Справа № 521/10540/22
Суддя: Мазун І. А.
Дата ухвалення: 2022-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/521/159/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2021 року Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - Мазун І.А.

за участю секретаря судового засідання Кусяк О.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці про скасування постанови у справі про порушення митних правил, -

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Одеської митниці про скасування постанови у справі про порушення митних правил, та просить суд скасувати постанову в справі про порушення митних правил № 0589/50000/22 від 19.05.2022р. якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 469 МК України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 17 000 грн.; закрити справу про порушення митних правил № 0589/50000/22 у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 ознак порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 469 МК України.

В обґрунтування свого адміністративного позову ОСОБА_1 зазначив, що 07.03.2022р. державним інспектором відділу оперативного реагування № 2 Управління забезпечення протидії митним правопорушенням Одеської митниці Грищенком Сергієм Ігоровичем складено протокол про порушення митних правил № 0589/50000/22 без присутності особи, що притягується до відповідальності, відносно ОСОБА_1 . 19.05.2022р. постановою Одеської митниці в справі про порушення митних правил № 0589/50000/22 позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 469 МК України. Накладено адміністративне

стягнення у вигляді штрафу розміром 17 000 грн. Цією постановою відповідач установив, що 22.02.2022 року до пункту пропуску «Одеський морський торговельний порт» в зону діяльності відділу митного оформлення № 3 митного посту «Одеса-порт» Одеської митниці на судні закордонного плавання «Васн» надійшов контейнер ZCSU7939958 з товаром «лампи (світильники) та освітлювальне обладнання: LAMP». 22.02.2022р. для переміщення контейнеру ZCSU7939958 з товаром на митну територію України до Одеської митниці декларантом ТОВ «Алтайсіті» гр. України ОСОБА_2 було подано та зареєстровано митну декларацію в режимі «ІМ40ЕЕ» № UA500000/2020/910604. В подальшому контейнер ZCSU7939958 з товаром було завантажено на транспортний засіб та 24.02.2022 року перевезено в зону митного контролю на територію ТОВ «Гранд-Про Престиж» для подальшого здійснення митного контролю та митного оформлення. На думку відповідача, це означає, що контейнер ZCSU7939958 з товаром тимчасово знаходився на відповідальному зберіганні в зоні митного контролю на закритій території ТОВ «Гранд-Про Престиж». 06.03.2022р. посадовими особами відповідача проведено вибірковий аналіз та обстеження зони митного контролю території складу ТОВ «Гранд-Про Престиж» та встановлено, що в зоні митного контролю на території складу ТОВ «Гранд-Про Престиж» контейнер ZCSU7939958, в якому під митним контролем знаходився товар «лампи (світильники) та освітлювальне обладнання: LAMP», відсутній та місце його знаходження не відомо. Даний факт був перевірений 07.03.2022 року. За таких обставин відповідач прийшов до висновку, що контейнер ZCSU7939958 з товаром, який знаходився в зоні митного контролю на території складу ТОВ «Гранд-Про Престиж» під митним контролем, було видано без дозволу митного органу або втрачено позивачем, який є директором ТОВ «Гранд-Про Престиж». Однак позивач з даним твердження не погоджується, посилаючись на те, що відсутні дані, що контейнер ZCSU7939958 з товаром перебував на території складу ТОВ «Гранд-Про Престиж». Відповідні обставини слугували підставою звернення до суду з відповідним позовом. Одночасно з вказаним позовом, позивач подав клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження постанови.

В судове засідання представник позивача не з`явився, через канцелярію суду надав заяву, в якій адміністративний позов підтримав та просив задовольнити його в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, надав письмовий відзив на адміністративний позов, в якому просив відмовити в задоволенні позову, оскільки матеріалами справи про порушення митних правил №0589/50000/22 від 07.03.2022р. доведена вина громадянина ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч. З ст. 469 МК України, і постановою Одеської митниці у справі про порушення митних правил його було законно визнано винним у вчиненні ним правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

07.03.2022р. державним інспектором відділу оперативного реагування № 2 Управління забезпечення протидії митним правопорушенням Одеської митниці Грищенком Сергієм Ігоровичем складено протокол про порушення митних правил № 0589/50000/22 без присутності особи, що притягується до відповідальності, відносно ОСОБА_1 .

19.05.2022р. постановою Одеської митниці в справі про порушення митних правил № 0589/50000/22 позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 469 МК України.

У вищевказаній постанові при цьому зазначається наступне.

22.02.2022р. до пункту пропуску Одеський морський торговельний порт, в зону діяльності відділу митного оформлення № 3 митного поста «Одеса- порт» Одеської митниці на судні закордонного плавання «Васн» (прапор Ліберії) надійшов контейнер ZCSU7939958 з товаром «лампи (світильники) та освітлювальне обладнання: LAMP», загальною вагою 8730 кг брутто (згідно коносаменту №30766435 від 22.01.2022). 22.02.2022р. для переміщення зазначеного контейнеру з товаром на митну територію України до Одеської митниці декларантом ТОВ "АЛТАЙСІТІ" () гр. України ОСОБА_3 було подано та зареєстровано митну декларацію ЕЕ (далі МД) № UA500000/2020/910604. Переміщення вантажу на адресу компанії-одержувача ТОВ «Селена інк" ( Україна, 04053, місто Київ, Вознесенський узвіз, будинок 14) здійснюється за інвойсом від 18.01.2022 № W/S/235475. Відправником товарів зазначено компанію SHENZHEN BAOYUANXIN TRADING CO.,LTD (405-1 ZHONGHE BUILDING XINCHENG STREET 50 AREA XINANSTREET BAOAN AREA SHENZHEN, China), а продавцем є компанія «WERSA INTERNATIONAL TRADE LIMITED LIABILITY COMPANY» (1114, Budapest, str. Bartok Bela 66.3., Floor 4).

В подальшому, з метою переміщення вантажу через митний кордон України та направлення його для митного оформлення до місця призначення, (ВМО №4 «Чорноморський порт), Одеській митниці було надано наступні документи: МД № UA500000/2020/910604 від 22.02.2022, інвойс від 18.01.2022 № W/S/235475, коносамент від №22.01.2022 №30766435.

Вищевказаний контейнер ZCSU7939958 з товаром було завантажено на транспортний засіб з реєстраційним номером НОМЕР_1 / НОМЕР_2 (перевізник ТОВ «Портовий експедитор») та 24.02.2022 перевезено в зону митного контролю на територію ТОВ «Гранд - Про Престиж» (Україна, Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Промислова, 12, ) для подальшого здійснення митного контролю та митного оформлення.

Тобто, зазначений контейнер з товаром «лампи (світильники) та освітлювальне обладнання: LAMP» тимчасово знаходився на відповідальному зберіганні в зоні митного контролю на закритій території ТОВ «Гранд - Про престиж» ().

06.03.2022р. посадовими особами оперативного відділу №2 управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Одеської митниці проведено вибірковий аналіз та обстеження зони митного контролю території складу ТОВ «Гранд - про престиж» під час якого було встановлено, що в зоні митного контролю на території складу ТОВ «Гранд - про престиж» контейнер ZCSU7939958, в якому під митним контролем знаходився товар «лампи (світильники) та освітлювальне обладнання: LAMP) (згідно МД № UA500000/2020/910604 від 22.02.2022, інвойса від 18.01.2022 № W/S/235475, коносамента від №22.01.2022 №30766435) відсутній та місце його знаходження не відомо, даний факт був перевірений 07.03.2022.

Згідно з ст. 90 МК України транзит це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома митними органами України або в межах зони діяльності одного митного органу без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до частини першої статті 93 МК України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні: 1) перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання; 2) не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; 3) бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 МК України, а в разі поміщення товарів на підставі документа, зазначеного у частині шостій статті 94 Кодексу, до закінчення строку, визначеного відповідно до законодавства, яке встановлює основні засади організації та здійснення режиму спільного транзиту товарів; 4) мати неушкоджені засоби забезпечення ідентифікації у разі їх застосування.

За визначенням, що міститься в п. 1.2. розділу 1 Порядку надання складським об`єктам статусу «митний склад» та позбавлення такого статусу, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 16.07.2012 року № 835, прилегла до митного складу територія - огороджена або позначена на місцевості (щитами з написами, стрічкою, розміткою незмивною фарбою тощо) територія, що прилягає до митного складу (далі - MC) та призначена для стоянки транспортних засобів, проведення навантажувально- розвантажувальних робіт, зважування тощо.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 4 МК України зона митного контролю - місце, визначене митними органами в пунктах пропуску через державний кордон України або в інших місцях митної території України, в межах якого митні органи здійснюють митні формальності.

Частина 3 ст. 332 МК України визначає, що забезпечення схоронності товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, дотримання режиму зони митного контролю, забезпечення безпеки громадян, законності та правопорядку у зоні митного контролю покладаються на відповідні митниці (митні пости).

Таким чином, відповідно до діючого законодавства відповідальним за забезпечення схоронності товарів, що знаходились в контейнері ZCSU7939958, який перебував в зоні митного контролю, є Одеська митниця, а не товариство чи його посадові особи. Контейнер ZCSU7939958 з товаром не перебував на території митного складу ТОВ «Гранд-Про Престиж», а знаходився на прилеглої до митного складу території, призначеної для стоянки транспортних засобів, проведення навантажувально-розвантажувальних робіт, зважування тощо. ТОВ «Гранд-Про Престиж» не брало на відповідальне зберігання контейнер ZCSU7939958 з товаром, як помилково вказує про це в оскаржуваній постанові відповідач.

Згідно з ч.1 ст.102 МК України митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України.

Відповідно до ч.1 ст.321 МК України товари, транспортні засоби комерційного призначення перебувають під митним контролем з моменту його початку і до закінчення згідно із заявленим митним режимом.

У відповідності до ст. 329 МК України з метою забезпечення здійснення митними органами митного контролю товарів, транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, проведення заходів, пов`язаних з виявленням, попередженням та припиненням контрабанди і порушень митних правил, у пунктах пропуску через державний кордон України, на територіях морських і річкових портів, аеропортів, на залізничних станціях та на територіях підприємств, вільних митних зон, митних складів, складів тимчасового зберігання, а також в інших місцях, визначених відповідно до цього Кодексу, створюються зони митного контролю.

Частина 3 статті 469 Митного кодексу України передбачає відповідальність за видачу без дозволу митного органу або втрату товарів, митне оформлення яких не закінчено, або товарів, що перебувають на тимчасовому зберіганні під митним контролем на складі тимчасового зберігання, на складі організації - отримувача гуманітарної допомоги або на митному складі.

Україна 17 липня 1997 року ратифікувала Європейську Конвенцію «Про захист прав і основоположних свобод», а також Протоколи 1,2,4,7,11, які є невід`ємною частиною Конвенції, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського Суду з прав людини по всім питанням що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 110 рішення Європейського суду з прав людини «Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97) Суд визначив, що "…адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень".

Аналогічну правову позицію визначив Постановою від 31.01.2019 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 760/10803/15-а (адміністративне провадження № К/9901/19074/18): один з основних принципів забезпечення вирішення спорів у публічно-правовій сфері, зокрема, між суб`єктом приватного права і суб`єктом владних повноважень, який передбачає, що останній зобов`язаний забезпечити доведення в суді правомірності свого рішення, дії або бездіяльності, оскільки, в протилежному випадку, презюмується, що вони є протиправними.

Згідно зі ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

На підставі викладеного, Відповідачем під час розгляду справи про порушення митних правил, всупереч вимогам ст. 245 КУпАП та ч. 1 ст. 489 МК України, не враховано, що в діях Позивача відсутня суб`єктивна та об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст.469 МК України, а тому суд дійшов висновку про відсутність в даному випадку складу вказаного правопорушення.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності складу адміністративного правопорушення (ст. 247 КУпАП).

Відповідно до статті 466 Митного кодексу України адміністративні стягнення за порушення митних правил не може бути застосовано інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України. Додержання митними органами вимог закону в разі застосування адміністративних стягнень за порушення митних правил забезпечується здійсненням систематичного контролю з боку органів вищого рівня та їх посадових осіб, правом оскарження постанов у справах про порушення митних правил та іншими заходами, передбаченими законодавством України.

Статтею 530 Митного кодексу України визначено, що законність та обґрунтованість постанови митниці у справі про порушення митних правил можуть бути перевірені судом або центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, а постанови центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, - судом у зв`язку з поданням адміністративного позову або в порядку контролю. Перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно із статтею 531 Митного кодексу України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом. Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.

Суд погоджується з доводами позивача.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Нормами частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Інших доказів, з яких можливо було б встановити вину позивача матеріали справи не містять.

Положеннями статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Проте, відповідачем в даному випадку не надано жодних належних доказів на підтвердження обставин вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 469 Митного кодексу України.

Судом враховується, що звинувачення не може ґрунтуватися лише на обставинах, викладених суб`єктом владних повноважень у своєму рішенні.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Отже, на думку суду, твердження позивача щодо відсутності в його діях складу правопорушення не спростовано суб`єктом владних повноважень, на якого покладено обов`язок доказування правомірності свого рішення, в силу вимог ч.2ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Причини пропуску строку, зазначені у клопотанні позивача, суд вважає поважними та поновлює йому строк на подання адміністративного позову до суду.

Керуючисьст.ст.5, 8, 9, 10, 13, 77, 194, 199, 203, 205, 206, 211, 229, 230, 241, 242, 257, 271, 286 КАС України, ст.ст. 485, 486, 489, 495, 498, 526 МК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з відповідним адміністративним позовом.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Одеської митниці про скасування постанови у справі про порушення митних правил - задовольнити.

Скасувати постанову в справах про порушення митних правил № 0589/50000/22 від 19.05.2022р. якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 469 МК України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 17 000 грн.

Закрити провадження у справі про порушення митних правил № 0589/50000/22 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 469 Митного кодексу України відносно ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду виготовлено 23 серпня 2022 року.

ГОЛОВУЮЧИЙ І.А.МАЗУН