Справа № 300/8665/21
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2022-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2022 рокуЛьвівСправа № 300/8665/21 пров. № А/857/8947/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Пліша М.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04 травня 2022 року (суддя Біньковська Н.В., м. Івано-Франківськ) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у грудні 2021 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі ГУПФУ в Івано-Франківській області), в якому просив: визнати протиправну бездіяльність в не проведенні перерахунку та подальшої виплати пенсійного забезпечення з 60% щомісячної додаткової грошової винагороди від щомісячного грошового забезпечення в період з 10.11.2016 по 08.06.2020; зобов`язати провести перерахунок та подальшу виплату пенсійного забезпечення, як військовослужбовцю Збройних Сил України врахувавши 60% щомісячну додаткову грошову винагороду від щомісячного грошового забезпечення в період з 10.11.2016 по 08.06.2020.В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачем в порушення вимог законодавства протиправно не проведено у період з 10.11.2016 по 08.06.2020 перерахунок пенсії з урахуванням 60% щомісячної додаткової грошової винагороди від щомісячного грошового забезпечення, яку позивач отримував під час проходження військової служби до дати виключення зі списків особового складу військової частини - 09.11.2016. Позивач стверджує, що щомісячна додаткова грошова винагорода відноситься до складу грошового забезпечення, є однією з щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, а відтак повинна бути включена для розрахунку його пенсійного забезпечення.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04 травня 2022 року позов задоволено частково. Визнано протиправною відмову ГУПФУ в Івано-Франківській області, що полягає у нездійсненні з 10.11.2016 по 31.12.2017 та з 01.04.2019 по 08.06.2020 перерахунку пенсії позивачу із включенням до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, сум щомісячної додаткової грошової винагороди. Зобов`язаноГУПФУ в Івано-Франківській області здійснити з 10.11.2016 по 31.12.2017 та з 01.04.2019 по 08.06.2020 перерахунок і виплату пенсії позивача із включенням до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, сум щомісячної додаткової грошової винагороди, з урахуванням раніше виплаченої пенсії. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з ухваленим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що закон чітко вказує, що у довідці про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії від 05.01.2017 №1240, не було зазначено такий додатковий вид грошового забезпечення, як щомісячна додаткова винагорода. Відповідно до закону, перерахунок здійснюється відповідно до довідки. Вважає, що до грошового забезпечення з якого обчислюється пенсія не включається щомісячна додаткова грошова винагорода, оскільки цей вид виплати є разовим платежем.

Позивач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні), апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження відповідно до положень пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що ОСОБА_1 проходив службу в Збройних Силах України та 09.11.2016 звільнений з військової служби в запас. Позивач перебуває на обліку в ГУПФУ в Івано-Франківській області та з 10.11.2016 отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі Закон № 2262-XII), що підтверджується протоколом за пенсійною справою позивача (Міноборони) від 27.04.2017.

Так, згідно вказаного протоколу за пенсійною справою (Міноборони) від 27.04.2017 грошове забезпечення для обчислення пенсії позивача складалось із посадового окладу, окладу за військове звання, процентної надбавки за вислугу років 40%, середньомісячної сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, в тому числі - надбавка за роботу в умовах режимних обмежень 10%, надбавка за особливо важливі завдання 50%, премія 450%. Загальний розмір пенсії ОСОБА_1 4165,40 . (а.с.27).

З 01.01.2018, на підставі прийнятої Кабінетом Міністрів України постанови "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21.02.2018 №103 (далі Постанова №103), відповідачем проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 , при цьому, грошове забезпечення позивача розраховано із врахуванням посадового окладу, окладу за військове звання, процентної надбавки за вислугу років 50%. Загальний розмір пенсії становив 7 419,84 гривень. Вказане встановлено рішеннями Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2020 року та від 10 жовтня 2019 року в адміністративних справах №300/1855/20 і № 300/1620/19, відповідно, та в силу приписів частини 4 статті 78 КАС України не потребує доказуванню.

Позивач звернувся до ГУПФУ України в Івано-Франківській області із заявою від 18.11.2021, в якій просив провести з 10.11.2016 по 08.06.2020 перерахунок пенсійного забезпечення з врахуванням 60% щомісячної додаткової грошової винагороди від його щомісячного грошового забезпечення, яке він отримував під час проходження військової служби до 09.11.2016, тобто до дати виключення зі списків особового складу військової частини. До заяви долучив копію довідки Військової частини НОМЕР_1 від 05.01.2017 №1240 про складові грошового забезпечення позивача, у якій також вказано щомісячну додаткову грошову винагороду (60%) (а.с.4, 6).

За результатами розгляду заяви, відповідач листом від 10.12.2021 за №9549-9017/Д-02/8-0900/21 повідомив позивача, що в силу приписів статті 8 Закону України «Про звернення громадян» не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті. Зазначено, що ГУПФУ в Івано-Франківській області листом розглянуто звернення позивача від 09.06.2020, що стосувалося перерахунку пенсії та надано відповідь листом від 03.07.2020 за №1864-1753/Д-02/8-0900/20 (а.с.5).

Позивач, вважаючи протиправною відмову органу пенсійного фонду у проведенні перерахунку пенсії із включенням до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, сум щомісячної додаткової грошової винагороди, звернувся із позовом до суду.

Частково задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що отримувана позивачем щомісячна додаткова грошова винагорода, з якої щомісяця її виплати утримувався єдиний внесок, має бути включена до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Частиною першою статті 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (далі - Закон №2011-XII) визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з частинами другою, третьою статті 9 вказаного Закону до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Отже, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових:

1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону № 2011-ХІІ пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі Закон № 2262-XII).

Частиною третьою статті 43 Закону № 2262-ХІІ визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (далі - КМУ).

Відповідно до пункту 7 постанови КМУ від 17 липня 1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Таким чином, Закон № 2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Тобто при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення, як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону № 2262-ХІІ, який є вичерпним.

Саме такий правовий висновок сформовано у постанові від 06 лютого 2019 року у справі №522/2738/17 Великої Палати Верховного Суду.

Також у зазначеній постанові Велика Палата Верховного Суду зазначила, що зважаючи на те, що позивач на час призначення йому пенсії за Законом №2262-ХІІ мав право на включення до складу його грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, отримуваної ним щомісячної додаткової грошової винагороди, а управління ПФУ протиправно відмовило у проведенні перерахунку розміру пенсії, позовні вимоги про зобов`язання відповідача перерахувати розмір пенсії позивача на підставі довідки про види грошового забезпечення від 28 грудня 2016 року № 3528 з урахуванням названого щомісячного додаткового виду грошового забезпечення підлягають задоволенню без обмеження строком .

Застосовуючи зазначений висновок до обставин цієї справи, колегія суддів звертає увагу, що суд першої інстанції правильно визначив, що така складова довідки, як щомісячна додаткова грошова винагорода має бути врахована при перерахунку пенсії.

Аналогічних висновків стосовно врахування щомісячної додаткової грошової винагороди при перерахунку пенсії, у подібних правовідносинах, дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 19 серпня 2021 року у справі № 1940/1818/18.

Таким чином, покликання апелянта на те, що до грошового забезпечення з якого обчислюється пенсія не включається щомісячна додаткова грошова винагорода, оскільки цей вид виплати є разовим платежем, є необґрунтовані та суперечать позиції Верховного Суду.

Стосовно покликання апелянта на те, що у довідці про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії від 05.01.2017 №1240, не було зазначено такий додатковий вид грошового забезпечення як щомісячна додаткова винагорода. Апеляційний суд зазначає, що у такій довідці (а.с. 6) зазначалася щомісячна додаткова грошова винагорода, відтак покликання апелянта в цій частині нерелевантні.

Оцінюючи наведені скаржником доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи сторін були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Отже, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про часткове задоволення адміністративного позову.

В підсумку, апеляційний суд переглянув оскаржуване рішення суду і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.

Міркування і твердження відповідача не спростовують правильності правових висновків цього рішення, у зв`язку з чим його апеляційна скарга на рішення суду не підлягає задоволенню.

Згідно із статтею 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04 травня 2022 року в справі №300/8665/21- без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя В. В. Ніколін
судді О. М. Гінда
М. А. Пліш