Справа № 280/1671/22
Суддя: Мінаєва Катерина Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2022 року Справа № 280/1671/22 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мінаєвої К.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.166;)

про визнання протиправними та скасування вимоги, рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі відповідач, ГУ ДПС у Запорізькій області), в якій позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкову вимогу та рішення, що винесені відповідачем, а саме:

- податкову вимогу №0-0828 від 27.07.2021, якою визначено суму податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2019-2020 рік в сумі 3 255,03 грн.;

- рішення №1000 від 28.07.2021 про опис майна у податкову заставу, що перебуває у власності платника податків.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що у відповідності до абзацу 1 пп.2.5.2 п.2.5 частини 2 «Положення про податок на нерухоме майно» відповідач повинен був застосувати до об`єктів нерухомості нульову ставку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Втім, ГУ ДПС у Запорізькій області не застосував до об`єктів оподаткування (квартири площею 68.03 м-2 та 1/3 частки квартири площею 28,76 м-2) нульову ставку податку та незаконно нарахував за 2019 - 2020 роки податок на нерухомість по оскаржуваним податковій вимозі та рішенню всього на суму 3255,03 грн. Вважає, що відповідач порушив порядок і строки складання і надсилання оскаржуваних податкової вимоги та рішення, оскільки вимога винесена 27.07.2021 року, стосується періоду 2019 та 2020 років, без зазначення детального розрахунку сум податку за кожен рік окремо. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 10.05.2022 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику сторін.

Відповідач не погодився із заявленими позовними вимогами та 09.06.2022 подав відзив на позов, у якому зазначив, що ставки податку для об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, встановлюються за рішенням місцевих рад, залежно від місця розташування та типів таких об`єктів, а не від бази оподаткування (загальної площі) об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток. Крім того, Податковим кодексом України не передбачено зміни розміру зменшення бази оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичних осіб, визначеної пп. 266.4.1 п. 266.4 ст. 266. При цьому, пунктом 5.2. статті 5 ПК України зазначено, у разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу. Враховуючи наведене, обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості на території міста Запоріжжя, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом відповідно до норм Кодексу та за ставкою, встановленою Положенням №5 - 1 відсоток розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року за 1 кв. метр бази оподаткування. При цьому, база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи, зменшується, зокрема, для квартири/квартир незалежно від їх кількості на 60 кв. метрів. Вказує, що податкові повідомлення рішення прийняті ГУ ДПС у Запорізькій області з дотриманням вимог статті 58 Податкового кодексу та Наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків» від 28.12.2015 № 1204 та разом із розрахунком надіслані засобами поштового зв`язку за місцем податкової адреси листом з рекомендованим повідомленням про вручення 22.04.2021 р. та повернуто з відміткою «за закінченням терміну зберігання» 24.05.2021 р., позивачем не оскаржувалися. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Позивач скористався своїм правом та подав відповідь на відзив, в якій звертає увагу на те, що податкові повідомленнярішення за місцем мешкання позивача та її батьків не надходили та особисто не отримувались, чим порушено право щодо їх оскарження, оскільки позивачу не було відомо про їх існування.

На підставі матеріалів справи судом встановлено такі обставини.

Згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно фізична особа ОСОБА_1 є власником 2-х об`єктів житлової нерухомості: 1/3 частка квартири за адресою: АДРЕСА_1 та квартири за адресою: АДРЕСА_2 , загальна площа яких становить 96,59 кв. метрів.

ГУ ДПС у Запорізькій області були сформовані податкові повідомлення-рішення форми «Ф» на вищезазначений об`єкти:

від 02.04.2021 року № за 2019 рік : № 0-0828 на суму 1075,42 грн; № 0-0828 на суму 51,47 грн.

від 29.01.2021 р. за 2020 рік: № 0-0828 на суму 1217,16 грн; № 0-0828 на суму 510,98 грн.

Вказані податкові повідомлення-рішення разом із розрахунком надіслані засобами поштового зв`язку за місцем податкової адреси листом з рекомендованим повідомленням про вручення 22.04.2021 р. та повернуто з відміткою «за закінченням терміну зберігання» 24.05.2021 р.

30.08.2021 року, ОСОБА_2 (батько позивачки) отримав податкові вимоги та рішення винесені ГУ ДПС у Запорізькій області (Відповідачем ) на ім 'я ОСОБА_1 , а саме: податкова вимога № 0-0828 від 27.07.2021 р., якою визначено суму податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 3255,03 грн, рішення № 1000 від 28.07.2021 р. про опис майна у податкову заставу, що перебуває у власності платника податків.

Згідно з даною податковою вимогою нараховано до сплати податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2019 - 2020 роки на об`єкти нерухомості розташованими за адресами: АДРЕСА_3 та 1/3 частки нерухомості розташованої за адресою: АДРЕСА_4 . загальна площа яких складає 96,79 м2 .

Вважаючи, що зазначена податкова вимога та рішення прийняті неправомірно, з порушенням норм Податкового кодексу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Щодо податкової вимоги №0-0828 від 27.07.2021, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до підпункту 14.1.39. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України встановлено, що платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

При цьому, об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (підпункт 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України), а базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (підпункт 266.3.1 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України).

Відповідно до підпункту 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Абзацом першим підпункту 266.7.2 пункту 266.7 ПК України визначено, що податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, разом з детальним розрахунком суми/сум податку, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Отже, факт узгодження податкового зобов`язання має наслідком обов`язок платника податку сплатити таке зобов`язання в установлений законом строк. У свою чергу, невиконання обов`язку щодо сплати узгодженого податкового зобов`язання у встановлений законом строк має наслідком включення такого зобов`язання до податкового боргу платника податків, процедура стягнення якого визначається законом.

Як встановлено з матеріалів справи, податкове зобов`язання позивача з податку на нерухоме майно визначені податковим органом відповідно до 266.7.2 пункту 266.7 ПК України прийняті податкові повідомлення рішення: від 02.04.2021 року № за 2019 рік: № 0-0828 на суму 1075,42 грн; № 0-0828 на суму 51,47 грн.; від 29.01.2021 р. за 2020 рік: № 0-0828 на суму 1217,16 грн; № 0-0828 на суму 510,98 грн.

Податкові повідомлення-рішення разом із розрахунком надіслані засобами поштового зв`язку за місцем податкової адреси листом з рекомендованим повідомленням про вручення 22.04.2021 р. та повернуто з відміткою «за закінченням терміну зберігання» 24.05.2021 р.

Пунктами 42.1. та 42.2. статті 42 ПК України регламентовано, що податкові повідомлення-рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу. Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Абзацом 6 п.42.4 ст.42 ПК України визначено, що у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Як встановлено судом, відповідачем були визначені податкові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, податкові повідомлення рішення надіслані контролюючим органом на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою реєстрації місця проживання, що є його податковою адресою у розумінні пункту 45.1 статті 45 ПК України, а отже контролюючий орган виконав обов`язок щодо направлення на адресу відповідача податкових повідомлень-рішень, які не вручені відповідачу з незалежних від контролюючого органу причин, отже такі податкові повідомлення-рішення вважаються належно врученими у відповідності до п.42.4 ст.42 ПК України, а визначені ними суми грошового зобов`язання є узгодженими та набули статусу податкового боргу.

У свою чергу ОСОБА_1 податкові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у строк, визначений підпунктом 266.10.1 пункту 266.10 статті 266 ПК України, не сплатила, податкові повідомлення-рішення не оскаржила. Тому такі зобов`язання набули статусу податкового боргу.

Пунктом 59.1 статті 59 ПК України обумовлено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків. Підпунктом 59.3 статті 59 Податкового кодексу України, встановлено, що податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

27.07.2021 позивач сформував податкову вимогу №0-0828, якою визначено суму податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2019-2020 рік, з якої вбачається, що станом на 26.07.2021 загальна сума податкового боргу за узгодженими грошовими зобов`язаннями становить 3255,03 грн.

Щодо посилань позивача на те, що спірна вимога стосується періоду 2019 та 2020 років, без зазначення детального розрахунку сум податку за кожен рік окремо, суд зазначає, що відповідно до п. 3. Порядку направлення податковими органами податкових вимог платникам податків, затвердженого Hаказом Міністерства фінансів України 30.06.2017 № 610, податкова вимога, крім загальних реквізитів, повинна містити відомості про факт виникнення податкового боргу та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис майна, яке відповідно до законодавства може бути предметом податкової застави, проведення публічних торгів з продажу заставного майна. Зі змісту податкової вимоги №0-0828 від 27.07.2021 встановлено, що вона відповідає вимогам Порядку № 610.

Отже, суд не приймає посилання позивача на те, що відповідач порушив порядок і строки складання і надсилання оскаржуваних податкової вимоги.

Суд зазначає, що фактично основні аргументи позивача стосуються незгоди з нарахуванням податку на нерухоме майно та прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями від 02.04.2021 року № за 2019 рік: № 0-0828 на суму 1075,42 грн; № 0-0828 на суму 51,47 грн.; від 29.01.2021 р. за 2020 рік: №0-0828 на суму 1217,16 грн; № 0-0828 на суму 510,98 грн. Водночас вказані повідомлення-рішення позивачем не оскаржені, а доводи позивача за умови не оскарження рішень не спростовують правомірність прийняття податкової вимоги, що є предметом розгляду в даній справі.

Щодо рішення №1000 від 28.07.2021 про опис майна у податкову заставу, що перебуває у власності платника податків, суд зауважує.

Згідно із підпунктом 14.1.155 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом.

Податкова застава - це спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом (пп. 14.1.155 п. 14.1 ст. 14 ПКУ).

Зокрема, у разі невиконання платником податків грошового зобов`язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави.

Відповідно до пунктів 88.1 та 88.2 статті 88 Податкового кодексу України, з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

В силу приписів пункту 89.1 статті 89 Податкового кодексу України, право податкової застави виникає у разі:

- несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку;

- несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Отже, якщо платник податків не сплачує у встановлений строк грошове зобов`язання, то у контролюючого органу виникає право податкової застави.

Відповідно до пункту 89.2 статті 89 Податкового кодексу України, з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого, відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також, на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Рішення відповідача №1000 від 28.07.2021 (про опис майна у податкову заставу) прийнято, виходячи з того, що за позивачем обліковувалась заборгованість з податку на нерухоме майно в загальній сумі 3255,03 гривень.

Слід взяти до уваги, що 27.07.2021 року контролюючим органом було сформовано та направлено засобами поштового зв`язку на адресу позивача податкову вимогу форми «Ф» №0-0828 на загальну суму боргу у розмірі 3255,03 гривень.

Наявність податкового боргу у розмірі 3255,03 грн., наявність податкової вимоги форми «Ф» №0-0828 від 27.07.2021 року - надають право податкової застави. Отже, рішення про опис майна у податкову заставу №1000 від 28.07.2021, яким вирішено здійснити опис майна, що перебуває у власності позивача, прийнято Головним управлінням ДПС у Запорізькій області правомірно, з дотриманням процедури його прийняття, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та Податковим кодексом України.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При розгляді справи встановлено, що позивачем податкові повідомлення-рішення не оскаржені, податковим органом додержано процедуру узгодження сум несплачених зобов`язань, борг позивачем не сплачений, не спростовано факт наявності податкового боргу, тому податкова вимога №0-0828 від 27.07.2021 та рішення №1000 від 28.07.2021 про опис майна у податкову заставу, що перебуває у власності платника податків, прийняті відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

У зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог, розподіл судових витрат судом не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування вимоги, рішення, - відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - Головне управління ДПС у Запорізькій області, місцезнаходження: 69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.166; код ЄДРПОУ ВП 44118663.

Повне судове рішення складено 12.09.2022.

Суддя К.В. Мінаєва