Справа № 480/3591/22
Суддя: Н.В. Савицька
Дата ухвалення: 2022-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 вересня 2022 року Справа № 480/3591/22
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Савицької Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м.Суми адміністративну справу №480/3591/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про зобов`язання вчинити дії та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу,-
В С Т А Н О В И В:
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Сумській області надати ОСОБА_1 розширену довідку про доходи (із зазначенням розміру посадового окладу, премії, компенсацію за лікарняні, відрядження, тощо) за період з 01.01.2022 по 11.04.2022 включно із зазначенням відпрацьованих робочих днів;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Сумській області скасувати наказ № 127 о/с від 08.04.2022 «По особовому складу» в частині звільнення ОСОБА_1 старшого сержанта поліції, з посади поліцейського-водія відділення №1 взводу № 1 роти конвойної служби Головного управління Національної поліції в Сумській області;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Сумській області поновити ОСОБА_1 старшого сержанта поліції, на посаді поліцейського-водія відділення №1 взводу № 1 роти конвойної служби Головного управління Національної поліції в Сумській області;
- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Сумській області на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 32 184, 49 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11.04.2022 позивача було звільнено із посади поліцейського-водія відділення № 1 взводу № 1 роти конвойної служби Головного управлінні Національної поліції в Сумській області відповідно до п. 7 (за власним бажанням) частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-УІІІ. Позивач вважає своє звільнення незаконним та таким, що порушує норми трудового законодавства.
Ухвалою суду від 09.06.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Ухвалою суду від 21.06.2022 відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління Національної поліції в Сумській області про призначення у справі № 480/3591/22 судового засідання.
Відповідачем подано відзив на позов, у якому зазначено, що позовні вимоги є необґрунтованими, оскільки позивач скористалася своїм правом на звільнення за власним бажанням з погодженим строком звільнення шляхом подачі рапорту про звільнення від 25 березня 2022 року із зазначенням бажаної дати звільнення, що є поважною причиною для скорочення тримісячного строку для подачі такого рапорту. Крім того, у відзиві зазначено, що позивач знала і усвідомлювала факт звільнення за власним бажанням і в свою чергу жодним законним способом не повідомила про бажання продовжити проходження служби в органах Національної поліції, тому дії ГУНП в Сумській області є такими, що відповідають нормам чинного законодавства.
У відповіді на відзив позивач зазначає, що на надісланій ОСОБА_1 копії рапорту відсутня резолюція або погодження начальника Головного управління Національної поліції в Сумській області. Також зазначає, що поданий рапорт про звільнення за власним бажанням, і дата створення якого вказана 25.03.2022, фактично був написаний безпосередньо у відділі кадрів 08.04.2022, тобто в п`ятницю. Останній робочий день позивача припав на 11.04.2022, тобто - понеділок. Наказ про звільнення №127 о/с також був виданий та підписаний 08.04.2022, тобто своїми діями Головне управління Національної поліції в Сумській області позбавило позивача права його відкликати. Крім того, позивачем було надано диск із записом розмови, в обґрунтування тверджень про здійснення тиску з боку відповідача.
Відповідачем було подано заперечення на відповідь на відзив, в якому з посиланням на норми КАС України було зазначено, що наданий позивачем диск не є належним доказом, а тому не може братись судом до уваги під час прийняття рішення. Також посилаючись на події 18.02.2022 щодо складеного протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №059559 про керування ОСОБА_1 транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, вказано, що позивач усвідомлюючи, що за вчинення такого виду дисциплінарного проступку, як керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, може бути застосований такий вид дисциплінарного стягнення - звільнена зі служби в поліції, подала рапорт про звільнення за власним бажанням з метою подальшого проходження служби в поліції після повторного проходження добору на вакантні посади поліцейських ГУНП в Сумській області.
У поясненні щодо доводів, викладених у запереченні на відзив, позивачем зазначено, що наданим диском із звукозаписом розмови позивач підтверджувала факт не лише написання рапорту про звільнення із порушенням передбаченого законодавством порядку, а і факт примусу до здійснення цих дій. Також зазначила, що постановою Зарічного районного суду м. Суми від 06.06.2022 у справі № 591/1351/22 провадження по справі відносно позивача за ч.1 ст.130 КУпАП було закрите, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 проходила службу на посаді поліцейського водія відділення № 1 взводу № 1 роти конвойної служби ГУНП в Сумській області у званні старшого сержанта поліції.
25.03.2022 ОСОБА_1 на ім`я начальника ГУНП в Сумській області подала рапорт про звільнення зі служби в поліції за власним бажанням, де зазначила, що наполягає на своєму звільненні з 11 квітня 2022 року. Ця дата погоджена з начальником роти конвойної служби ГУНП в Сумській області, тобто з безпосереднім керівником.
Наказом ГУНП в Сумській області від 08.04.2022 № 127 о/с відповідно до розділу VII Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_1 звільнена зі служби в поліції за п.7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням) з 11 квітня 2022 року. З витягом з вищевказаного наказу позивач ознайомлена під особистий підпис 11.04.2022, що підтверджується матеріалами справи.
11.04.2022 позивач надала розписку до управління кадрового забезпечення ГУНП в Сумській області про отримання трудової книжки серії НОМЕР_1 , витяг з наказу про звільнення, довідку до ІНФОРМАЦІЯ_1 , та обхідний лист. Даний факт остання засвідчила шляхом проставляння власного підпису та зазначенням дати (11.04.2022) на бланку розписки.
Позивач, вважаючи своє звільнення незаконним та таким, що порушує норми трудового законодавства, звернулася до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним Законом, який визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України є Закон України Про Національну поліцію від 2 липня 2015 р. №580-VIII (далі Закон №580-VIII).
У своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та Законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами (ст.3 Закону України Про Національну поліцію).
Відповідно до ч.1 ст.59 Закону України "Про Національну поліцію" служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Статтею 60 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Згідно з ч.1 ст.58 Закону України "Про Національну поліцію" призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов`язків.
Відповідно до п.7 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється за власним бажанням.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення.
День звільнення вважається останнім днем служби (ч. 3 ст. 77 Закону № 580-VIII).
Порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов`язки визначає «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ», затверджене постановою Кабінету Міністрів України 29.07.1991 № 114 (далі - Положення № 114).
Згідно із пунктом 64 Положення № 114 особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік): ж) за власним бажанням - при наявності поважних причин, що перешкоджають виконанню службових обов`язків; и) через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких затверджується Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 68 Положення № 114 особи рядового і начальницького складу, які виявили бажання звільнитися зі служби за особистим проханням, попереджають прямого начальника органу внутрішніх справ про прийняте ними рішення не пізніш як за три місяці до дня звільнення, про що подають рапорт за командою.
«Порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції», затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України 23.11.2016 № 1235 (далі - Порядок № 1235) розроблено відповідно до статті 59 Закону України «Про Національну поліцію» з метою забезпечення належної підготовки та видання наказів з питань проходження служби поліцейськими.
Згідно із пунктом 2 розділу І «Загальні положення» Порядку № 1235 рішення з питань проходження служби в поліції оформлюються письмовими наказами по особовому складу.
Розділом II «Підстави для видання наказів по особовому складу» Порядку № 1235 встановлено, що підставою для видання наказів по особовому складу є, зокрема, такі зміни в службовій діяльності, як звільнення зі служби в поліції.
Відповідно до розділу III «Порядок підготовки та видання наказів по особовому складу» Порядку № 1235: - підставою для підготовки та видання наказів по особовому складу є документи з питань проходження служби, подані до підрозділу кадрового забезпечення поліцейським, його керівником або працівником, який здійснює кадрове забезпечення підрозділу (пункт 2); - перелік документів з питань проходження служби визначається згідно з Переліком документів з питань проходження служби, затвердженим наказом МВС України від 23.11.2016 № 1235 (далі - Перелік).
Одним із документів з питань проходження служби відповідно до Переліку є рапорт (заява), що пишеться власноручно у довільній формі.
Закон України «Про Національну поліцію» не визначає умов щодо строків розгляду рапорту про звільнення за власним бажанням, як і строків реалізації такого рапорту шляхом видання наказу про звільнення.
Пунктом 4 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 5 80-VIII передбачено можливість застосування норм Положення № 114 при вирішенні питання щодо дотримання процедури звільнення позивача зі служби в поліції.
Положенням № 144 передбачені особливості звільнення зі служби за ініціативою особи: підпункт «ж» пункту 64 - особи звільняються зі служби: за власним бажанням - при наявності поважних причин, що перешкоджають виконанню службових обов`язків; пункт 68 - особи, які виявили бажання звільнитися зі служби за особистим проханням, попереджають прямого начальника органу внутрішніх справ про прийняте ними рішення не пізніш як за три місяці до дня звільнення, про що подають рапорт за командою.
Таким чином, особливостями звільнення зі служби з поліції, у разі звільнення з ініціативи особи, є: у разі звільнення за власним бажанням - заявник має повідомити про наявність поважних причин, що перешкоджають виконанню службових обов`язків; у разі звільнення за особистим проханням - заявник має попередити прямого начальника про звільнення не пізніш ніж за три місяці до дня звільнення.
Як встановлено з матеріалів справи, 25.03.2022 ОСОБА_1 на ім`я начальника ГУНП в Сумській області подала рапорт про звільнення зі служби в поліції за власним бажанням, де зазначила, що наполягає на своєму звільненні з 11.04.2022.
Наказом ГУНП в Сумській області від 08.04.2022 № 127 о/с відповідно до розділу VII Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_1 звільнена зі служби в поліції за п.7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням) з 11 квітня 2022 року. З витягом з вищевказаного наказу позивач ознайомлена під особистий підпис 11.04.2022, що підтверджується матеріалами справи.
Верховний Суд у постанові від 15.02.2021 у справі № 160/3607/19 висловив правову позицію, що приписи пункту 68 Положення № 114 застосовуються як норми спеціального нормативно-правового акту у питанні регулювання терміну попередження позивачем про звільнення за власним бажанням, який, на відміну від КЗпП України, становить не два тижні, а три місяці.
У вказаній справі суд касаційної інстанції зазначив, що у межах передбаченого пунктом 68 Положення № 114 строку з дня подання рапорту про звільнення сторони трудового договору можуть домовитися про звільнення у більш короткий строк.
Такою домовленістю, зокрема, слід вважати зазначення у рапорті конкретної дати, з якої (до настання якої) працівник має бажання звільнитися зі служби до закінчення передбаченого пунктом 68 Положення № 114 строку та згоду уповноваженого органу звільнити цього працівника у визначений ним термін.
Аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 12.08.2019 у справі № 810/3376/16, від 20.12.2019 у справі № 826/375/17.
Особливістю розглянутого правового регулювання є те, що змістом наведеного законодавчого припису, до закінчення тримісячного строку попередження особа має право відкликати поданий рапорт, якщо сторони не домовилися про звільнення у більш короткий строк.
У разі якщо сторони домовилися про звільнення у більш короткий строк, особа має право відкликати поданий рапорт про звільнення до спливу цього строку.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 09.08.2019 у справі № 815/1490/16, від 22.11.2019 у справі № 813/740/17.
Верховний Суд України у постановах від 05.12.2011 у справі № 21-236а11, від 29.05.2012 у справі № 21 -122а12, від 10.07.2012 у справі № 21-136а12, усуваючи розбіжності у судовій практиці щодо застосування пункту 68 Положення № 114, дійшов висновку, що до закінчення тримісячного строку попередження відповідні особи мають право відкликати поданий рапорт, якщо сторони не домовилися про звільнення у більш короткий строк.
Така позиція законодавця, на відміну від загального правила про обов`язок попередити власника чи уповноважений ним орган про звільнення за власним бажанням за два тижні, обумовлена особливим правовим статусом працівника органу внутрішніх справ, що стосується, наприклад, виконання ним обов`язків по забезпеченню безпеки громадян та громадського порядку тощо.
Наведене свідчить про те, що Головним управлінням Національної поліції в Сумській області правомірно задоволено рапорт позивача, який остання не відкликала, про її звільнення зі служби в поліції з 11.04.2022.
Отже, наказ Головного управління Національної поліції в Сумській області від 08.04.2022 № 127 о/с про звільнення позивача зі служби в поліції за власним бажанням з 11.04.2022 є результатом розгляду добровільно власноруч складеного позивачем рапорту про звільнення.
Щодо доводів позивача про здійснення на неї тиску зі сторони відповідача та надання диску із записом розмови, то суд, керуючись положеннями ст.ст. 73-75 КАС України, не бере до уваги зазначений доказ.
Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази звернення позивача до правоохоронних органів щодо здійснення на неї тиску зі сторони відповідача.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення позовних вимог про зобов`язання Головного управління Національної поліції в Сумській області скасувати наказ № 127 о/с від 08.04.2022 По особовому складу в частині звільнення ОСОБА_1 старшого сержанта поліції, з посади поліцейського-водія відділення №1 взводу № 1 роти конвойної служби Головного управління Національної поліції в Сумській області та поновлення позивача на посаді поліцейського-водія відділення №1 взводу № 1 роти конвойної служби Головного управління Національної поліції в Сумській області відсутні, а тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Оскільки інші вимоги є похідними від вимоги про скасування наказу, у їх задоволенні суд також відмовляє.
Щодо позовної вимоги зобов`язати Головне управління Національної поліції в Сумській області надати ОСОБА_1 розширену довідку про доходи (із зазначенням розміру посадового окладу, премії, компенсацію за лікарняні, відрядження, тощо) за період з 01.01.2022 по 11.04.2022 включно із зазначенням відпрацьованих робочих днів, то вказана вимога є передчасною, оскільки, як свідчать матеріали справи, позивач із вимогою про надання такої довідки до відповідача не зверталася та відмови відповідача у її наданні не отримувала.
Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що позовні вимоги є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 2, 77, 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про зобов`язання вчинити дії та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.В. Савицька