Справа № 640/2487/21
Суддя: Пилипенко Олена Євгеніївна
Дата ухвалення: 2022-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/2487/21 Суддя першої інстанції: Катющенко В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б. та Шелест С.Б.,

при секретарі - Ткаченко В.В.,

за участю:

представника позивача: - Горбач М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 лютого 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Рахункової палати України, третя особа - Уповноважений Верховної Ради України з прав людини про зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2021 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Рахункової палати України, третя особа - Уповноважений Верховної Ради України з прав людини про зобов`язання вчинити дії, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати висновок, затверджений наказом Секретаря Рахункової палати - керівника апарату Ходаковського В.В. від 11.12.2020 року № 322-к, в частині негативного оцінювання результатів службової діяльності ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ;

- визнати протиправними та скасувати накази Секретаря Рахункової палати - керівника апарату Ходаковського В.В. про звільнення ОСОБА_3 від 14.12.2020 року № 327-к; ОСОБА_2 від 14.12.2020 року № 328-к; ОСОБА_1 від 14.12.2020 року № 329-к, Левицького М.О. від 14.12.2020 року № 330-к;

- зобов`язати Рахункову палату поновити: ОСОБА_3 на посаді начальника відділу аудиту у сфері антимонопольної діяльності департаменту контролю у сфері юстиції та запобігання корупції; Куненко Валентину Павлівну на посаду головного спеціаліста відділу аудиту у сфері юстиції та запобігання корупції департаменту контролю у сфері юстиції та запобігання корупції; Левицького Миколу Олексійовича на посаду головного спеціаліста відділу аудиту у сфері юстиції та запобігання корупції департаменту контролю у сфері юстиції та запобігання корупції; ОСОБА_1 на посаду провідного спеціаліста відділу аудиту у сфері юстиції та запобігання корупції департаменту контролю у сфері юстиції та запобігання корупції, а якщо такі посади станом на дату виконання рішення суду скорочено або відсутні у штатному розписі Рахункової палати, зобов`язати Рахункову палату поновити ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 на рівнозначній посаді.

Ухвалою суду від 01.02.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі № 640/459/21, вирішено позовні вимоги ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Рахункової палати України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії - роз`єднати, виділивши в окреме провадження.

13.04.2021 року прийнято до розгляду заяву позивача про збільшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд:

- стягнути з Рахункової палати на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 16.12.2020 року по дату винесення судового рішення;

- стягнути з Рахункової палати моральну шкоду для ОСОБА_5 в розмірі 34475,32 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 лютого 2022 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач - ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити повністю.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

03 серпня 2022 року, відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду Вх.№ 30580, від Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності третьої особи, в якій серед іншого зазначено, що при розгляді справи, третя особа покладається на розсуд суду, просить провести розгляд справи за відсутності сторони по справі.

23 серпня 2022 року, відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду Вх.№ 33981, від представника Рахункової палати надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до змісту якого відповідач повністю заперечує проти задоволення вимог апеляційної скарги, вважає її необґрунтованою, наголошує, що відповідачем дотримано процедуру оцінювання та затвердження висновку, у тому числі у частині вимог Порядку проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.08.2017 року № 640, у той час як позивачем неодноразово не виконано доручення безпосереднього керівника, при цьому ОСОБА_1 двічі не з`явився на проведення оціночної співбесіди.

07 вересня 2022 року, відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду Вх.№ 36380, від позивача надійшло клопотання про долучення письмових доказів, СД диску та виклик свідка (члена Рахункової палати - ОСОБА_6 ).

Відповідно до ч.1 та 4 ст. 92 КАС України виклик свідка здійснюється за заявою учасника справи.

В ухвалі про відкриття провадження у справі або в іншій ухвалі, якою суд вирішує питання про виклик свідка, суд попереджає свідка про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання чи відмову від давання показань на вимогу суду.

Порадившись на місці, колегія суддів ухвалила відмовити у задоволенні клопотання про виклик свідка як необґрунтованого, з огляду на достатню кількість матеріалів справи для ухвалення законного та обґрунтованого рішення.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що висновок, затверджений наказом Секретаря Рахункової палати - керівником апарату Ходаковським В.В. від 11.12.2020 року № 322-к, в частині негативного оцінювання результатів службової діяльності ОСОБА_1 та наказ про звільнення ОСОБА_1 від 14.12.2020 року № 329-к, винесені уповноваженим органом на підставі та в межах норм чинного законодавства.

Колегія суддів вважає вказаний висновок суду першої інстанції обґрунтованим, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, ОСОБА_1 з 02.12.2013 року проходив державну службу в Рахунковій палаті, з 18.02.2019 року переведений на посаду провідного спеціаліста відділу аудиту у сфері юстиції та запобігання корупції департаменту контролю у сфері юстиції та запобігання корупції.

Наказом Секретаря Рахункової палати - керівника апарату Ходаковського В.В. від 22.10.2020 року № 287-к «Про визначення результатів виконання завдань державними службовцями, які займають посади державної служби категорії «Б» або «В» у 2020 році» наказано провести у період з 26.10.2020 року по 24.11.2020 року включно оцінювання результатів службової діяльності державних службовців Рахункової палати, які займають посади державної служби категорії «Б» або «В», на підставі ключових показників, визначених з урахуванням посадових обов`язків державного службовця, а також дотримання ним загальних правил етичної поведінки та вимог законодавства у сфері запобігання корупції в установленому порядку та відповідно до цього наказу.

За результатами оцінювання службової діяльності позивача, як працівника департаменту контролю у сфері юстиції та запобігання корупції, виставлена негативна оцінка. Висновок щодо результатів оцінювання службової діяльності затверджений наказом Секретаря Рахункової палати - керівника апарату № 322-к від 11.12.2020 року.

Наказом відповідача № 329-к від 14.12.2020 року позивача звільнено з 15.12.2020 року з посади провідного спеціаліста відділу аудиту у сфері юстиції та запобігання корупції департаменту контролю у сфері юстиції та запобігання корупції у зв`язку з отриманням негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності відповідно до п. 3 ч. 1 статті 87 Закону України «Про державну службу».

Вважаючи винесений наказ про звільнення протиправним, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог статті 44 Закону України «Про державну службу» результати службової діяльності державних службовців щороку підлягають оцінюванню для визначення якості виконання поставлених завдань, а також з метою прийняття рішення щодо преміювання, планування їхньої кар`єри.

Оцінювання результатів службової діяльності проводиться на підставі показників результативності, ефективності та якості, визначених з урахуванням посадових обов`язків державного службовця, а також дотримання ним правил етичної поведінки та вимог законодавства у сфері запобігання корупції, виконання індивідуальної програми професійного розвитку, а також показників, визначених у контракті про проходження державної служби (у разі укладення).

Оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В», здійснюється безпосереднім керівником державного службовця та керівником самостійного структурного підрозділу. Оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорії «А», здійснюється суб`єктом призначення.

Державного службовця ознайомлюють з результатами оцінювання його службової діяльності під підпис протягом трьох календарних днів після проведення оцінювання.

Висновок щодо результатів оцінювання службової діяльності затверджується наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення.

За результатами оцінювання службової діяльності державного службовця йому виставляється негативна, позитивна або відмінна оцінка з її обґрунтуванням.

У разі отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності такий державний службовець звільняється із служби відповідно до пункту 3 частини першої статті 87 цього Закону та з ним розривається контракт про проходження державної служби (у разі укладення).

Висновок, що містить негативну оцінку за результатами оцінювання службової діяльності, може бути оскаржений державним службовцем у порядку, визначеному статтею 11 цього Закону.

Державний службовець має право висловити зауваження щодо оцінювання результатів його службової діяльності, які долучаються до його особової справи.

Державні службовці, які отримали відмінні оцінки за результатами оцінювання службової діяльності, підлягають преміюванню відповідно до цього Закону.

Порядок проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців затверджується Кабінетом Міністрів України.

Керівник державної служби в апараті органу законодавчої та судової влади може проводити оцінювання результатів службової діяльності державних службовців з урахуванням особливостей проходження державної служби в апараті таких органів.

На виконання наведених вимог, Кабінет Міністрів України постановою № 640 від 23.08.2017 року затвердив Порядок проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців (далі також - Порядок).

Відповідно до п. 37 Порядку для визначення результатів виконання завдань безпосередній керівник спільно з керівником самостійного структурного підрозділу (у разі наявності) проводить з державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В», оціночну співбесіду.

У разі тимчасової відсутності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В», або його повторної неявки для проходження оціночної співбесіди у визначені безпосереднім керівником строки визначення результатів виконання завдань проводиться безпосереднім керівником та керівником самостійного структурного підрозділу (у разі наявності) без оціночної співбесіди у встановлений строк. У разі тимчасової відсутності у зв`язку з відрядженням або відпусткою такого державного службовця за його заявою до безпосереднього керівника оціночна співбесіда та визначення результатів виконання завдань проводяться раніше.

Відповідно до п. 38 Порядку перед проведенням оціночної співбесіди державний службовець, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В», заповнює форму щодо результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В», за відповідний рік згідно з додатком 8 у частині відомостей щодо себе та займаної посади, опису досягнутих результатів у розрізі кожного визначеного завдання та строку його фактичного виконання. У разі тимчасової відсутності державного службовця такі відомості зазначаються безпосереднім керівником.

Згідно з п. 39 Порядку оціночна співбесіда проводиться на основі усних пояснень державного службовця, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В», про виконання завдань і ключових показників та його письмового звіту, що подається у довільній формі (у разі його подання державним службовцем). Під час оціночної співбесіди також визначаються потреби у професійному навчанні та розглядаються пропозиції щодо завдань і ключових показників на наступний період.

Після проведення оціночної співбесіди безпосереднім керівником заповнюється форма щодо результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В», за відповідний рік згідно з додатком 8 у частині виставлення балів, визначення оцінки та їх обґрунтування, а також визначення потреб у професійному навчанні. Безпосередній керівник спільно з керівником самостійного структурного підрозділу (у разі наявності) виставляє державному службовцю негативну, позитивну або відмінну оцінку (крім випадків, коли жодне із завдань не підлягає оцінюванню) з її обґрунтуванням на основі розрахунку середнього балу за виконання кожного визначеного завдання (з урахуванням досягнення ключових показників) за критеріями визначення балів згідно з додатком 4.

Так, відповідно до матеріалів справи, 22.10.2020 року наказом Секретаря Рахункової палати - керівника апарату № 287-к «Про визначення результатів виконання завдань державними службовцями, які займають посади державної служби категорії «Б» або «В» у 2020 році» передбачено проведення оцінювання у період з 26.10.2020 року по 24.11.2020 року включно, а також затверджено графік проведення оціночних співбесід, зокрема, головних спеціалістів, провідних спеціалістів - з 26.10.2020 року по 06.11.2020 року.

26.10.2020 року на виконання вказаного наказу заступник директора Департаменту контролю у сфері юстиції та запобігання корупції (далі - Департамент) - начальник Відділу аудиту у сфері юстиції та запобігання корупції (далі - Відділ) Щасний Е.В. надав доручення ОСОБА_8 та ОСОБА_3 (начальнику відділу культури, спорту та інформаційної політики та начальнику відділу аудиту у сфері антимонопольної діяльності у складі Департаменту відповідно) підготуватися до оціночної співбесіди з ним, а також вжити заходи щодо оцінювання підпорядкованих їм працівників відділу. Працівникам Відділу, у тому числі позивачу, доручено підготуватися до проведення оціночної співбесіди та надання належним чином оформлених результатів виконання завдань на 02.11.2020 року.

27.10.2020 року та 29.10.2020 року працівників Відділу, в тому числі позивача, повідомлено про проведення оціночної співбесіди 04.11.2020 року о 09:30 год.

30.10.2020 року членом Рахункової палати ОСОБА_6 видано доручення № 08-33/АМД-67 (далі - Доручення), адресоване ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , з вказівками щодо місця (кабінет № 311А-312А), способу (із застосуванням аудіо- та відеофіксації) та учасників (за дорученням ОСОБА_3 , начальника відділу аудиту у сфері антимонопольної діяльності) проведення оцінювання, а також пропозицією ОСОБА_9 та ОСОБА_8 «взяти самовідвід» від оцінювання.

03.11.2020 року о 09:33 ОСОБА_9 отримано копію Доручення, про що він о 12:05 повідомив члена Рахункової палати ОСОБА_6, а також низку інших посадових осіб Рахункової палати. У відповідному листі ОСОБА_9 зазначено про неможливість виконання відповідного Доручення.

04.11.2020 року:

- 09:30 членом Рахункової палати ОСОБА_6 направлено електронний лист із проханням працівникам Відділу з`явитися для оціночної співбесіди у кабінет 311А-312А;

- 09:39 ОСОБА_9 у відповідь направлено лист (у тому числі адресований позивачу) з роз`ясненням щодо місця проведення оціночної співбесіди, зокрема, із вказівкою, що така співбесіда буде проводитися у кабінеті ОСОБА_9 , а не у кабінеті 311А-312А (кабінеті члена Рахункової палати ОСОБА_6);

- 10:29 ОСОБА_9 у зв`язку з тим, що на оціночну співбесіду позивач не з`явився, повторно призначено оціночну співбесіду на 11 годину. На повторну співбесіду позивач також не з`явився, що прямо зазначається самим позивачем у позовній заяві, а також підтверджується наданим позивачем актом від 04.11.2020, в якому позивач визнає, що на момент проведення оціночної співбесіди перебував у кабінеті 311А-312А, а не в кабінеті, який був визначений його безпосереднім керівником.

05.11.2020 року у зв`язку з повторною неявкою позивача, ОСОБА_9 видано Доручення №08-44/1, яким працівникам Відділу, у тому числі позивачу, вказано подати ОСОБА_9 письмовий звіт про виконання завдань, а також письмові пояснення щодо причин відмови від проходження оціночної співбесіди.

Згідно з п. 40 Порядку безпосередній керівник передає службі управління персоналом оформлену в установленому порядку форму щодо результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В», за відповідний рік згідно з додатком 8 для зберігання в особовій справі такого державного службовця.

У разі визначення результатів виконання завдань без оціночної співбесіди безпосередній керівник передає службі управління персоналом зазначену форму без відмітки про ознайомлення державного службовця. Державний службовець зобов`язаний ознайомитися з результатами виконання завдань протягом п`яти робочих днів після виходу на роботу.

Відповідно до п.4 Порядку, учасниками оцінювання державного службовця категорії «Б» або «В», є:

державний службовець (тобто позивач);

безпосередній керівник державного службовця (такою особою для позивача був на момент проведення оцінювання заступник директора - начальник Відділу аудиту у сфері юстиції та запобігання корупції ОСОБА_9 );

керівник самостійного структурного підрозділу (у разі наявності), в якому працює державний службовець, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В» (за посадою в.о. директора Департаменту контролю у сфері юстиції та запобігання корупції є заступник директора - начальник Відділу аудиту у сфері юстиції та запобігання корупції Щасний Е.В.);

суб`єкт призначення (Секретар Рахункової палати - керівник апарату);

служба управління персоналом (у Рахунковій палаті відповідним структурним підрозділом апарату є управління по роботі з персоналом).

Відповідно до п.1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну службу» безпосередній керівник - найближчий керівник, якому прямо підпорядкований державний службовець.

Частиною першою статті 22 Закону України «Про Рахункову палату» передбачено, що Секретар Рахункової палати за посадою є керівником апарату Рахункової палати.

Крім того, відповідно до частини другої статті 22 наведеного Закону Секретар Рахункової палати здійснює керівництво апаратом Рахункової палати з питань її організаційного, інформаційного, довідкового, матеріально-технічного забезпечення; подає Голові Рахункової палати попередні пропозиції щодо загальної концепції роботи Рахункової палати, кадрової політики, проектів кошторису Рахункової палати, структури і штатного розпису апарату Рахункової палати; призначає на посади та звільняє з посад посадових осіб апарату Рахункової палати відповідно до цього Закону, накладає дисциплінарні стягнення, застосовує заохочення до таких посадових осіб.

Згідно з п. 16.1 Регламенту Рахункової палати, затвердженого рішенням Рахункової палати № 22-7 від 28.08.2018, Секретар Рахункової палати - керівник апарату здійснює повноваження керівника державної служби Рахункової палати.

При цьому, п. 16.2 Регламенту Рахункової палати передбачено, що Секретар Рахункової палати - керівник апарату, зокрема, організовує забезпечення діяльності Рахункової палати; здійснює керівництво апаратом Рахункової палати з питань організаційного, кадрового, інформаційного, довідкового, матеріально-технічного забезпечення діяльності Рахункової палати; призначає на посади посадових осіб апарату Рахункової палати в порядку, передбаченому законами України «Про Рахункову палату» і «Про державну службу», та відповідно до кваліфікаційних вимог, затверджених рішенням Рахункової палати згідно із законодавством України; звільняє з посад посадових осіб апарату Рахункової палати в порядку, передбаченому законодавством України; накладає дисциплінарні стягнення, застосовує заохочення до посадових осіб у порядку, передбаченому законодавством України.

Обґрунтовуючи позовні та апеляційні вимоги, позивач посилається на п. 17.2 Регламенту Рахункової палати, згідно з яким члени Рахункової палати забезпечують координацію роботи департаментів відповідно до затвердженого функціонального розподілу департаментів та закріплених за членами Рахункової палати напрямів. Водночас цим же пунктом 17.2 Регламенту Рахункової палати передбачено, що департамент підзвітний та підконтрольний члену Рахункової палати в частині виконання доручень, наданих ним у межах повноважень.

Відповідно до п. 1.3 Положення про департамент контролю у сфері юстиції та запобігання корупції, затвердженого наказом Секретаря Рахункової палати - керівника апарату від 03.12.2018 року № 103, Департамент підпорядковується Секретарю Рахункової палати - керівнику апарату з питань організаційного, інформаційного, довідкового, матеріально-технічного забезпечення.

Таким чином, Департамент є підзвітним та підконтрольним члену Рахункової палати, однак винятково в частині виконання доручень, наданих ним у межах повноважень, тобто доручень щодо здійснення заходів державного зовнішнього фінансового контролю (аудиту), про що також зазначено у п. 1.3. Положення.

Відповідно до п. 5.2.13 Положення про департамент контролю у сфері юстиції та запобігання корупції, з урахуванням позиції члена Рахункової палати директор Департаменту вносить пропозиції Секретарю Рахункової палати - керівнику апарату щодо удосконалення організації діяльності Департаменту, змін до його структури, чисельності та штатного розпису, матеріального заохочення працівників Департаменту, застосування заходів за порушення трудової, виконавської дисципліни, правил внутрішнього службового (трудового) розпорядку, загальних правил етичної поведінки державних службовців.

Водночас зазначення положення не створює право члена Рахункової палати надавати Доручення щодо проведення оцінювання діяльності результатів службової діяльності працівників Департаменту, керувати таким оцінюванням, визначати час чи місце його проведення, вимагати здійснення аудіо- та відеофіксації оцінювання, давати будь-які інші вказівки з цього приводу, а також не зобов`язує безпосереднього керівника позивача враховувати позицію члена Рахункової палати під час здійснення оцінювання та виставлення балів позивачу.

Крім цього, відповідно до п. 1.3 Положення про відділ аудиту у сфері юстиції та запобігання корупції, Відділ є підзвітним та підконтрольним члену Рахункової палати, однак винятково в частині виконання доручень, наданих ним у межах повноважень. При цьому Відділ є структурним підрозділом Департаменту (п. 1.2 такого Положення).

Як вірно наголошено судом першої інстанції, Законом України «Про Рахункову палату» не передбачено повноважень членів Рахункової палати з вирішення питань кадрового характеру щодо посадових осіб апарату Рахункової палати, за винятком своїх радників.

Так, відповідно до п. 7 частини другої статті 23 зазначеного Закону член Рахункової палати подає Секретарю Рахункової палати пропозиції щодо призначення на посади та звільнення з посад своїх радників.

Крім того, відповідно до частини другої статті 18 Закону України «Про Рахункову палату» посадові особи апарату Рахункової палати, включаючи Секретаря Рахункової палати, є державними службовцями. Гарантії діяльності посадових осіб апарату Рахункової палати визначаються Законом України "Про державну службу".

Секретар Рахункової палати призначається на посаду та звільняється з посади Головою Рахункової палати за його пропозицією відповідно до рішення Рахункової палати. Інші посадові особи апарату Рахункової палати (крім радників членів Рахункової палати) призначаються на посади та звільняються з посад Секретарем Рахункової палати у порядку, встановленому Законом України "Про державну службу".

Радники члена Рахункової палати призначаються на посади та звільняються з посад Секретарем Рахункової палати за поданням члена Рахункової палати. Припинення повноважень члена Рахункової палати є підставою для звільнення його радників.

Таким чином, ні Законом України «Про Рахункову палату», ні внутрішніми актами Рахункової палати не передбачено повноважень члена Рахункової палати надавати доручення з питань, пов`язаних з оцінюванням результатів службової діяльності працівників Департаменту, у тому числі позивача.

Враховуючи наведене вище вбачається, що член Рахункової палати ОСОБА_6 не є учасником оцінювання позивача, тому питання щодо виконання ОСОБА_10 доручення від 30.10.2020 року № 08-33/АМД-67 не стосується вирішення даної справи по суті заявлених у ній позовних вимог, у зв`язку з чим посилання позивача на виконання ним Доручення та прибуття до вказаного у Дорученні місця, в якому начебто мала проводитися оціночна співбесіда, колегія суддів не бере до уваги.

З огляду на вказане вище, вірним є висновок суду першої інстанції, що ОСОБА_1 неодноразово не виконано доручення безпосереднього керівника, при цьому позивач двічі не з`явився на місце проведення оціночної співбесіди, у зв`язку з чим ОСОБА_9 було правомірно визначено результати оцінювання службової діяльності без проведення оціночної співбесіди.

Пунктом 7 Порядку передбачено, що оцінювання проводиться на підставі ключових показників, визначених з урахуванням посадових обов`язків державного службовця, а також дотримання ним загальних правил етичної поведінки та вимог законодавства у сфері запобігання корупції.

Відповідно до п. 9 Порядку оцінювання проводиться поетапно: (1) визначення завдань і ключових показників; (2) визначення результатів виконання завдань; (3) затвердження висновку (крім випадків, коли жодне із визначених завдань не підлягає оцінюванню).

Критерії виставлення балів визначені додатком 4 до Порядку (далі - Критерії).

Позивача ознайомлено з визначеними завданнями (копія наявна в матеріалах особової справи, т. 2, а.с. 77-79, проставлено підпис Позивача у графі «ознайомлення державного службовця»).

У наданих суду матеріалах особової справи позивача наявні Завдання, ключові показники результативності, ефективності та якості службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорій «Б» або «В», визначені для позивача на 2020 рік (т. 2, а.с. 77-79).

Крім цього, наявні Результати виконання завдань державним службовцем (т. 2, а.с. 80-82).

З Результатів вбачається, що поряд з кожним виставленим балом зазначено обґрунтування виставленої оцінки. Так, виставлені Позивачеві бали є такими: « 1» (перше завдання); « 1» (друге завдання); «не підлягає оцінюванню» (третє завдання); « 1» (четверте завдання).

Згідно з Критеріями «не підлягає оцінюванню» виставляється, якщо завдання не могло бути виконано через обставини, які об`єктивно унеможливили його виконання і щодо яких державний службовець не міг впливати чи пропонувати інший спосіб виконання завдання, зокрема тимчасова непрацездатність, відсторонення від виконання посадових обов`язків (повноважень). З урахуванням умов праці у протиепідемічному режимі, завдання третє щодо участі у тренінгах, семінарах, конференціях визначено як таке, що не підлягає оцінюванню.

Відповідно до Критеріїв, бал « 1» виставляється у разі, якщо завдання виконано частково, результати не можуть бути використані через необхідність суттєвого доопрацювання, до виконання завдання державний службовець підійшов формально, чим нівелював практичну цінність отриманого результату, або завдання виконане з демонстрацією неспроможності одночасного забезпечення на належному рівні і своєчасного виконання посадових обов`язків, або під час виконання такого завдання порушено вимоги правил етичної поведінки, або процес досягнення результату чи сам результат мав негативний відгук з боку користувачів, споживачів, співвиконавців, керівництва тощо.

Завдання перше, друге та четверте позивача оцінені балом « 1», при цьому у графі «обґрунтування» викладено пояснення недоліків та порушень, у зв`язку з якими виставлено саме такий бал, зокрема, щодо завдання 1 вказано, що позивач системно не повідомляв безпосереднього керівника про отримання доручень щодо внесення інформації до АС «Колегія» та «Моніторинг рішень Колегія».

Щодо завдання 2 та 4 у Результатах зазначено, серед іншого, що позивач системно, всупереч вимог Порядку складання сертифікатів незалежності (затверджений рішенням Рахункової палати від 29 січня 2019 року № 3-7) не надавав керівнику для ознайомлення сертифікати незалежності, а також реєстрував сертифікати незалежності без повідомлення керівника Департаменту.

Так, рішенням Рахункової палати від 29.01.2019 № 3-7 затверджено Порядок складання сертифікатів незалежності, згідно з яким забороняється вчинення будь-яких дій в межах здійснення заходу державного зовнішнього фінансового контролю (аудиту), крім попереднього вивчення об`єктів і предмета такого заходу, посадовими особам апарату Рахункової палати, які не подали сертифікат незалежності; до складу контрольної групи не може бути включена посадова особа апарату Рахункової палати, яка не склала сертифікат незалежності (пункт 3.6).

Згідно з пунктом 3.2 згаданого Порядку складання сертифікатів незалежності посадова особа апарату Рахункової палати з метою забезпечення незалежності, об`єктивності та неупередженості виконання своїх повноважень при здійсненні заходів державного зовнішнього фінансового контролю (аудиту) особисто заповнює та подає сертифікат незалежності в установлений керівником відповідного департаменту або територіального підрозділу термін.

Колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що працівниками Відділу, у тому числі, позивачем, загалом допущено численні порушення щодо складення сертифікатів незалежності - сертифікати складалися вже після складення доручень члена Рахункової палати на здійснення контрольного заходу; на інший об`єкт контролю, ніж передбачено дорученнями, сертифікати не складалися загалом. Зазначене підтверджується, серед іншого, службовою запискою начальника відділу контролю за дотриманням антикорупційного законодавства управління запобігання та виявлення корупції В.І. Крамарчука від 11.12.2020 року (на виконання доручення Секретаря Рахункової палати - керівника апарату від 04.11.2020 № 45/08-2 щодо аналізу наданих копій сертифікатів незалежності структурними підрозділами апарату Рахункової палати).

Середній бал із урахуванням визначених за завдання балів становить « 1,0», тобто оцінка позивача є негативною, при цьому відповідну оцінку обґрунтовано у Результатах, таке обґрунтування є розгорнутим та конкретизованим, вказано чіткий перелік конкретних порушень законодавства та Регламенту Рахункової палати.

Відповідно до доводів позовної заяви та апеляційної скарги, ОСОБА_1 , оскаржує результати висновку, висловлюючи незгоду з конкретними виставленими йому балами.

Втім, колегія суддів вважає за необхідне наголосити, що відповідно до частини третьої статті 44 зазначеного Закону оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В», здійснюється безпосереднім керівником державного службовця та керівником самостійного структурного підрозділу.

Тобто, функція з оцінювання виконання завдань позивачем покладається на безпосереднього керівника. Визначення та виставлення оцінки за виконані завдання є дискреційними повноваженням керівника, оскільки вони дають можливість на власний розсуд (без узгодження) визначати зміст рішення або вибрати один із кількох варіантів рішення. Такі повноваження обумовлені певною свободою (вільним розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Так, дискреційні повноваження - це комплекс прав і зобов`язань представників влади як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення.

Під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин, та яке захистить або відновить порушене право.

Водночас, адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб`єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції.

При цьому, відповідно до правил правозастосування практики Європейського суду з прав людини, суд не може своїм рішенням підмінити рішення суб`єкта владних повноважень.

Так, відповідно до приписів Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R (80) 2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 р., під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

У відповідності до абз.3 п.10.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 р. № 7 "Про судове рішення в адміністративній справі", суд може ухвалити постанову про зобов`язання відповідача прийняти рішення певного змісту за винятком випадків, коли суб`єкт владних повноважень відповідно до закону приймає рішення на власний розсуд.

Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, і давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, що належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем, що також зазначено Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, постанова від 12 березня 2019 року у справі №924/449/18; постанова від 19 листопада 2018 року у справі № 909/480/15).

Суб`єкти владних повноважень застосовують надані їм в межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження у будь-якій формі своїх дій з іншими суб`єктами (дискреційні повноваження). Втручання в дискреційні повноваження суб`єкта влади виходить за межі завдань адміністративного судочинства. Суд, розглядаючи адміністративну справу по суті, не може перебирати на себе повноваження суб`єкта владних повноважень щодо реалізації покладених на нього завдань.

Таким чином, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що питання виставлення під час оцінювання балів безпосереднім керівником позивача ОСОБА_9 12.11.2020 року належить до дискреційних повноважень відповідача, які не може перебирати на себе суд.

Враховуючи наведене та беручи до уваги наявність розгорнутого та конкретизованого обґрунтування виставлених балів позивачу, доводи ОСОБА_1 про протиправність здійснення оцінювання його службової діяльності, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Також, протоколом про доведення інформації або документів до відома державного службовця від 01.12.2020 року вбачається, що Результати виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В» за 2020 рік надіслано на електронну адресу ОСОБА_1 , зазначену в особовій справі: ІНФОРМАЦІЯ_1 та на електронну адресу корпоративної пошти Рахункової палати .

Згідно з абз. 2 п. 40 Порядку у разі визначення результатів виконання завдань без оціночної співбесіди безпосередній керівник передає службі управління персоналом зазначену форму без відмітки про ознайомлення державного службовця. Державний службовець зобов`язаний ознайомитися з результатами виконання завдань протягом п`яти робочих днів після виходу на роботу.

Таким чином, обов`язок ознайомитись з результатами виконання завдань покладено саме на позивача протягом п`яти робочих днів після виходу на роботу.

Відповідно до п. 40-1 Порядку служба управління персоналом узагальнює результати виконання завдань державними службовцями.

Якщо за підсумками визначення результатів виконання завдань державному службовцю виставлена негативна оцінка, служба управління персоналом інформує про це суб`єкта призначення та передає йому матеріали оцінювання такого державного службовця (завдання і ключові показники, звіт щодо виконання поставлених завдань і ключових показників (у разі подання), заповнену форму щодо результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В", за відповідний рік згідно з додатком 8, зауваження державного службовця щодо оцінювання результатів його службової діяльності (у разі подання).

Для встановлення обґрунтованості виставлення державному службовцю негативної оцінки суб`єкт призначення вивчає матеріали оцінювання і в разі необхідності заслуховує пояснення відповідного державного службовця та/або його безпосереднього керівника.

У разі необґрунтованості негативної оцінки, виставленої державному службовцю, суб`єкт призначення зазначає своє обґрунтування у формі згідно з додатком 8 та не затверджує висновок з такою оцінкою. У такому разі процедура оцінювання результатів службової діяльності відповідного державного службовця припиняється.

Пунктом 41 Порядку визначено, що висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В», в якому виставляється негативна, позитивна або відмінна оцінка, за формою згідно з додатком 5 затверджується наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення.

Як уже зазначалось, наказом Секретаря Рахункової палати - керівника апарату № 322-к від 11.12.2020 затверджено висновок щодо результатів оцінювання службової діяльності державних службовців Рахункової палати, які займають посади державної служби категорії «Б» або «В» у 2020 році, яким позивачу затверджена негативна оцінка.

Частиною четвертою статті 44 Закону України «Про державну службу визначено, що державного службовця ознайомлюють з результатами оцінювання його службової діяльності під підпис протягом трьох календарних днів після проведення оцінювання.

Висновок щодо результатів оцінювання службової діяльності затверджується наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення.

У п. 16 Порядку визначено, що висновок затверджується наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення у грудні звітного року.

Служба управління персоналом державного органу, в якому працює державний службовець, ознайомлює відповідного державного службовця із затвердженим висновком у порядку, визначеному Законом України «Про державну службу».

Як підтверджується матеріалами справи, 11.12.2020 року вказаний наказ надіслано на електронну адресу корпоративної пошти Рахункової палати позивача.

При цьому, частиною першою статті 9-1 Закону України «Про державну службу» визначено, що доведення інформації або документів до відома державного службовця відповідно до вимог цього Закону здійснюється шляхом її вручення або надсилання поштою, в тому числі з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку. У разі доведення інформації або документів шляхом використання інших засобів телекомунікаційного зв`язку такий спосіб фіксується протоколом у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною сьомою статті 44 вказаного Закону передбачено, що висновок, що містить негативну оцінку за результатами оцінювання службової діяльності, може бути оскаржений державним службовцем у порядку, визначеному статтею 11 цього Закону.

У свою чергу, статтею 11 вказаного Закону визначено, що у разі порушення наданих цим Законом прав або виникнення перешкод у реалізації таких прав державний службовець у місячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про це, може подати керівнику державної служби скаргу із зазначенням фактів порушення його прав або перешкод у їх реалізації.

У скарзі державний службовець може вимагати від керівника державної служби утворення комісії для перевірки викладених у скарзі фактів.

Керівник державної служби зобов`язаний не пізніше 20 календарних днів з дня отримання скарги надати державному службовцю обґрунтовану письмову відповідь (рішення).

У разі неотримання в установлений частиною третьою цієї статті строк обґрунтованої відповіді на скаргу або незгоди з відповіддю керівника державної служби державний службовець може звернутися із відповідною скаргою до суду.

Одержання висновку, затвердженого наказом від № 322-к від 11.12.2020 року позивачем підтверджується його скаргою на адресу Секретаря Рахункової палати-керівника апарату від 13.12.2020, яка зареєстрована у відповідача 14.12.2020 року № 130/07.

При цьому, як вірно наголошено судом першої інстанції, питання належного чи не належного розгляду скарги позивача від 13.12.2020 року, не є предметом розгляду даної справи.

Оцінюючи доводи позивача про те, що відповідно до Довідки №2/21 від 21.05.2021 Національного агентства України з питань державної служби за результатами здійснення заходів контролю за додержанням визначених Законом України «Про державну службу» умов реалізації громадянами права на державну службу у Рахунковій палаті виявлені численні порушення, які були допущені в Рахунковій палаті, у тому числі, під час здійснення оцінювання результатів службової діяльності позивача, варто зазначити наступне.

Відповідно до п. 1 розділу III Порядку здійснення Національним агентством України з питань державної служби, його територіальними органами контролю за додержанням визначених Законом умов реалізації громадянами права на державну службу, затвердженого наказом Національного агентства України з питань державної служби 10.09.2020 № 168-20 (далі - Порядок № 168-20), за результатами заходів контролю Національне агентство України з питань державної служби, його територіальний орган, у строк, що не перевищує двадцяти календарних днів після закінчення заходів контролю, складає довідку у двох примірниках.

Як вбачається з матеріалів справи, з 10.03.2021 року до 23.04.2021 орку Національним агентством України з питань державної служби (далі також - НАДС) здійснено заходи контролю за додержанням визначених законом умов реалізації громадянами права на державну службу у Рахунковій палаті за період роботи з 01.01.2020 по 31.12.2020 (включно). За результатами зазначених заходів контролю НАДС складено довідку №2/21 від 21.05.2021(далі також - Довідка).

Довідки, які складаються НАДС за результатами контрольних заходів, не є імперативно-зобов`язальними для об`єкта заходів контролю, не мають характеру примусу, а містять саме рекомендації (пропозиції).

Так, Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо перезавантаження влади» від 19.09.2019 № 117-ІХ внесено зміни до Закону України «Про державну службу», зокрема виключено положення, що надавали НАДС повноваження проводити у державних органах перевірки стану дотримання вимог цього Закону та направляти державним органам та їх посадовим особам вимоги про скасування рішень таких органів з питань державної служби, які суперечать законодавству в частині реалізації громадянами права на державну службу (п.п. 10 та 14 ч. 3 статті 13 Закону України «Про державну службу»).

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.11.2019 № 974 «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» внесено відповідні зміни до Положення про Національне агентство України з питань державної служби, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 500.

Так, до 29.11.2019 року був чинним Порядок проведення Національним агентством України з питань державної служби та його територіальними органами перевірок стану дотримання державними органами вимог Закону та інших нормативно-правових актів у сфері державної служби, затверджений наказом НАДС від 26.09.2016 № 193. Цей документ регламентував процедуру проведення НАДС перевірок, у тому числі право посадових осіб об`єкта перевірки надавати членам робочої групи заяви, зауваження, пояснення щодо предмета перевірки, а також оскаржувати дії членів робочої групи, що здійснюють (здійснювали) перевірку, керівнику суб`єкта перевірки або до суду. Крім цього, передбачалася можливість підписання складених за результатами перевірок довідок керівником об`єкта перевірки або особою, яка виконує його обов`язки, із зауваженнями.

Між тим, відповідно до п. 5 розділу III Порядку № 168-20 керівник об`єкта заходів контролю або особа, яка виконує його обов`язки, у термін, що не перевищує п`яти робочих днів з дня надходження довідки, повідомляє НАДС, його територіальний орган про вжиті заходи щодо зазначених у довідці пропозицій (рекомендацій). При цьому положення щодо можливості оскарження довідки чи підписання її із зауваженнями Порядком № 168-20 не передбачені.

З матеріалів справи вбачається, що листом від 03.06.2021 року № 15-1245 Рахункова палата повідомила НАДС про вжиті заходи щодо зазначених у Довідці пропозицій (рекомендацій), у тому числі у зв`язку з пропозиціями НАДС, пов`язаними зі здійсненням оцінювання службової діяльності державних службовців Рахункової палати.

За результатами розгляду зазначеного листа НАДС надало Рахунковій палаті відповідь (лист №4446/21-21 від 30.06.2021 року), в якій висловило згоду з окремими поясненнями щодо вжитих Рахунковою палатою заходів.

У листі від 03.06.2021 року № 15-1245 Рахункова палата зазначила, що згідно з частиною другою статті 44 Закону України «Про державну службу» оцінювання результатів службової діяльності проводиться на підставі показників результативності, ефективності та якості, визначених з урахуванням посадових обов`язків державного службовця, а також дотримання ним правил етичної поведінки та вимог законодавства у сфері запобігання корупції, виконання індивідуальної програми професійного розвитку, а також показників, визначених у контракті про проходження державної служби (у разі укладення). При цьому Критерії не забезпечують у повному обсязі чіткого та єдиного підходу до реалізації вищезазначеної норми Закону у випадках, коли завдання були формально виконані, однак якість отриманого результату, процес досягнення мали негативний відгук з боку співвиконавців, керівництва, а також у випадку порушення правил етичної поведінки.

НАДС у листі № 4446/21-21 від 30.06.2021 зазначає, що «слід погодитися з тим, що за змістом частини другої статті 44 Закону оцінювання результатів службової діяльності проводиться не лише на підставі показників результативності ефективності та якості, визначених з урахуванням посадових обов`язків державного службовця, а і також на підставі інших показників, у тому числі - дотримання ним правил етичної поведінки та вимог законодавства у сфері запобігання корупції».

НАДС зауважує, що критерії «не є повною мірою досконалим та універсальним інструментом оцінювання результатів службової діяльності державного службовця в цілому».

При цьому, як було встановлено вище, відповідачем у висновку обґрунтовано відповідність виставлених позивачу балів критеріям, встановленим у додатку 4 до Порядку № 640.

З наведеного вбачається, що при оцінюванні позивача враховано не лише критерії, а й інші показники, визначені безпосередньо Законом України «Про державну службу», у тому числі - дотримання ним правил етичної поведінки та вимог законодавства у сфері запобігання корупції.

З урахуванням наведеного, зазначена у Довідці інформація не спростовує висновків щодо правомірності здійснення оцінювання результатів службової діяльності позивача та, відповідно, про відсутність підстав для скасування затверджених наказом відповідача від 11.12.2020 року № 322-к висновку щодо позивача.

У частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу відповідача № 329-к від 14.12.2020, яким позивача звільнено з 15.12.2020 року з посади провідного спеціаліста відділу аудиту у сфері юстиції та запобігання корупції департаменту контролю у сфері юстиції та запобігання корупції у зв`язку з отриманням негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності відповідно до п. 3 ч. 1 статті 87 Закону України «Про державну службу», колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини шостої статті 44 Закону України «Про державну службу» у разі отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності такий державний службовець звільняється із служби відповідно до пункту 3 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу» та з ним розривається контракт про проходження державної служби (у разі укладення).

У свою чергу, пункт 3 частини першої статті 87 цього Закону відносить до підстав для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності.

Частиною третьою статті 87 зазначеного Закону в редакції, чинній станом на час винесення наказу від 14.12.2020 № 329-к, встановлено, що суб`єкт призначення приймає рішення про припинення державної служби з підстав, передбачених пунктами 2 і 3 частини першої цієї статті, у п`ятиденний строк з дня настання або встановлення відповідного факту.

Жодних винятків ні вказана норма, ні сам Закон України «Про державну службу» станом на час виникнення спірних правовідносин не містить.

Відповідно до п. 16.2 Регламенту Рахункової палати, Секретар Рахункової палати - керівник апарату звільняє з посад посадових осіб апарату Рахункової палати в порядку, передбаченому законодавством України.

В обґрунтування позовних та апеляційних вимог, ОСОБА_1 зазначає про необхідність погодження його звільнення з членом Рахункової палати. При цьому позивач посилається на доданий ним до відповіді на відзив документ «Перелік функцій апарату Рахункової палати», п. 1.16 якого передбачено функцію в межах завдання 1 «Керівництво апаратом Рахункової палати»: призначення на посади та звільнення з посад посадових осіб апарату Рахункової палати, накладення дисциплінарних стягнень, застосування заохочення до посадових осіб Рахункової палати, у департаментах за пропозицією члена Рахункової палати.

Зазначена функція кореспондує пункту 7.3.4 Регламенту Рахункової палати, яким до повноважень члена Рахункової палати віднесено надання пропозицій щодо преміювання працівників департаментів, до повноважень яких належить здійснення заходів державного зовнішнього фінансового контролю (аудиту), та щодо притягнення їх до відповідальності.

Водночас відсутнє будь-яке положення, яким вимагалося б погодження Секретарем Рахункової палати - керівником апарату із членом Рахункової палати питання звільнення працівників департаментів, до повноважень яких належить здійснення заходів державного зовнішнього фінансового контролю (аудиту) (у тому числі позивача). З наведеного вбачається, що член Рахункової палати винятково наділений правом надання пропозицій щодо преміювання та притягнення до відповідальності працівників відповідних департаментів.

Крім того, частиною першою статті 3 Закону України «Про державну службу» встановлено, що цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця.

Пунктом 7 частини другої статті 3 наведеного Закону визначено, що дія цього Закону поширюється на державних службовців державних органів, особливості проходження державної служби в яких визначені статтею 91 цього Закону.

Частина перша статті 91 зазначеного Закону встановлює, що дія цієї статті поширюється на керівників центральних органів виконавчої влади, які не є членами Кабінету Міністрів України, та їх заступників, керівників апаратів (секретаріатів), допоміжних органів, утворених Президентом України, Представництва Президента України в Автономній Республіці Крим, Антимонопольного комітету України, Державного комітету телебачення і радіомовлення України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, Фонду державного майна України, Конституційного Суду України, Верховного Суду, вищих спеціалізованих судів, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Національного агентства з питань запобігання корупції, Національного антикорупційного бюро України, Ради національної безпеки і оборони України, Рахункової палати, а також державних колегіальних органів, посади голів та членів яких не належать до посад державної служби.

Відповідно до частини другої статті 91 цього Закону керівники апаратів (секретаріатів) державних органів, зазначених у частині першій цієї статті, крім Керівника Секретаріату Конституційного Суду України, призначаються на посаду в порядку, визначеному законом, а керівники апаратів (секретаріатів) судів, органів та установ системи правосуддя - з особливостями, передбаченими законодавством про судоустрій і статус суддів.

Оскільки позивач не обіймав жодної з посад, визначених у частинах першій та другій, а так само взагалі у статті 91 Закону України «Про державну службу», до нього застосовуються саме норми цього Закону.

Також, частиною першою статті 5 Закону України «Про державну службу» визначено, що правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Згідно частини другої статті 5 наведеного Закону відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.

Як уже зазначалось, Законом України «Про Рахункову палату» іншого по відношенню до позивача, зокрема погодження члена Рахункової палати на звільнення, не передбачено.

Таким чином, оскаржуваний наказ, яким було звільнено позивача у результаті оцінювання результатів його службової діяльності, прийнято у відповідності до чинного на момент його прийняття нормативного регулювання, що не спростовано позивачем доводами апеляційної скарги.

Про винесення вказаного наказу позивачу надіслано повідомлення від 15.12.2020 року № 15/552 та складено акт про відмову від ознайомлення з наказом про звільнення та отримання трудової книжки від 15.12.2020, у якому також зазначено про пропозицію позивачу засобами телекомунаційного зв`язку та за допомогою електронної пошти прибути з 10 год. 00 хв. до 16 год. 00 хв. до управління по роботі з персоналом для, зокрема, ознайомлення з наказом та отримання трудової книжки, проте ОСОБА_1 не з`явився.

Відповідно до частини першої статті 47 Кодексу законів про працю України роботодавець зобов`язаний в день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.

При цьому, обов`язок власника або уповноваженого ним органу видати працівнику копію наказу про звільнення з роботи кореспондується з поведінкою працівника, яка має бути направлена на отримання такого наказу та трудової книжки, чого позивачем вчинено не було й зворотного суду не доведено.

У частині посилань позивача на винесення наказу про його звільнення в умовах конфлікту інтересів із грубим порушенням законодавства про запобігання корупції, варто зазначити наступне.

Правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень визначає Закон України «Про запобігання корупції».

Відповідно до статті 1 наведеного Закону:

потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень;

приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях;

реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Відповідно до п. 2 частини першої статті 28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно.

Згідно частини третьої статті 28 наведеного Закону Національне агентство у випадку одержання від особи повідомлення про наявність у неї реального, потенційного конфлікту інтересів упродовж семи робочих днів роз`яснює такій особі порядок її дій щодо врегулювання конфлікту інтересів.

Частиною п`ятою статті 28 зазначеного Закону встановлено, що у разі існування в особи сумнівів щодо наявності в неї конфлікту інтересів вона має право звернутися за роз`ясненням до Національного агентства. У разі якщо особа не отримала підтвердження про відсутність конфлікту інтересів, вона діє відповідно до вимог, передбачених у цьому розділі Закону.

Матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження потенційного, приватного чи реального конфлікту інтересів між позивачем та ОСОБА_9 чи Секретарем Рахункової палати - керівником апарату Ходаковським В.В., а додані колективні звернення на адресу керівників державних органів, не є такими доказами в розумінні Закону України «Про запобігання корупції».

Щодо решти аргументів сторін, суд звертає увагу, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. У зв`язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 лютого 2022 року - без змін.

Керуючись ст..ст. 241, 242, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 лютого 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.Є.Пилипенко

Суддя: Я.Б.Глущенко

С.Б.Шелест

Повний текст виготовлено 06 вересня 2022 року.