Справа № 420/12513/22
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2022-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

13 вересня 2022 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Радчук А.А., вивчивши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, в якому позивач просить:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області №361187 вiд 25.11.2019 про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину Республіки Азербайджан ОСОБА_1 , яким скасована посвідка на постійне проживання № НОМЕР_1 від 17.10.2017, видана громадянину Республіки Азербайджан ОСОБА_1 ;

поновити громадянину Республіки Азербайджан ОСОБА_1 дію посвідки на постiйне проживання № НОМЕР_1 від 17.10.2017, а у разі її знищення видати нову посвідку на постійне проживання;

визнати протиправним та скасувати рішення заступника начальника Головного управління Державної міграційної служби України Максименка А.В. №154 вiд 12.04.2022 про примусове повернення громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_1 ;

визнати протиправним та скасувати рішення заступника начальника Головного управління Державної міграційної служби України Максименка A.B. №55 вiд 12.04.2022 про заборону в`їзду в Україну строком на три роки громадянину Республіки Азербайджан ОСОБА_1 ;

визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу від 08.04.2022, та стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого штрафу у розмірі 1700 гривень.

Згідно п.п. ч. 1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши зміст позовної заяви та доданих до неї матеріалів, суддя встановив наявність підстав для залишення позову без руху, оскільки позов поданий із порушенням вимог встановлених ст.ст. 160, 161 КАС України.

Відповідно до ч.3 ст.161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

До позовної заяви позивачем не додано документ про сплату судового збору.

Згідно з пп.1 п.3 ч.2 ст.4 Закону України Про судовий збір за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою встановлюється ставка судового збору у сумі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою встановлюється ставка судового збору у сумі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст.7 Закону України Про Державний бюджет України на 2022 рік з 01.01.2022 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2481,00 грн.

Згідно з ч.3 ст.6 Закону України Про судовий збір за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Таким чином, зважаючи на обсяг заявлених позовних вимог (5 вимог, з яких одна похідна, а за одну судовий збір не сплачується) позивачу за звернення до суду з даним позовом необхідно сплатити судовий збір у розмірі 992,40*3=2977,20 грн. та надати відповідний документ до суду.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України, в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Відповідно до ч. 4 ст. 161 КАС України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Суддя зазначає, що до позовної заяви позивачем не надано рішення заступника начальника Головного управління Державної міграційної служби України Максименка А.В. №154 вiд 12.04.2022 про примусове повернення громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_1 . Позивачем надано лише розписку про ознайомлення з даним рішенням.

Таким чином позивачу необхідно надати до суду копію зазначеного рішення.

Також позивачем не надано доказів на підтвердження того, коли він ознайомився з рішенням заступника начальника Головного управління Державної міграційної служби України Максименка A.B. №55 вiд 12.04.2022 про заборону в`їзду в Україну строком на три роки громадянину Республіки Азербайджан ОСОБА_1 та рішенням Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області №361187 вiд 25.11.2019 про скасування дозволу на імміграцію.

Таким чином позивачу необхідно надати докази на підтвердження коли саме він отримав вищезазначені рішення.

Позивач також просить стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого штрафу у розмірі 1700 гривень, проте не надає до суду доказів на підтвердження того, що зазначений штраф ним було сплачено.

Таким чином позивачу необхідно надати до суду зазначені докази.

Крім того, частиною 1 ст. 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Позивач у позовній заяві зазначає, що про рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області №361187 вiд 25.11.2019 про скасування дозволу на імміграцію він дізнався лише 12.04.2022 року, проте жодних доказів на підтвердження зазначених обставин не надав.

Крім цього, позивач зазначає, що про постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу від 08.04.2022 йому стало відомо з рішення заступника начальника Головного управління Державної міграційної служби України Максименка А.В. №154 вiд 12.04.2022 про примусове повернення, яке він отримав особисто 12.04.2022 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Таким чином позивачу станом на 12.04.2022 року було відомо про прийняття щодо нього постанови від 08.04.2022 року про притягнення його до відповідальності відповідно до ч. 1 ст. 203 КУпАП, а тому суд дійшов висновку, що строк звернення до суду з даними вимогами позивачем пропущено і доказів на підтвердження поважності пропуску строку звернення до суду позивачем не надано.

Крім того, рішення заступника начальника Головного управління Державної міграційної служби України Максименка А.В. №154 вiд 12.04.2022 про примусове повернення громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_1 позивач отримав 12.04.2022 року, а до суду звернувся з даним позовом лише 08.09.2022 року, тобто з пропуском передбаченого чинним законодавством строку на його оскарження.

Також з матеріалів справи не вбачається, коли позивач отримав рішення заступника начальника Головного управління Державної міграційної служби України Максименка A.B. №55 вiд 12.04.2022 про заборону в`їзду в Україну строком на три роки громадянину Республіки Азербайджан ОСОБА_1 , а отже суд позбавлений можливості встановити чи дотримано позивачем строк звернення до суду.

Разом з цим, від позивача надійшло клопотання про поновлення строку звернення до суду у зв`язку з тим, що строк звернення було пропущено з поважних причин.

При цьому у клопотанні позивач обґрунтовує пропуск строку звернення до суду лише щодо оскарження рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області №361187 вiд 25.11.2019 про скасування дозволу на імміграцію.

Вивчивши зміст даного клопотання суд зазначає, що на підтвердження обставин, зазначених у клопотанні позивачем не надано жодних доказів.

Щодо інших оскаржуваних рішень позивач не зазначає про причини поважності пропуску строку звернення до суду.

З огляду на зазначене, з метою вирішення питання щодо поважності пропуску позивачем строку звернення до суду, позивачу необхідно надати до суду докази на підтвердження обставин, викладених у клопотанні та зазначити підстави пропуску строку звернення до суду щодо оскарження решти рішень, з наданням доказів на їх підтверддження.

Суддя зазначає, що дотримання строків звернення до суду з позовом є однією з обов`язкових передумов ефективності адміністративних проваджень щодо строку розгляду адміністративних справ, оскільки захист прав, свобод та інтересів осіб безпосередньо залежить від меж їх реалізації у часі. Провадження в адміністративних судах, як спосіб захисту цих прав, базується на процесуальних принципах та забезпечується чітко регламентованими строками. Дотримання цих строків впливає на права та обов`язки учасників адміністративних правовідносин, спонукаючи їх до своєчасного здійснення наданих їм прав чи виконання покладених на них обов`язків.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс та інші проти Великобританії, справа Девеер проти Бельгії, справа Голдер проти Сполученого Королівства).

Показовою в питанні застосування строку позовної давності в контексті ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є справа Gradescolo S.R.L. проти Молдови. У цій справі Суд послався на прецедентне право щодо дотримання вимог стосовно допустимості застосування процесуального закону, як важливого аспекту права на справедливий судовий розгляд. Роль позовної давності має велике значення під час інтерпретації преамбули конвенції, відповідна частини якої проголошує верховенство закону, що є обов`язком для країн, які підписали Конвенцію. Дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно пов`язано з реалізацією права на справедливий суд. Наявність такої умови запобігає зловживанням і погрозам звернення до суду. Її відсутність призводила б до постійного збереження стану невизначеності у правовідносинах.

Відповідно до ч.1 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно з ч.2 ст.123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення.

При таких обставинах позов повинен бути залишений без руху, а позивачу наданий термін для усунення недоліків позовної заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 160, 161, 169 КАС України, суддя,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання про поновлення строку звернення до суду відмовити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії залишити без руху.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надіслати особі, що звернулася із позовною заявою та повідомити про необхідність усунути недоліки позовної заяви в десятиденний строк з моменту отримання вказаної ухвали та роз`яснити, що в іншому випадку в строки, передбачені ч. 5 ст. 169 КАС України, позов буде повернутий позивачу.

Ухвала набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.256 КАС України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.А. Радчук