соната д.н.з. НОМЕР_1 , в якому була відсутня аптечка та вогнегасник, чим порушив п. 31.4.7.є. ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 125КУпАП.

З винесеною відносно нього постановою позивач не згоден, оскільки Правил дорожнього руху не порушував, а тому звернувся до суду з адміністративним позовом.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, наведених в адміністративному позові. Додатково зазначив, що продовживши рух, після зупинки працівниками поліції, його було знову зупинено на стаціонарному посту, який знаходився попереду, там же працівники поліції повністю перевірили автомобіль, всі необхідні речі,зокрема аптечка, вогнегасник та знак аварійної зупинки були наявні в автомобілі на якому він рухався, а тому без жодних зауважень продовжив рух далі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, повідомлений завчасно та належним чином. Відзив на позов до суду надано не було.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали адміністративної справи, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 03.05.2022 року відповідачем було складено постанову серії ЕАО №5370164 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 125 КУпАП та винесено попередження.

Постанова мотивована тим, що позивач, керував автомобілем марки Хюндай Соната д.н.з. НОМЕР_1 , в якому була відсутня аптечка та вогнегасник, чим порушив п. 31.4.7.є. ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 125КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою позивач звернувся до суду з позовом, у якому зазначає, що обставини, наведені в оскаржуваній постанові не відповідають дійсності.

Відповідно до ст. 288 КУпАП, перевірка законності та обґрунтованості постанови по справі про адміністративне правопорушення судом здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Суд, здійснивши перевірку рішення суб`єкта владних повноважень щодо відповідності критеріям правомірності, визначених ч. 2 ст. 2 КАС України, вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п.10 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Зазначена норма встановлює обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності. Оскільки позивач проти вчинення правопорушення заперечує, відповідач зобов`язаний подати докази на спростування таких заперечень.

Разом з цим встановлено, що відповідач відзиву на позовну заяву не подав, не скористався правом заперечити проти позову, подати докази правомірності свого рішення.

У відповідності до положення ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Зазначена постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Крім того, судом враховано, що відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 КУпАП.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа), уповноважена на розгляд справ про адміністративні правопорушення, в тому числі, поліцейський УПП, мають діяти із дотриманням вимог законодавства.

Приписами КУпАП встановлено певну процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення та визначено систему правових механізмів забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні було заслухано позивача, який заперечує обставини, вказані у постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності, заперечує факт порушення ним Правил дорожнього руху.

Представник відповідача до суду не з`явився, відзив на позов не надав, не скористався правом заперечити проти позову, подати докази правомірності свого рішення.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 5 ст. 77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Норма ч. 6 ст. 162 КАС України вказує, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Так, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19.08.2022 року відповідачу було роз`яснено його обов`язок, щодо доказування правомірності свого рішення та зобов`язано надати суду відзив на позовну заяву з посиланням на докази якими він обґрунтовується.

Відповідачем не надано відзову та доказів, які вказували б на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 125 КУпАП.

Таким чином в матеріалах справи, окрім оскаржуваної постанови, відсутні будь-які докази вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення.

Крім того, суд взяв до уваги, правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 26.04.2018 року по справі № 338/1/17, де зазначено, що саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

На підставі наведеного суд прийшов до висновку, що вина позивача у порушенні Правил дорожнього руху України та вчиненні правопорушення, передбаченого ст.125 КУпАП, не доведена у встановленому законом порядку належними та допустимими доказами.

Згідно з ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так, відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод з урахуванням практики її застосування Європейським судом з прав людини, принцип презумпції невинуватості поширюється також на справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху (Lutz v. Germany, § 182; Schmautzer v. Austria; Malige v. France).

Оскільки доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови відповідачем не надано, показання позивача з приводу конкретних обставин його дій на дорозі відповідачем не спростовані, суд, враховуючи презумпцію невинуватості, закріплену КУпАП та Конституцією України, прийшов до висновку про недоведеність наявності в жіях позивача складу адміністративного правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності відповідальності, у зв`язку з чим постанова підлягає скасуванню.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що останнього неправомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Тому, враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне скасувати постанову серії ЕАР ЕАО №5370164 від 03.05.2022 року у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а провадження у справі закрити.

Керуючись ст.ст. 12, 241-246, 268-272, 286, 293 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України та поліцейського взводу №1 роти № 3 батальйону УПП у Тернопільській області ДПП НП України Бучак Ірини Ігорівни про скасування постанови серії ЕАО №5370164 від 03.05.2022 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 125 КУпАП задовольнити.

Постанову поліцейського взводу №1 роти № 3 батальйону УПП у Тернопільській області ДПП НП України Бучак Ірини Ігорівни серії ЕАО №5370164 від 03.05.2022 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 125 КУпАП, скасувати, а провадження у справі закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя