Справа № 460/26561/22
Суддя: Д.Є. Махаринець
Дата ухвалення: 2022-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
Рівненський окружний адміністративний суд в особі судді Махаринця Д.Є., перевіривши виконання вимог статті 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України за позовною заявою
до Командир військової частини НОМЕР_1
про визнання протиправним та скасування наказу,-
До суду надійшла позовна заява позивача про скасування наказу відповідача та зобов`язання виплати премії
Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.
Ознайомившись з позовною заявою та доданими матеріалами, вважаю, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.
Положеннями частин 1, 2 статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
При цьому, як самостійно зазначає позивач у позовній заяві, спір, який є предметом даного позову виник із публічно-правових відносин та пов`язаний із прийняттям громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.
Відповідно до пункту 17 частини першої статті 4 КАС України публічною службою є, зокрема, діяльність військовослужбовців.
Таким чином, за характером спірних правовідносин і їх суб`єктним складом цей спір є публічно-правовим спором з приводу проходження публічної служби, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів.
Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Частиною другою цієї статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно з частиною 3 статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Отже, КАС України передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині другій статті 122 цього Кодексу.
Таким спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною 5 статті 122 КАС України.
В даному ж випадку, предметом спору є скасування наказу винесеного щодо особи яка перебувала на державній службі.
Згідно із наказом відповідача від 27.07.2022 року позивача позбавлено премії за липень 2022.
Водночас нормами Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), яка регулює строки звернення до суду за вирішенням трудових спорів, встановлено інші строки звернення до суду за захистом порушеного права.
Усталеною є позиція Верховного Суду щодо застосування приписів КЗпП України у разі неврегульованості нормами спеціального законодавства правовідносин, щодо яких виник спір.
Отже, з огляду на те, що строк звернення до суду за вирішенням цього публічно-правового спору щодо проходження та звільнення з публічної служби охоплюється спеціальною нормою частини п`ятої статті 122 КАС України, відсутні підстави для застосування у спірних правовідносинах норми КЗпП України.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду від 11.02.2021 року у справі №240/532/20.
Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Позивач вважає протиправним наказ та позбавлення його премії на підставі спірного наказу.

Суд зазначає, що з моменту винесення та доведення до відома позивача такого наказу йому в будь-якому разі стало відомо про не нарахування та невиплату щомісячної премії

Отже, про порушення права, що стало підставою для звернення позивача з цією позовної заявою позивачу мало бути відомо з дня винесення наказу

Отже, місячний строк звернення до суду щодо оскарження наказу від 27.07.2022 станом на день подання позову 29.08.2022 року сплив.

Втім, до суду з даним адміністративним позовом позивач засобами поштового зв`язку звернувся лише 29.08.2022 року, тобто із пропуском місячного строку звернення, передбаченого частиною 5 статті 122 КАС України.

При цьому, до матеріалів позовної заяви позивачем вказано про поновлення строку звернення до суду.

У поданій заяві позивач посилається на те, що позивач перебуває на військовій службі, а також введено режим воєнного стану та карантин.

Надаючи оцінку таким посиланням позивача, суд виходить із такого.

24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією Російською Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України № 64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05:30 год. 24.02.2022 року який в подальшому продовжений у встановленому порядку

Відповідно до статті 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

За приписами пункту другого Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування наказано запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Відповідно до статті 16 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" за рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію в установленому порядку указом Президента України, утворені відповідно до законів України військові формування залучаються разом із правоохоронними органами до вирішення завдань, пов`язаних із запровадженням і здійсненням заходів правового режиму воєнного стану, згідно з їх призначенням та специфікою діяльності.

На переконання суду, сам по собі факт введення на території України воєнного стану не є підставою для поновлення строку звернення до суду. Така обставина є поважною лише у тому випадку, якщо вона перешкоджала позивачу звернутися до суду з позовом у встановлений строк.

Суд зауважує, що прийняття спірного наказу відбулось вже під час дії воєнного стану, при цьому позивач не вказує про свою безпосередню участь у відсічі збройної агресії, перебування за межами його місця проживання тощо що мого перешкоджати своєчасному пред`явленню позову. Навпаки, з доданого договору про правову допомогу укладеного в місті Рівне 31 липня 2022 року вбачається що позивач завчасно звернувся за правовою допомогою. Доводи про те, що відсутність висновків службового розслідування перешкоджали своєчасному зверненню до суду також не заслуговують на увагу, оскільки позивач не позбавлений права клопотати перед судом про витребування доказів необхідних для вирішення спору

Позивач не навів доводів, яким чином після прийняття наказу про звільнення відповідача зі служби в поліції дія воєнного стану чи карантину перешкоджала йому вчасно звернутись до суду з даним позовом, як і не надав відповідних доказів.

При цьому, суд зазначає, що на теперішній час центри комплектування та соціальної підтримки продовжують функціонувати, їх працівники виконують відповідні функціональні обов`язки і суду не надано доказів щодо ускладнення чи неможливості виконання ними своїх функцій, а також не надано суду відповідного відрядження позивача для виконання інших завдань, пов`язаних з введенням воєнного стану тощо, щоб ускладнювало вчасне звернення до суду.

Наведене дає підстави суду дійти висновку, що вказані позивачем причини пропуску строку звернення до суду не є поважними, а тому підстави для поновлення цього строку з наведених позивачем мотивів, відсутні.

В той же час, положеннями частини 1 статті 123 КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи вище викладене, а також з метою запобігання обмеження права позивача на звернення до суду, суд вважає за необхідне надати позивачу можливість подати обґрунтоване клопотання із зазначенням інших причин поважності пропуску строку звернення до суду, в разі існування таких.

З огляду на викладене та враховуючи невідповідність поданого адміністративного позову вимогам статті 160 КАС України, позовну заяву слід залишити без руху, надавши особі яка її подала, строк для усунення недоліків, шляхом:

- подання обґрунтованого клопотання із зазначенням інших причин поважності пропуску строку звернення до суду, в разі існування таких;

За правилами визначеними частини 1 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтею 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Командир військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви тривалістю не більше 10 днів з дня вручення даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремо не оскаржується.

Суддя Д.Є. Махаринець