Справа № 360/1052/22
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2022-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

14 вересня 2022 року Справа № 360/1052/22

Луганський окружний адміністративний суд у складі судді Пляшкової К.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом адвоката Какулії Отарі Євгеновича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язати вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду 09 лютого 2022 року надійшов адміністративний позов адвоката Какулії Отарі Євгеновича в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі відповідач, ГУПФУ в Рівненській області) з такими вимогами:

визнати протиправним та скасувати рішення ГУПФУ в Рівненській області від 21 грудня 2021 року № 95 щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком по списку № 1 відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

зобов`язати ГУПФУ в Рівненськісй області прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком по списку № 1 відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 21 грудня 2021 року, зарахувавши до пільгового стажу роботи по списку № 1:

- періоди роботи з 28 червня 1985 року по 28 вересня 1987 року в шахтоуправлінні «Знамя Комунізму» Виробничого об`єднання «Донбасантрацит» на посадах електрослюсаря підземного та гірника очисного вибою підземного з повним підземним робочим днем під землею та з 19 жовтня 1987 року по 13 квітня 1990 року на шахті «Краснокутська» Виробничого об`єднання «Донбасантрацит» на посаді гірника очисного вибою підземного з повним підземним робочим днем під землею;

- період навчання з 27 лютого 1985 року по 21 червня 1985 року в середньому професійно-технічному училищі № 36 м. Красний Луч за спеціальністю електрослюсар підземний.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач 21 грудня 2021 року звернувся до сервісного центру Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (розташований у м. Сєвєродонецьку Луганської області) (далі ГУПФУ в Луганській області) із заявою про призначення пенсії за віком по списку № 1 відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ( далі Закон № 1058-IV) як особа, яка має пільговий стаж роботи на підземних роботах понад 05 років (періоди роботи з 28 червня 1985 року по 28 вересня 1987 року в шахтоуправлінні «Знамя Комунізму» Виробничого об`єднання «Донбасантрацит» на посадах електрослюсаря підземного та гірника очисного вибою підземного з повним підземним робочим днем під землею; з 19 жовтня 1987 року по 13 квітня 1990 року на шахті «Краснокутська» Виробничого об`єднання «Донбасантрацит» на посаді гірника очисного вибою підземного з повним підземним робочим днем під землею; з 27 лютого 1985 року по 21 червня 1985 року навчання у середньому професійно-технічному училищі № 36 м. Красний Луч за спеціальністю електрослюсар підземний) та досягла пенсійного віку (на момент звернення за призначенням пенсії вік позивача складає 57 років 11 місяців 21 день).

Рішенням від 21 грудня 2021 року № 95 відповідач відмовив у призначенні пенсії за віком по списку № 1 відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV через відсутність у позивача необхідного пільгового стажу на момент звернення. До пільгового стажу відповідачем не зараховано жодного періоду через відсутність у позивача документів щодо його роботи повний робочий день на підземних роботах.

З таким рішенням позивач не згоден, оскільки у позивача є належним чином оформлена трудова книжка із записами про посаду позивача в спірному періоді, період виконуваної роботи.

Надання уточнюючих довідок підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення. Тому посилання відповідача у рішенні про відмову про неможливість зарахування до пільгового стажу на підземних роботах спірного періоду через ненадання позивачем уточнюючих довідок на увагу не заслуговує, оскільки як вже зазначалось позивач має належним чином оформлену трудову книжку із записом про займану посаду, період виконуваної роботи.

Крім того всупереч положень статті 44 Закону № 1058-IV, підпункту 4.2 пункту 4 Порядку № 22-1 відповідач у разі існування будь-яких сумнівів не скористався правом витребування відповідних документів від підприємств, установ, організацій, перевірки обґрунтованості їх видачі та достовірності, а переклав обов`язок доведення достовірності даних на позивача.

Вказане свідчить про недотримання відповідачем вимог Закону № 1058-IV щодо прийняття рішення на підставі всебічного, повного, об`єктивного розгляду всіх поданих позивачем документів, відповідно, й про невідповідність рішення відповідача принципам обґрунтованості та добросовісності рішення суб`єкта владних повноважень.

Період навчання позивача в СПТУ № 36 м. Касний Луч також має бути зарахований до страхового стажу позивача за списком № 1, оскільки перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування позивача на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців, що відповідає вимога статті 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту».

Наявного у позивача стажу з урахуванням спірного достатньо для призначення позивачу пенсії.

З урахуванням зазначеного позивач вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Ухвалою від 14 лютого 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву та витребувано від відповідача та ГУПФУ в Луганській області докази, яких, на думку суду, не вистачає для розгляду справи.

Від ГУПФУ в Рівненській області 23 березня 2022 року надійшов відзив, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог з таких підстав.

Основними підставами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є передусім: наявність професії та виробництва в Списках; надання уточнюючої довідки з необхідними реквізитами, що повинна відповідати первинним документам, як підтвердження того, що особа була зайнята в шкідливих умовах праці та підприємство буде відшкодовувати витрати пільгових пенсій органам Пенсійного фонду; підтвердження шкідливих умов праці працівника безпосередньо на робочому місці результатами атестації робочих місць, проведення якої передбачено Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 (витяги з наказів); робота працівника в шкідливих умовах праці не менше 80 % його трудового часу (пункт 2 Порядку застосування Списків). Відсутність хоча б однієї з цих умов не дає права працівникові на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637), у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу надаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій, або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: період роботи, що зараховується до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана довідка. Уточнююча довідка видається на підставі первинних документів за час виконання роботи (накази (розпорядження) про закріплення робітників за певними ділянками робіт і устаткуванням; особові рахунки, розрахунково-платіжні відомості на заробітну плату, табелі обліку робочого часу; журнали (картки) обліку робочого часу; журнали завдань, робочі книги бригадирів; наряди на виконання робіт; нормовані завдання; книги обліку інструктажу з техніки безпеки тощо.

Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Однак, записи трудової книжки не містять відомостей про характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків, куди включається цей період роботи.

Тому, відповідно до діючого пенсійного законодавства у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, право на пільгове пенсійне забезпечення визначається на підставі документів, передбачених Порядком № 637.

Однак, пільговий стаж позивача за списком № 1 документально не підтверджений, оскільки відсутні уточнюючі довідки про пільговий характер.

Таким чином, відсутність уточнюючої довідки про пільговий характер не дає права позивачеві на пенсію за віком на пільгових умовах.

Окрім того, відповідач зауважує, що шахтоуправління «Знамя комунізму» ВО «Донбасантрацит» (перейменовано на ВО «Шахта «Княгинівська» ДП «Донбасантрацит») знаходиться за адресою вул. Красногвардійська, буд. 1, м. Красний Луч (м. Хрустальний), Луганська область, тобто на тимчасово окупованій території. Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на тимчасово окупованій території. Відповідно до зазначеного Закону будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою вище зазначеної статті, є недійсними і не створює правових наслідків.

Згідно з документами, доданими до заяви про призначення пенсії від 21 грудня 2021 року та даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, загальний страховий стаж позивача становить 23 роки 9 місяців 21 день.

Стосовно зарахування до пільгового стажу періоду навчання позивача у СПТУ № 36 м. Красний Луч за спеціальністю електрослюсар підземний з 27 лютого 1985 року по 21 червня 1985 року, відповідач зазначив, що відповідно до роз`яснень Мінсоцзахисту України від 05.11.1993 № 02-81орг періоди навчання робітників підземним професіям зараховуються до пільгового стажу з додержанням наступних умов: в кожному випадку при наявності запису в трудовій книжці про навчання підземним професіям адміністрація повинна на підставі первинних документів підтверджувати тривалість роботи на підземних умовах (довідки про фактичну кількість відпрацьованого в підземних умовах); навчання підземним професіям повинно проходити протягом повного робочого дня; оплата праці зазначених працівників за час навчання професіям в підземних умовах повинна здійснюватись за тарифними ставками, передбаченими для робітників відповідних професій, яким вони навчаються.

Оскільки позивачем не надано документів про тривалість роботи у підземних умовах під час навчання підземним професіям та оплату праці за час такого навчання, відсутні законні підстави для зарахування спірного періоду навчання до пільгового стажу.

Підсумовуючи викладене, відповідач зазначив, що, враховуючи положення статті 114 Закону № 1058-IV, відсутні підстави для призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1.

Інших заяв по суті справи від сторін не надходило.

Ухвалою від 25 серпня 2022 року повторно зобов`язано відповідача та ГУПФУ в Луганській області докази, яких, на думку суду, не вистачає для розгляду справи.

На виконання вимог ухвали від 25 серпня 2022 року ГУПФУ в Луганській області 30 серпня 2022 року надано документи, яких не вистачало для розгляду справи.

Від ГУПФУ в Рівненській області до суду 12 вересня 2022 року надійшли додаткові документи.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд встановив таке.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) є внутрішньо переміщеною особою.

Позивач звернувся до ГУПФУ в Луганській області із заявою від 21 грудня 2021 року про призначення пенсії за віком за списком № 1, разом з якою згідно з розпискою-повідомленням надав: диплом (свідоцтво, атестат) про навчання; довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи; довідку про відкритий рахунок в банку; довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру; заяву про призначення/перерахунок пенсії; інший документ (згода); інший документ (УПСЗН); паспорт; трудову книжку.

За наслідками розгляду заяви позивача та наданих ним документів ГУПФУ в Рівненській області прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії від 21 грудня 2021 року № 95.

В рішенні про відмову в призначенні пенсії вказано, що вік заявника 57 років 11 місяців 21 день; страховий стаж особи становить 23 роки 09 місяців 21 день; пільговий стаж особи (за списком № 1) документами не підтверджений, оскільки відсутні уточнюючі довідки про пільговий характер роботи. Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди. Відмовлено у призначенні пенсії відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV через відсутність необхідного страхового стажу 5 років.

Як слідує з розрахунку стажу для визначення права позивача на пенсію за віком, до страхового стажу позивача зараховані такі періоди: з 01 вересня 1979 року по 15 липня 1982 року навчання у вищих/середніх НЗ (02 роки 10 місяців 15 днів); з 27 лютого 1985 року по 21 червня 1985 року (00 років 03 місяці 24 дні); з 28 червня 1985 року по 26 вересня 1985 року (00 років 02 місяці 29 днів); з 27 вересня 1985 року по 28 вересня 1987 року (02 роки 00 місяців 02 дні); з 19 жовтня 1987 року по 13 квітня 1990 року (02 роки 05 місяців 25 днів); з 18 квітня 1990 року по 24 жовтня 1990 року (00 років 06 місяців 07 днів); з 15 листопада 1990 року по 29 квітня 1991 року (00 років 05 місяців 15 днів); з 03 червня 1991 року по 15 жовтня 1991 року (00 років 04 місяці 13 днів); з 15 грудня 1999 року по 31 грудня 2003 року (04 роки 00 місяців 17 днів); з 01 січня 2004 року по 31 грудня 2012 року (09 років 00 місяців 00 днів); з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2013 року (01 рік 00 місяців 00 днів); з 01 січня 2014 року по 30 червня 2014 року (00 років 05 місяців 24 дні), всього 23 роки 09 місяців 21 день.

Дослідженням диплому від 20 червня 1985 року серії Г № 321783 встановлено, що ОСОБА_1 в період з 27 лютого 1985 року по 20 червня 1985 року навчався в середньому професійно-технічному училищі № 36 м. Красний Луч та закінчив повний курс технічного училища за професією електрослюсар підземний; рішенням екзаменаційної комісії позивачу присвоєно кваліфікацію електрослюсар підземний третього розряду.

Дослідженням записів за спірний період у трудовій книжці від 26 липня 1982 року серії НОМЕР_2 судом встановлено, що позивач:

з 27 лютого 1985 року (наказ від 26 лютого 1985 року № 143) по 21 червня 1985 року (наказ від 20 червня 1985 року № 370) навчався в середньому професійно-технічному училищі № 36 м. Красний Луч за спеціальністю електрослюсар підземний (записи №№ 7-8);

з 28 червня 1985 року (наказ від 01 липня 1985 року № 91к) по 25 вересня 1985 року працював електрослюсарем підземним з повним робочим днем під землею в шахтоуправлінні «Знамя Комунізму» Виробничого об`єднання «Донбасантрацит» (запис № 9);

з 26 вересня 1985 року (наказ від 26 вересня 1985 року № 143к) по 28 вересня 1987 року (наказ від 29 вересня 1987 року № 118к) працював гірником очисного вибою підземним з повним робочим днем під землею в шахтоуправлінні «Знамя Комунізму» Виробничого об`єднання «Донбасантрацит» (записи №№ 10-11);

з 19 жовтня 1987 року (наказ від 01 листопада 1987 року № 282к) по 13 квітня 1990 року (наказ від 13 квітня 1990 року № 69к) працював підземним гірником очисного вибою з повним робочим днем під землею на шахті «Краснокутська» Виробничого об`єднання «Донбасантрацит» (записи №№ 12-13).

Інші періоди роботи позивача не є спірними, тому судом не досліджуються.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої, другої статті 5 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються: принципи та структура системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; мінімальний розмір пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування; організація та порядок здійснення управління в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з абзацом першим частини другої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Абзацами дев`ятим та десятим частини третьої статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом. За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Відповідно до абзаців першого та третього частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Згідно з частиною першою статті 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: […] з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років; […].

Частиною першою статті 44 Закону № 1058-IV визначено, що призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Відповідно до частини другої статті 44 Закону № 1058-IV призначення пенсії за віком здійснюється автоматично (без звернення особи) у разі набуття застрахованою особою права на призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, на підставі відомостей, наявних у системі персоніфікованого обліку, якщо до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, особа не повідомила про бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку.

У разі відсутності в системі персоніфікованого обліку даних про страховий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком (у тому числі за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку), територіальний орган Пенсійного фонду інформує застраховану особу, у тому числі через її особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду, про відсутність таких відомостей та необхідність їх подання (за наявності). Документи про страховий стаж можуть бути подані до територіального органу Пенсійного фонду або через особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду.

Згідно з частиною третьою статті 44 Закону № 1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Відповідно до абзаців першого-другого пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-IV пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Пенсія за віком, що призначається автоматично (без звернення особи), - з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, крім випадків відсутності в системі персоніфікованого обліку відомостей про страховий стаж застрахованої особи, необхідний для призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону. У разі якщо документи про страховий стаж не подані протягом трьох місяців з дня досягнення застрахованою особою пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, вважається, що застрахована особа виявила бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку.

Згідно з абзацом першим частини п`ятої статті 45 Закону № 1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Частиною першою статті 114 Закону № 1058-IV визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з абзацом першим пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до абзаців чотирнадцятого двадцять третього частини другої статті 114 Закон № 1058-IV за відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу:

з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 20 років 6 місяців у чоловіків і не менше 15 років 6 місяців у жінок;

з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 21 року у чоловіків і не менше 16 років у жінок;

з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 21 року 6 місяців у чоловіків і не менше 16 років 6 місяців у жінок;

з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 22 років у чоловіків і не менше 17 років у жінок;

з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 22 років 6 місяців у чоловіків і не менше 17 років 6 місяців у жінок;

з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 23 років у чоловіків і не менше 18 років у жінок;

з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 23 років 6 місяців у чоловіків і не менше 18 років 6 місяців у жінок;

з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 24 років у чоловіків і не менше 19 років у жінок;

з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 24 років 6 місяців у чоловіків і не менше 19 років 6 місяців у жінок.

Абзацами двадцять четвертим двадцять шостим визначено, що працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону:

чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи;

жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Абзацами першим та другим пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV визначено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону України від 10.02.1998 № 103/98-ВР «Про професійну (професійно-технічну) освіту» (далі Закон № 103/98-ВР) до закладів професійної (професійно-технічної) освіти належать, зокрема професійно-технічне училище відповідного профілю.

Відповідно до абзацу першого статті 38 Закону № 103/98-ВР час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Статтею 62 Закону № 1788-XII визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли і трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, встановлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок № 383).

Зазначений Порядок № 383 регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Пунктом 3 Порядку № 383 визначено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Списки № 1, 2 затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173, застосовуються до пільгової роботи до 31 грудня 1991 року; якщо пільгова робота продовжується після 01 січня 1992 року (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 11 березня 1994 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10; якщо пільгова робота продовжується після 11 березня 1994 року (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 16 січня 2003 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162; якщо пільгова робота продовжується після 16 січня 2003 року (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 24 червня 2016 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Порядок № 22-1).

Згідно з пунктом 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку (пункт 1.8 розділу І Порядку № 22-1).

Відповідно до абзацу першого пункту 1.9 розділу І Порядку № 22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Підпунктом 2 пункту 2.1 розділу II Порядку № 22-1 визначено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи, зокрема документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, орган, що призначає пенсію, додає довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Згідно з пунктом 4.1 розділу ІV Порядку № 22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

Заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Пунктом 4.2 розділу ІV Порядку № 22-1 визначено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Згідно з абзацами другим, третім, четвертим, шостим пункту 4.3 розділу ІV Порядку № 22-1 рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії приймається без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Згідно з пунктом 4.7 розділу IV Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Підставою для повідомлення заявника про перерахунок/відмову перерахувати пенсію може бути виключно рішення, прийняте територіальним органом ПФУ з цього питання.

Відповідно до абзацу першого пункту 4.10 розділу IV Порядку № 22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Завданням адміністративного судочинства є перевірка правомірності дій суб`єкта владних повноважень, відповідності його рішень критеріям правомірності, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та закріплені в частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

З вищеописаних письмових доказів, наявних в матеріалах справи, судом встановлено, що позивач звернувся до ГУПФУ в Луганській області із заявою про призначення пенсії від 21 грудня 2021 року за формою, визначеною Порядком № 22-1.

Відповідно до пункту 4.2 розділу ІV Порядку № 22-1 за принципом екстериторіальності для розгляду заяви позивача та поданих ним документів визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, - ГУПФУ в Рівненській області.

Рішенням ГУПФУ в Рівненській області від 21 грудня 2021 року № 95 позивачу відмовлено в призначенні пенсії з тих підстав, що за наданими документами та даними, що містяться в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, страховий стаж ОСОБА_1 складає 23 роки 09 місяців 21 день, пільговий стаж особи (за списком № 1) документами не підтверджений, оскільки відсутні уточнюючі довідки про пільговий характер роботи. За доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди. Відмовлено у призначенні пенсії відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV через відсутність необхідного страхового стажу 5 років.

Щодо наведених мотивів незарахування до пільгового стажу за списком № 1 спірних періодів роботи та навчання позивача, суд зазначає таке.

З вище наведених правових норм слідує, що страховий стаж особи за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку (до 01 січня 2004 року) обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду України на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Законом № 1058-IV, - за даними трудової книжки, після впровадження системи персоніфікованого обліку (після 01 січня 2004 року) - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

При цьому, значення трудової книжки, як основного документа, що підтверджує пільговий стаж роботи, встановлено статтею 62 Закону № 1788-ХІІ, і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Проте, якщо трудова книжка відсутня або у ній не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

При цьому надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки, як такої, або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема в постановах від 07 березня 2018 року в справі № 233/2084/17, від 16 травня 2019 року в справі № 161/17658/16-а, від 27 лютого 2020 року в справі № 577/2688/17, від 31 березня 2020 року в справі № 446/656/17, від 21 травня 2020 року в справі № 550/927/17, від 10 грудня 2020 року в справі № 195/840/17, від 18 травня 2021 року в справі № 229/2330/17.

Після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж - період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, якими можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Дослідженням записів в трудовій книжці позивача суд встановив, що в період з 27 лютого 1985 року по 21 червня 1985 року позивач навчався в СПТУ № 36 м. Красний Луч за спеціальністю електрослюсар підземний; за набутою спеціальністю був працевлаштований з 28 червня 1985 року електрослюсарем підземним в шахтоуправління «Знамя Комунізму» Виробничого об`єднання «Донбасантрацит», за кою пропрацював до 25 вересня 1985 року; з 26 вересня 1985 року переведений гірником очисного вибою підземним та пропрацював 28 вересня 1987 року; з 19 жовтня 1987 року по 13 квітня 1990 року позивач працював гірником очисного вибою підземним на шахті «Краснокутська» Виробничого об`єднання «Донбасантрацит».

Суд зазначає, що записи в трудовій книжці позивача про його роботу період з 28 червня 1985 року по 28 вересня 1987 року та з 19 жовтня 1987 року по 13 квітня 1990 року електрослюсарем підземним та гірником очисного вибою підземним містять інформацію про зайнятість позивача на підземних роботах в шахті з повним робочим днем під землею, тобто інформацію про період та про пільговий характер виконуваної позивачем роботи (зайнятість повний робочий день на підземних роботах в шахті).

Достовірність внесеної інформації підтверджена підписами уповноважених осіб роботодавців, які скріплені відповідною печаткою підприємства, тому у суду відсутні будь-які підстави для сумніву в достовірності внесених до трудової книжки даних.

За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідач взагалі безпідставно вимагає від позивача підтвердження цього періоду роботи уточнюючими довідками, виданими підприємствами роботодавцями відповідно до пункту 20 Порядку № 637.

Щодо незарахування спірних періодів роботи позивача через відсутність доказів проведення атестації робочих місць, за якими у вказаних періодах працював позивач, на відповідність умовам праці, суд звертає увагу відповідача, що за вимогами пункту 3 Порядку № 383 підтвердження пільгового стажу документами, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці, вимагається тільки після 21 серпня 1992 року. Однак позивачем пільговий стаж роботи набуто до 21 серпня 1992 року. Тобто, в даному випадку підтвердження пільгового стажу позивача доказами проведення атестації робочого місця на відповідність умовами праці чинним законодавством не вимагається.

Крім того, суд зауважує, що Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року в справі № 520/15025/16-а висловлено правову позицію щодо проведення атестації робочих місць і вказано, що непроведения або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведения або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Тому відсутність доказів проведення атестації робочих місць після 21 серпня 1992 року не є підставою для відмови в зарахуванні вказаних періодів роботи позивача до страхового стажу за списком № 1.

Отже, підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що ГУПФУ в Рівненській області безпідставно не зараховано до пільгового страхового стажу позивача за списком № 1 періоди його роботи електрослюсарем підземним та гірником очисного вибою підземним з 28 червня 1985 року по 28 вересня 1987 року в шахтоуправлінні «Знамя Комунізму» Виробничого об`єднання «Донбасантрацит» та з 19 жовтня 1987 року по 13 квітня 1990 року на шахті «Краснокутська» Виробничого об`єднання «Донбасантрацит», тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Також суд дійшов висновку, що відповідно до положень абзацу першого статті 18 та абзацу першого статті 38 Закону України від 10.02.1998 № 103/98-ВР «Про професійну (професійно-технічну) освіту» відповідач мав зарахувати до пільгового стажу позивача за списком № 1 період його навчання в СПТУ № 36 м. Красний Луч за спеціальністю електрослюсар підземний, оскільки записами в трудовій книжці позивача підтверджено його працевлаштування за набутою професією протягом у строк, що не перевищує трьох місяців між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією.

Суд відхиляє як безпідставні твердження відповідача, що відповідно до роз`яснень Мінсоцзахисту України від 05.11.1993 № 02-81орг періоди навчання робітників підземним професіям зараховуються до пільгового стажу за додержання певних умов, оскільки абзацом першим статті 38 Закону № 103/98-ВР, який є спеціальним у даних правовідносинах, будь-яких додаткових умов, окрім умови працевлаштування за набутою професією протягом трьох місяців з дня закінчення навчання, не визначено.

Відповідно в цій частині позовні вимоги є також обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Зважаючи, що у позивача на день звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком достатньо страхового стажу, визначеного абзацами п`ятнадцятим двадцять третім пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV, а також, що відповідачем безпідставно не зараховано до пільгового страхового стажу за списком № 1 періоди навчання та роботи позивача з 27 лютого 1985 року по 21 червня 1985 року, з 28 червня 1985 року по 28 вересня 1987 року та з 19 жовтня 1987 року по 13 квітня 1990 року, суд погоджується, що ОСОБА_1 має право на пенсію за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону № 1058-IV.

Таким чином, за встановлених судом обставин та нормативного врегулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що рішення ГУПФУ в Рівненській області від 21 грудня 2021 року № 95 про відмову в призначенні позивачу пенсії не відповідає критеріям правомірного рішення суб`єкта владних повноважень, визначеним частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Як наслідок скасування цього рішення, суд вважає за необхідне зобов`язати ГУПФУ в Рівненській області зарахувати до пільгового страхового стажу позивача за списком № 1 періоди навчання з 27 лютого 1985 року по 21 червня 1985 року та роботи з 28 червня 1985 року по 28 вересня 1987 року, з 19 жовтня 1987 року по 13 квітня 1990 року, та прийняти рішення про призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону № 1058-IV, за заявою від 21 грудня 2021 року.

Саме такий спосіб захисту, на думку суду, є належним способом захисту порушених прав позивача, який у повній мірі сприятиме їх відновленню.

Щодо дати, з якої позивачу слід призначити пенсію за віком на пільгових умовах, судом встановлено, що позивач звернувся до ГУПФУ в Луганській області із заявою та всіма документами, що підтверджують право позивача на зарахування спірного стажу до пільгового стажу за списком № 1, 21 грудня 2021 року, тому відповідно до абзацу першого пункту 1.9 розділу І Порядку № 22-1 та абзацу першого частини першої статті 45 Закону № 1058-IV саме з цієї дати позивачу має бути призначено пенсію.

Що стосується інших обставин, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, суд вважає за необхідне зауважити, що у пункті 25 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» зазначено, що суд зобов`язаний надавати відповідь на кожен із специфічних, доречних та важливих доводів заявника. Виходячи з позиції цього суду, що висловлена в пункті 42 рішення «Бендерський проти України», судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються.

Вказані вимоги зобов`язують суди при вирішенні справи у кожному конкретному випадку вживати передбачені законом заходи з метою з`ясування всіх обставин у справі, що мають значення для вирішення спору, встановити та надати вичерпну оцінку фактичним обставинам у межах спірних правовідносин з метою з`ясування об`єктивних причин та факторів, що зумовили настання для платника негативних наслідків у вигляді порушеного права, що підлягає захисту, та в достатній мірі висвітлити мотиви прийняття конкретних рішень.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За встановлених обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за подання до суду даного позову сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн, що підтверджено квитанцією про сплату від 09 лютого 2022 року, копія якої наявна в матеріалах справи.

Зважаючи, що позов підлягає задоволенню, а також, що спір виник внаслідок неправильних дій ГУПФУ в Рівненській області, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір у розмірі 992,40 грн на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов адвоката Какулії Отарі Євгеновича в інтересах ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (місцезнаходження: 33028, Рівненська область, місто Рівне, вулиця Короленка, будинок 7, код за ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язати вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 21 грудня 2021 року № 95 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 з 21 грудня 2021 року пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із зарахуванням до пільгового страхового стажу за списком № 1 періодів навчання з 27 лютого 1985 року по 21 червня 1985 року та роботи з 28 червня 1985 року по 28 вересня 1987 року, з 19 жовтня 1987 року по 13 квітня 1990 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.О. Пляшкова