Справа № 160/9948/22
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2022-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 вересня 2022 року Справа № 160/9948/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОлійника В. М.
за участі секретаря судового засіданняБороди І.В.
представника позивача представника відповідача Александрової І.І. Трехової О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до приватного акціонерного товариства «Камет-Сталь» про стягнення адміністративно-господарських санкцій, -
12 липня 2022 року Дніпропетровське обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до приватного акціонерного товариства «Камет-Сталь», в якій просить:
стягнути з приватного акціонерного товариства «Камет-сталь» на користь держави в особі Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю суму адміністративно-господарських санкцій за незабезпечення виконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2021 рік у розмірі 15 174 381,00 грн.
В обґрунтування позову зазначено, що відповідач перебуває на обліку в Дніпропетровському обласному відділенні Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю. За 75 робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю і не зайнятих особами з інвалідністю у 2021 році, відповідач до 15.04.2022 року повинен був самостійно сплатити адміністративно-господарські санкції у розмірі 15 174 381,00 грн. Дана сума заборгованості по адміністративно-господарським санкціям підтверджується наданим відповідачем річним Звітом про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2021 рік за формою №10-ПІ, затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 10.02.2007 р. № 42 та розрахунком суми позову щодо стягнення заборгованості по сплаті адміністративно-господарських санкцій за незайняті робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю. Оскільки вищезазначена сума у визначений законодавством строк відповідачем не сплачена, утворилась заборгованість у зазначеному вище розмірі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 липня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з призначенням дати підготовчого засідання.
03 серпня 2022 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що згідно відповіді Дніпропетровського обласного центру зайнятості відповідач надав державній службі зайнятості наявні вакансії для працевлаштування осіб з інвалідністю в січні 2021 лише в кількості 20 вакансій робітник з комплексного прибирання та утримання будинків з прилеглими територіями на робочі місця для осіб з інвалідністю. Отже, відповідач не здійснив всіх можливих заходів для працевлаштування осіб з інвалідністю протягом 2021 року, що призвело до незабезпечення виконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, передбаченого частиною першою статті 19 Закону № 875-XII.
Наголошує, що протягом 2021 року, він як роботодавець, який використовує найману працю, вжив сукупність заходів, як передбачених законом, так і додаткових за власною ініціативою, для виконання встановленого законом нормативу по працевлаштуванню осіб з інвалідністю, а невиконання такого нормативу відбулось за відсутності у цьому вини відповідача.
Так, згідно поданого відповідачем 28.02.2022 звіту про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю за 2021 рік по формі № 10-ПІ: середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу (осіб) - 4 350; середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність (осіб) - 99; кількість осіб з інвалідністю - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог статті 19 Закону України Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в України (осіб) - 174.
Згідно з наказом ПРАТ ДКХЗ від 07.12.2020 року № 1113-п Про бронювання робочих місць для працювання осіб з інвалідністю на підприємстві Відповідача на 2021 рік було заброньовано в структурних підрозділах Товариства 46 робочих місць для осіб з інвалідністю у відповідності до Додатку № 1. Тобто відповідачем на 2021 рік було виділено робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю у кількості 46 штатних одиниць.
04.08.2021 внесено зміни до наказу від 07.12.2020 року № 1113-п, яким заброньовано на 2021 рік 390 робочих місць для осіб з інвалідністю, у тому_числі в цеху підготовки виробництва згідно штатного розпису - 189 робочих місць (підсобний робітник), в інших структурних підрозділах - 201 робоче місце, за умови відсутності протипоказань для виконання робіт .
Даний наказ видано у зв`язку із збільшенням облікової чисельності штатних працівників з 03.08.2021 року через масове прийняття на роботу працівників за переведенням з ПАТ ДМК;
В період з 01.01.2021 по 31.12.2021 на підприємстві відповідача працевлаштовано 204 осіб з інвалідністю, з яких 190 особа - за переведенням з ПАТ "ДМК, інші 14 - за направленням центру зайнятості та за самостійним зверненням таких осіб для працевлаштування; звільнено 19 осіб, з яких за угодою сторін - 4 особи, за власним бажанням - 10 осіб, у зв`язку із переведенням на інше підприємство - 4 особи, у зв`язку із закінченням терміну трудової угоди - 1 особа; 5 осіб - працівників відповідача вперше отримали статус особи з інвалідністю, продовжуючи працювати на підприємстві.
Всього загальна кількість осіб з інвалідністю, що працювали протягом 2021 року на підприємстві ПРАТ КАМЕТ-СТАЛЬ - 230 осіб з інвалідністю (з урахуванням змін у кадровому складі внаслідок нових прийомів на роботу та звільнень, набуття працівниками підприємства статусу осіб з інвалідністю за станом здоров`я).
Таким чином, відповідачем виконано вимогу законодавства в частині виділення/створення робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2021 році. Фактичне створення умов праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації та пристосування робочого місця для осіб з інвалідністю можливе лише після працевлаштування такої особи. Одночасно, жодних доказів того, що відповідачем не виділено та не створено робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю в кількості, достатній для виконання нормативу, позивачем не надано, як і не доведено факту протиправної відмови у працевлаштуванні осіб з інвалідністю з боку відповідача.
Також, зазначає, що відповідачем виконано вимоги закону щодо звітування перед Фондом соціального захисту осіб з інвалідністю, зокрема 28.02.2022 р. було подано до позивача звіт про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю за 2021 рік за формою № 10-ПОІ.
Крім того, вказує, що в 2021 році систематично протягом 2021 року ПРАТ КАМЕТ-СТАЛЬ інформував Кам`янський міський центр зайнятості про наявність вакансій для працевлаштування осіб з інвалідністю шляхом подання звітності Інформація про попит на робочу силу (вакансію) за формою № 3-ПН, у яких роботодавцем визначено потребу в робочій силі (вакансії), що забезпечувало можливість працевлаштування осіб з інвалідністю, а саме: звітність від 14.01.2021 - отримана Кам`янським міським центром зайнятості 18.01.2021; звітність від 16.02.2021 - отримана Кам`янським міським центром зайнятості 18.02.2021; звітність від 12.03.2021 - отримана Кам`янським міським центром зайнятості 15.03.2021 звітність від 14.04.2021 - отримана Кам`янським міським центром зайнятості 15.04.2021; звітність від 24.05.2021 - отримана Кам`янським міським центром зайнятості 25.05.2021; звітність від 18.06.2021 - отримана Кам`янським міським центром зайнятості 22.06.2021; звітність від 27.07.2021 - отримана Кам`янським міським центром зайнятості 27.07.2021; звітність від 20.08.2021 - отримана Кам`янським міським центром зайнятості 20.08.2021; звітність за вих. № 143-164 від 09.09.2021 - отримана Кам`янським міським центром зайнятості 10.09.2021; звітність від 08.10.2021 - отримана Кам`янським міським центром зайнятості 27.10.2021; звітність від 17.11.2021 - отримана Кам`янським міським центром зайнятості 18.11.2021; звітність без дати - отримана Кам`янським міським центром зайнятості 14.12.2021; звітність за вих. № 143-630 від 28.12.2021 - отримана Кам`янським міським центром зайнятості 28.12.2021.
Також, ПРАТ КАМЕТ-СТАЛЬ протягом 2021 р. вживались додаткові до тих, що передбачені законом, заходи з метою заповнення вакансій, підходящих, в тому числі для осіб з інвалідністю, а саме: 1) здійснення публікації оголошень про наявні вакансії за робочими спеціальностями, що створені для працевлаштування осіб з інвалідністю в кожному щотижневому номері власного періодичного видання підприємства Інформаційний дайджест на 4-й сторінці в рубриці Приватне акціонерне товариство Дніпровський коксохімічний завод металургійне виробництво запрошує на роботу за професіями; щомісячне розміщення оголошення про вакантні робочі місця робочий по комплексній уборці та утримання споруд з прилеглими територіями на сайті пошуку роботи rohota.ua; протягом 2021 року представники ПРАТ КАМЕТ-СТАЛЬ в умовах карантинних обмежень брали участь в наступних заходах пошуку та сприяння працевлаштування осіб з інвалідністю, які організовував та проводив Кам`янський міський центр зайнятості: в онлайн-семінарі від 20.05.2021, в якому брали участь 12 осіб-учасників; скайп-конференції 02.12.2021 роботодавців за участю Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю на тему розширення можливостей працевлаштування осіб з інвалідністю - датою проведення 02.12.2021; інформаційних семінарах для роботодавців, де розглядались питання укомплектування підприємств персоналом, у тому числі з осіб з інвалідністю (4 семінари), що підтверджується листом Кам`янського міського центру зайнятості від 06.06.2022 № 868/2022.
З урахуванням наведеного, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову.
17 серпня 2022 року засобами електронного зв`язку представником позивача подано відповідь на відзив, де зазначено, що в відзиві відповідач зазначив, що в 2021 році систематично протягом року інформував Кам`янськнй міський центр зайнятості про наявність вакансій для працевлаштування осіб з інвалідністю шляхом подання звітності за формою №3-ПН Інформація про попит на робочу силу (вакансії), в яких зазначено потребу в працівниках-особах з інвалідністю.
Так, з роботодавцями, які не виконали норматив працевлаштування осіб з інвалідністю, передбачений частиною першою статті 19 Закону України Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні, державною службою зайнятості проводиться індивідуальна робота для працевлаштування на вільні робочі місця конкретного фахівця, який має інвалідність. У разі відсутності необхідних спеціалістів серед зареєстрованих безробітних осіб з обмеженими фізичними можливостями державна служба зайнятості на замовлення роботодавців організовує та здійснює професійне навчання - професійну підготовку, перепідготовку та підвищення кваліфікації (стаття 35 Закону України Про зайнятість населення). З метою підтримки зайнятості осіб з інвалідністю державна служба зайнятості інформує роботодавців про професійно-кваліфікаційний склад безробітних осіб з інвалідністю та пропонує подальшу співпрацю щодо укомплектування роботах місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю, в тому числі з компенсацією роботодавцю єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Враховуючи інформацію згідно звіту за формою №10-ПОІ (річна) Звіт про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю, затвердженої наказом Міністерства соціальної політики України від 27.08.2020 № 591 за 2021 рік, який був надісланий на адресу позивача відповідачем, вбачається незабезпечення виконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2021 році, у зв`язку з чим нарахована адміністративно-господарська санкція у розмірі 15 174 381,00 грн., яку відповідач, враховуючи норму частини 4 ст. 20 Закону України Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні, повинен був сплатити до 15 квітня 2022 року.
26 серпня 2022 року від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких підтримано позицію, викладену у відзиві на позовну заяву.
Останнє судове засідання у справі відбулось 01 вересня 2022 року.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, адміністративний позов просила задовольнити.
Представник відповідача у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
З матеріалів справи вбачається, що ПрАТ «Камет-Сталь» з січня 2021 року по грудень 2021 року включно подавало до Дніпровського міського центру зайнятості звіти згідно форми №3-ПН Інформація про попит на робочу силу (вакансії).
У період з 01.01.2021 по 31.12.2021 на підприємстві відповідача:
- працевлаштовано 204 осіб з інвалідністю, з яких 190 осіб - за переведенням з ПАТ "ДМК, інші 14 - за направленням центру зайнятості та за самостійним зверненням таких осіб для працевлаштування;
- звільнено 19 осіб, з яких за угодою сторін - 4 особи, за власним бажанням - 10 осіб, у зв`язку із переведенням на інше підприємство - 4 особи, у зв`язку із закінченням терміну трудової угоди - 1 особа;
- 5 осіб - працівників відповідача вперше отримали статус особи з інвалідністю, продовжуючи працювати на підприємстві.
Всього загальна кількість осіб з інвалідністю, що працювали протягом 2021 року на підприємстві ПрАТ Камет-Сталь, - 230 осіб з інвалідністю.
Відповідно до Звіту про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2021 рік за формою 10-ПОІ, затвердженою наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 10.02.2007 року №42, та розрахунку суми позову щодо стягнення адміністративно-господарських санкцій, позивач зазначає, що за наявні робочі місця призначені для працевлаштування осіб з інвалідністю і не зайняті особами з інвалідністю у 2021 році, відповідач мав сплатити суму адміністративно-господарських санкцій у розмірі 15 174 381,00 грн. (за 75 осіб).
Станом на день звернення до суду відповідачем не сплачено суму адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу у працевлаштуванні осіб з інвалідністю, що і стало підставою звернення до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладеним у відзиві на позов, суд врахував наступне.
Спеціальним законом, який визначає основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні і гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість особам з інвалідністю ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами, є Закон України від 21 березня 1991 року №875-ХІІ Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні (далі - Закон №875-ХІІ).
Відповідно до ч.2 ст.17 Закону №875-ХІІ, підприємства, установи і організації за рахунок коштів Фонду соціального захисту інвалідів або за рішенням місцевої ради за рахунок власних коштів у разі потреби створюють спеціальні робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, здійснюючи для цього адаптацію основного і додаткового обладнання, технічного оснащення і пристосування тощо, з урахуванням обмежених можливостей осіб з інвалідністю.
Частинами 1, 2 ст.19 Закону №875-ХІІ передбачено, що для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.
Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування осіб з інвалідністю. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.
Відповідно до положень ч.ч.1, 4 ст.20 Закону №875-ХІІ, підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.
Адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону. При цьому до правовідносин із стягнення адміністративно-господарських санкцій, передбачених цим Законом, не застосовуються строки, визначені статтею 250 Господарського кодексу України.
За приписами ч.1 ст.18 Закону №875-ХІІ, забезпечення прав осіб з інвалідністю на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.
Частиною 3 ст.18 цього Закону визначено, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
З аналізу вказаних норм вбачається, що обов`язок з працевлаштування інвалідів відповідно до встановленого Законом нормативу покладається як на роботодавців, так і на державну службу зайнятості.
Згідно з наказом Міністерства соціальної політики України від 27 серпня 2020 року № 591, щорічною формою звітності є форма №10-ПОІ, яка заповнюється роботодавцями та подається до базового центру зайнятості незалежно від місцезнаходження роботодавця за наявності у роботодавця попиту на робочу силу (вакансії) не пізніше 1 березня після звітного періоду.
З огляду на викладене, звіт за формою 10-ПОІ є актом інформування органів працевлаштування про створені на підприємстві робочі місця для працевлаштування інвалідів і, водночас, запитом про направлення на підприємство інвалідів для працевлаштування.
Судом встановлено, що відповідач подав за 2021 рік звіт (за формою №10-ПОІ) про наявність вакансій для працевлаштування інвалідів. В цьому звіті містилась інформація про наявність відповідних вакансій.
Також, з матеріалів справи вбачається, що відповідач впродовж 2021 року надавав звіти до центру зайнятості щодо наявності вільних робочих місць для працевлаштування інвалідів, що залишались вакантними у зв`язку з не направленням для працевлаштування інвалідів уповноваженими органами.
Як зазначалося вище, у період з 01.01.2021 по 31.12.2021 на підприємстві відповідача працевлаштовано 204 осіб з інвалідністю, з яких 190 осіб - за переведенням з ПАТ "ДМК, інші 14 - за направленням центру зайнятості та за самостійним зверненням таких осіб для працевлаштування.
Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що відповідач сприяв працевлаштуванню осіб з інвалідністю та виконував усі вимоги законодавства щодо забезпечення прав осіб з інвалідністю на працевлаштування у повному обсязі.
Судом встановлено факт невиконання відповідачем нормативу по працевлаштуванню інвалідів у 2021 році.
Разом з тим, суд вважає, що вина відповідача в зазначеному відсутня, оскільки, відповідач вживав всі необхідні заходи по створенню робочих місць та працевлаштуванню осіб з інвалідністю. Поряд з цим, фактів відмови зі сторони відповідача у працевлаштуванні осіб з інвалідністю за 2021 рік, не встановлено. Докази зворотного у суду відсутні.
Так, згідно з наказом ПРАТ ДКХЗ від 07.12.2020 року № 1113-п Про бронювання робочих місць для працювання осіб з інвалідністю на підприємстві Відповідача на 2021 рік було заброньовано в структурних підрозділах Товариства 46 робочих місць для осіб з інвалідністю у відповідності до Додатку № 1. Тобто відповідачем на 2021 рік було виділено робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю у кількості 46 штатних одиниць.
04.08.2021 внесено зміни до наказу від 07.12.2020 року № 1113-п, яким заброньовано на 2021 рік 390 робочих місць для осіб з інвалідністю, у тому_числі в цеху підготовки виробництва згідно штатного розпису - 189 робочих місць (підсобний робітник), в інших структурних підрозділах - 201 робоче місце, за умови відсутності протипоказань для виконання робіт .
Даний наказ видано у зв`язку із збільшенням облікової чисельності штатних працівників з 03.08.2021 року через масове прийняття на роботу працівників за переведенням з ПАТ ДМК;
Систематично протягом 2021 року ПРАТ КАМЕТ-СТАЛЬ інформував Кам`янський міський центр зайнятості про наявність вакансій для працевлаштування осіб з інвалідністю шляхом подання звітності Інформація про попит на робочу силу (вакансію) за формою № 3-ПН, у яких роботодавцем визначено потребу в робочій силі (вакансії), що забезпечувало можливість працевлаштування осіб з інвалідністю, а саме: звітність від 14.01.2021 - отримана Кам`янським міським центром зайнятості 18.01.2021; звітність від 16.02.2021 - отримана Кам`янським міським центром зайнятості 18.02.2021; звітність від 12.03.2021 - отримана Кам`янським міським центром зайнятості 15.03.2021 звітність від 14.04.2021 - отримана Кам`янським міським центром зайнятості 15.04.2021; звітність від 24.05.2021 - отримана Кам`янським міським центром зайнятості 25.05.2021; звітність від 18.06.2021 - отримана Кам`янським міським центром зайнятості 22.06.2021; звітність від 27.07.2021 - отримана Кам`янським міським центром зайнятості 27.07.2021; звітність від 20.08.2021 - отримана Кам`янським міським центром зайнятості 20.08.2021; звітність за вих. № 143-164 від 09.09.2021 - отримана Кам`янським міським центром зайнятості 10.09.2021; звітність від 08.10.2021 - отримана Кам`янським міським центром зайнятості 27.10.2021; звітність від 17.11.2021 - отримана Кам`янським міським центром зайнятості 18.11.2021; звітність без дати - отримана Кам`янським міським центром зайнятості 14.12.2021; звітність за вих. № 143-630 від 28.12.2021 - отримана Кам`янським міським центром зайнятості 28.12.2021.
Також, ПРАТ КАМЕТ-СТАЛЬ протягом 2021 р. вживались додаткові до тих, що передбачені законом, заходи з метою заповнення вакансій, підходящих, в тому числі для осіб з інвалідністю, а саме: 1) здійснення публікації оголошень про наявні вакансії за робочими спеціальностями, що створені для працевлаштування осіб з інвалідністю в кожному щотижневому номері власного періодичного видання підприємства Інформаційний дайджест на 4-й сторінці в рубриці Приватне акціонерне товариство Дніпровський коксохімічний завод металургійне виробництво запрошує на роботу за професіями; щомісячне розміщення оголошення про вакантні робочі місця робочий по комплексній уборці та утримання споруд з прилеглими територіями на сайті пошуку роботи rohota.ua; протягом 2021 року представники ПРАТ КАМЕТ-СТАЛЬ в умовах карантинних обмежень брали участь в наступних заходах пошуку та сприяння працевлаштування осіб з інвалідністю, які організовував та проводив Кам`янський міський центр зайнятості: в онлайн-семінарі від 20.05.2021, в якому брали участь 12 осіб-учасників; скайп-конференції 02.12.2021 роботодавців за участю Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю на тему розширення можливостей працевлаштування осіб з інвалідністю - датою проведення 02.12.2021; інформаційних семінарах для роботодавців, де розглядались питання укомплектування підприємств персоналом, у тому числі з осіб з інвалідністю (4 семінари), що підтверджується листом Кам`янського міського центру зайнятості від 06.06.2022 № 868/2022.
Тобто, ПрАТ Камет-Сталь було вжито всіх заходів по створенню робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до встановленого нормативу.
Позивачем подання відповідної звітності та заявок не заперечується.
Відповідно до ч.1 ст.218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.
Частиною другою цієї ж статті передбачено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.
Таким чином, для стягнення адміністративно-господарських санкцій слід виходити із загальних норм права відносно відповідальності за порушення зобов`язань та встановлення в діях або бездіяльності підприємства складу правопорушення з метою застосування юридичної відповідальності у вигляді адміністративно-господарських санкцій.
Статтею 238 Господарського кодексу України передбачено, що за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб`єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.
Таким чином, адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до учасника господарських відносин за порушення ним правил, встановлених законодавчими актами, при наявності в діях суб`єкту господарювання вини у вчиненні такого порушення та якщо ним не приймались заходи, спрямовані на недопущення господарського правопорушення.
При цьому, суд зазначає, що роботодавець вжив усіх необхідних заходів для недопущення порушення, а факт не працевлаштування осіб з інвалідністю у рахунок нормативів робочих місць для даної категорії громадян, у зв`язку з їх відсутністю, не може слугувати підставою для накладення адміністративно-господарських санкцій, за відсутності вини юридичної особи.
Отже, елементами правопорушення є вина та наявність причинного зв`язку між самим порушенням та його наслідками. Застосування принципу вини як умови відповідальності пов`язане з необхідністю доведення порушення зобов`язання.
З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що роботодавець вжив необхідних заходів для недопущення господарського правопорушення, зокрема, відповідачем було вжито всіх необхідних заходів для працевлаштування осіб з інвалідністю: підприємство зареєстровано у Дніпропетровському обласному відділенні Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю, звітувало про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю, направляло до центру зайнятості відповідну звітність з інформацією щодо можливості працевлаштування осіб з інвалідністю, а, отже, зазначені адміністративно-господарські санкції до відповідача застосовані бути не можуть.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19 грудня 2018 року у справі №812/1140/18, відповідно до якої обов`язок підприємства зі створення робочих місць для осіб з інвалідністю не супроводжується його обов`язком займатися пошуком осіб з інвалідністю для працевлаштування, за умови, що відповідач ужив всі заходи по створенню робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до встановленого нормативу.
Відповідно до вимог ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Беручи до уваги вищенаведене, суд вважає, що відповідачем було виконано всі необхідні заходи по створенню робочих місць для інвалідів і їх працевлаштуванню та дотримано вимоги, встановлені статтею 19 Закону №875-ХІІ, а тому, підстави для застосування до нього адміністративно-господарських санкцій відсутні.
Відповідно до положень ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно зі ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Судом враховано, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі РуїсТоріха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).
Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
За таких обставин, системно проаналізувавши приписи законодавства України, надавши оцінку з урахуванням усіх доказів у справі в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд робить висновок, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні позову Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до приватного акціонерного товариства "Камет-Сталь" про стягнення адміністративно-господарських санкцій відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення суду складений 12 вересня 2022 року.

Суддя В.М. Олійник