Справа № 240/41295/21
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2022-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2022 року м. Житомир

справа № 240/41295/21

категорія 113040000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Горовенко А.В.,

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні суду за адресою: 10014, місто Житомир, вул. Мала Бердичівська, 23, адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до управління Держпраці у Житомирській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Головне управління Державної податкової служби у Житомирській області, про визнання протиправною та скасування постанови,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №ЖИ29/5515/06/25/РРО//ТД - ФС від 11.06.2021.

В обґрунтування позову зазначає, що управлінням Держпраці в Житомирській області винесено постанову, якою накладено штраф на позивача у зв"язку з порушенням ч.3 ст.24 Кодексу законів про працю України, а саме допуск працівника ОСОБА_2 до роботи без повідомлення про прийняття на роботу.

Позивач вважає оскаржувану постанову протиправною, оскільки між ОСОБА_2 та позивачем 20.05.2021 укладено Договір між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, №4 від 20.05.2021, у зв"язку з чим видано наказ №8 від 20.05.2021 про прийняття на роботу продавця ОСОБА_2 з 21.05.2021.

Вказує, що цього ж дня, а саме 20.05.2021, намагався подати через електронний кабінет повідомлення про прийняття працівника на роботу (сформовано в електронному вигляді), однак з невідомих технічних причин дане повідомлення не направилось до Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області. Проте, 21.05.2021 здійснено повторну спробу щодо подання повідомлення про прийняття працівника на роботу, яке лише о 16:21 год зареєстроване в системі за № 24613217.

Зважаючи на вказане, оскільки 20.05.2021 укладено трудовий договір та 21.05.2021 надіслано повідомлення до органу Державної податкової служби про прийняття на роботу працівника, позивач вказує про відсутність підстав для притягнення його до відповідальності за фактичний допуск працівника до роботи без подання повідомлення про прийняття працівника на роботу.

Згідно з ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2021 року (головуючий суддя Черноліхов С.В.) відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи в порядку ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Ухвала про відкриття провадження у справі була направлена позивачу та відповідачу за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, вказана ухвала отримана відповідачем.

Відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.261 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), зазначений в ухвалі про відкриття провадження надіслав до суду відзив на позовну заяву (за вх.№4579/22), у якому просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повністю.

В обґрунтування зазначає, що підстави накладення штрафу є обґрунтованими, оскільки уповноваженими особами Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області проведено фактичну перевірку діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за результатами якого складено акт перевірки №5515/06/25/РРО/ НОМЕР_1 від 28.05.2021 (далі - акт перевірки). В акті перевірки зафіксовано порушення позивачем ч.3 ст.24 Кодексу законів про працю України, а саме допуск працівника ОСОБА_2 без належного оформлення трудових відносин та подання повідомлення до органу Державної податкової служби про прийняття на роботу.

Вказує, що оскаржувана постанова складена на підставі акту перевірки органу Державної податкової служби, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю, а саме ч.3 ст.24 Кодексу законів про працю України, та постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу".

Окрім того, зазначає, що на час винесення оскаржуваної постанови норми Порядку №509, якими передбачено повідомлення суб"єкта господарювання про розгляд справи, були виключені.

11 лютого 2022 року позивач надіслав до суду відповідь на відзив на позовну заяву (за вх.№12229/22), в якому додатково вказує, що трудові правовідносини між ним, як роботодавцем та ОСОБА_2 , як працівником, є належним чином оформленні відповідно до вимог чинного законодавства, однак зазначене не враховано відповідачем при прийнятті оскаржуваної постанови про накладення штрафу.

07 квітня 2022 року відповідач надіслав до суду заперечення. в яких додатково вказує, що постанова про накладення штрафу від 11.06.2021 направлена позивачу 14.06.2021 у строк відповідно до чинного законодавства.

Третя особа письмових пояснень по суті справи до суду не надсилала.

Ухвалою суду від 14 червня 2022 року (головуючий суддя Горовенко А.В.) прийнято до розгляду адміністративну справу.

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.263 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, зазначає наступне.

Судом встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 ), зареєстрований, як фізична особа-підприємець 12.09.2016, основний вид діяльності за КВЕД 47.11 роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (а.с. 17).

21 травня 2021 року посадовими особами Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області здійснено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 за результатами якої складено акт (довідку) фактичної перевірки №5515/06/25/РРО/ НОМЕР_1 від 28.05.2021 (далі - акт перевірки)

Відповідно до акту перевірки у ході її проведення встановлено порушення позивачем ст.24 КЗпП України, Постанови КМУ «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу» №413 від 17.06.2015, а саме: працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (а.с. 10-13).

11 червня 2021 року на підставі акту (довідки) фактичної перевірки №5515/06/25/РРО/ НОМЕР_1 від 28.05.2021 відповідач прийняв постанову №ЖИ29/5515/06/25/РРО//ТД-ФС (далі - постанова про накладення штрафу) про накладення на ФОП ОСОБА_1 штрафу в розмірі 60000 грн відповідно до абз.2 ч.2 ст.265 Кодексу законів про працю України за порушення ч.3 ст. 24 Кодексу законів про працю України та Постанови КМУ «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу» №413 від 17.06.2015, в частині фактичного допуску до роботи працівника без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (а.с. 15).

У постанові про накладення штрафу також зазначено, що під час проведення фактичної перевірки у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 встановлено, що за адресою здійснення діяльності ( АДРЕСА_1 ) в магазині, продавець - ОСОБА_2 здійснювала реалізацію товарів, без оформлення трудових відносин та подання повідомлення про прийняття на роботу до ДПС.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 259 КЗпП України визначено, що Державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, та його територіальні органи у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім податкових органів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, а органи місцевого самоврядування - на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад.

Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України (на момент виявлення порушення), юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження;.

Частиною 4 статті 265 Кодексу законів про працю України, визначено, що штрафи, зазначені в абзаці другому частини другої цієї статті, можуть бути накладені центральним органом виконавчої влади, зазначеним у частині четвертій цієї статті, без здійснення заходу державного нагляду (контролю) на підставі рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509 затверджено Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення.

У пункті 1 та 2 Порядку визначено механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України «Про зайнятість населення» (далі - штрафи).

Штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту) (далі - уповноважені посадові особи).

Штрафи накладаються, окрім іншого, на підставі: акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю або зайнятість населення, здійсненого у зв`язку з невиконанням вимог припису; акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників; акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

Постановою Кабміну України "Деякі питання здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю" від 21.08.2019 №823 внесено зміни до Порядку №509 та виключено з нього пункти 5-8, пункти 2-4, 9-12 викладено у визначеній постановою редакції.

Податковим кодексом України передбачено право контролюючого органу (органів Державної фіскальної служби) проводити фактичну перевірку дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

У п. 80.6 ст. 80 Податкового кодексу України передбачено, що під час проведення фактичної перевірки в частині дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), в тому числі тим, яким установлено випробування, перевіряється наявність належного оформлення трудових відносин, з`ясовуються питання щодо ведення обліку роботи, виконаної працівником, обліку витрат на оплату праці, відомості про оплату праці працівника. Для з`ясування факту належного оформлення трудових відносин з працівником, який здійснює трудову діяльність, можуть використовуватися документи, що посвідчують особу, або інші документи, які дають змогу її ідентифікувати (посадове посвідчення, посвідчення водія, санітарна книжка тощо).

Відповідно до правових висновків Верховного Суду викладених у постановах від 21.04.2021 № 260/586/20 та від 28 січня 2021 року у справі № 380/1116/20:

по-перше, акти перевірки ДПС, є самостійними підставами для винесення постанови про застосування штрафу;

по-друге, у разі наявності акта ДПС, немає необхідності в проведенні органами Держпраці додаткових заходів державного нагляду (контролю);

по-третє, положення ч. 8 ст.265 КЗпП України не забороняють накладати штрафи на підставі акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю, як це передбачено Порядком.

Відповідно до частини другої статті 2 КЗпП України працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.

Трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін (стаття 21 КЗпП України).

Відповідно до частини третьої статті 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За правилом, визначеним постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 №413, повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором. Інформація, що міститься у повідомленні про прийняття працівника на роботу, вноситься до реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Статтею 265 КЗпП України встановлено, що фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення (абзац 2 частини 2 цієї статті).

Надаючи оцінку доводам сторін щодо правомірності встановлення порушення у формі допуску працівника до роботи без повідомлення про прийняття працівника на роботу, суд вважає доводи позивача обґрунтованими, а доводи відповідача помилковими, з огляду на наступне.

Частиною третьою статті 24 КЗпП України встановлено, що працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Проте, як свідчать матеріали справи на дату проведення заходу державного контролю - 21.05.2021, між ФОП ОСОБА_3 та найманим працівником ОСОБА_2 був укладений трудовий договір від 20.05.2021, відповідно до змісту якого ОСОБА_2 прийнята на посаду продавця продовольчих товарів з 21.05.2021 (а.с.18-19).

Працівника прийнято на роботу на підставі її письмової заяв від 20.05.2021, про що видано наказ від 20.05.2021 про прийняття ОСОБА_2 на роботу з 21.05.2021 (а.с. 21, 22).

Повідомлення про прийняття працівника на роботу позивачем надіслано до Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області 21.05.2021 за №24613217, що підтверджується квитанцією №2 від 21.05.2021 (а.с. 20, 21).

Суд зазначає, що відсутність повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу не свідчить про те, що між працівником та роботодавцем не оформлено трудовий договір, оскільки законодавець не пов`язує чинність трудового договору із наявністю відповідного повідомлення. При цьому суд, акцентує увагу на тому, що вказане повідомлення було надіслано на адресу Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області в перший же день допуску працівника до роботи - 21.05.2021.

Тобто, тій обставині, що ОСОБА_2 є належно оформленим працівником, контролюючим органом жодної оцінки не надано.

Окрім того, суд вказує, що відповідно до змісту пояснень до акту перевірки від 21.05.2021, наданих ОСОБА_2 , посадовими особами органу державної податкової служби встановлено лише продаж нею, як продавцем товарів. Однак, зміст вказаних пояснень жодним чином не свідчить та не підтверджує, що ОСОБА_2 , станом на момент проведення перевірки 21.05.2021. була неналежно оформленим працівником. На противагу вказаному, в письмових поясненнях до акту перевірки вказано про виконання ОСОБА_2 трудових обов`язків продавця, в той же час інформація про належне чи не належне оформлення трудових відносин взагалі відсутня (а.с.14).

Також, зазначена обставина не була перевірена і під час здійснення провадження у справі про порушення трудового законодавства управлінням Держпраці у Житомирській області.

Відповідач вказує, що повідомлення про одержання документів, зокрема акту перевірки та постанови про накладення штрафу від 11.06.2021 направлено на адресу позивача 14.06.2021.

Водночас, суд звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні докази надіслання та отримання (вручення) такого повідомлення особою, щодо якої здійснюватиметься розгляд питання про накладення штрафу у порядку, передбаченому частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю.

Суд наголошує, що собі, до якої застосовуються такі суттєві санкції відповідальності, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в засіданні, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо.

Відтак суд зазначає, що доказів надіслання позивачу, зокрема акту перевірки та повідомлення про дату, час та місце розгляду справи про накладення штрафу, відповідачем суду не надано.

З огляду на вказане, рішення відповідачем прийнято без заслуховування пояснень ФОП ОСОБА_1 , та його аргументів щодо того, що ОСОБА_2 є найманим працівником ФОП ОСОБА_1 не були спростовані.

Суд звертає увагу, що пункт 2 Порядку № 509 встановлює строк розгляду відповідачем справи про накладення штрафу, та обумовлює як початок його перебігу, так і необхідність письмового повідомлення уповноваженою особою контролюючого органу - суб`єкта господарювання та роботодавця з визначенням строку такого повідомлення (не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання).

Більше того, вказаний пункт Порядку №509, визначає альтернативні шляхи повідомлення суб`єкта господарювання, зокрема: рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, що, на переконання суду, свідчить про очевидну необхідність забезпечити органом державної влади обізнаність такій особі про розгляд питань про притягнення її до відповідальності.

Водночас, відповідач не вжив достатніх заходів щодо забезпечення повідомлення ФОП ОСОБА_1 про розгляд питання притягнення його до відповідальності, що ставить під сумнів об`єктивність розгляду справи про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_1 , в порядку вимог пункту 3 Порядку 509.

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку, що відповідач не надав належних та допустимих доказів, які б підтверджували допуск ОСОБА_2 до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу та без повідомлення про прийняття на роботу.

Як зазначив Європейський суд у справі YvonevanDuyn v. Home Office, принцип правової визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатись на зобов`язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов`язання містяться в законодавчому акті, якій загалом не має автоматичної прямої дії.

Така дія названого принципу пов`язана із іншим принципом - відповідальності держави, який полягає в тому, що держава не може посилатись на власне порушення зобов`язань для запобігання відповідальності.

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків ("Лелас проти Хорватії", заява № 55555/08, пункт 74, від 20 травня 2010 року).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ФОП ОСОБА_1 щодо визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами управління Держпраці у Житомирській області №ЖИ29/5515/06/25/РРО//ТД-ФС від 11.06.2021.

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

У силу приписів ст. 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 908 грн підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань управління Держпраці у Житомирській області.

Керуючись статтями 6-9, 32, 77, 90, 139, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд,-

вирішив:

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідн. номер НОМЕР_1 ) до управління Держпраці у Житомирській області (вул. Шевченка, 18-а, Житомир,10008, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Головне управління Державної податкової служби у Житомирській області (вул.Юрка Тютюнника, 7,Житомир,10003, ), про визнання протиправною та скасування постанови, - позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами управління Держпраці у Житомирській області №ЖИ29/5515/06/25/РРО//ТД-ФС від 11.06.2021.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань управління Держпраці у Житомирській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі розміром 908 (дев"ятсот вісім) грн 00 (нуль) коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено в повному обсязі 14 вересня 2022 року.

Суддя А.В. Горовенко