Справа № 755/5822/22
Суддя: Чех Н. А.
Дата ухвалення: 2022-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 755/5822/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Чех Н.А.,

за участі секретаря судового засідання - Буткевич Л.В.,

учасники справи:

представник позивача - Бойкініч Р.С.,

представник відповідача - Мельник М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва в порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов громадянки ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у місті Києві та Київській, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Тала Д Сервіс», про визнання протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та рішення про примусове повернення до країни походження, -

установив:

Позивач звернулась до суду із адміністративним позовом про визнання протиправною і скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та визнання протиправним і скасування рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни посилаючись на те, що вона на законних підставах перебуває на території України і з квітня 2019 року та працює в ТОВ «ТАЛА Д СЕРВІС» на посаді директора, та має посвідку на тимчасове проживання № НОМЕР_1 від 05.07.2019 року. Строк дії Дозволу на застосування праці іноземців та осіб без громадянства - 12.04.2022 року, граничний термін подання заяви роботодавцем на продовження дії дозволу - 22.03.2022 року. Однак, у зв`язку із військовою агресією російської федерації та введенням в Україні воєнного стану 24.02.2022 року, вона та Товариство були позбавлені фактичної можливості продовжити термін дії Дозволу на застосування праці іноземців та осіб без громадянства. Згідно із листом Київського міського центру зайнятості від 17.06.2022 року № 16-832/10-21/22 Центр повідомив, що від початку введення воєнного стану в України Київським міським центром зайнятості з 08.04.2022 року приймаються рішення щодо видачі дозволів на застосування праці іноземців та осіб без громадянства. Таким чином, з 24.02.2022 року по 08.04.2022 року вона та Товариство не мали можливості продовжити термін дії Дозволу на застосування праці та посвідки на тимчасове місце проживання. З метою продовження терміну дії дозволу Товариство 05.05.2022 року звернулось через Центр надання адміністративних послуг до Київського міського центру зайнятості з відповідними документами, та листом № 17-4095/10-27/22 від 25.05.2022 року Київський міський центр зайнятості повідомив про розгляд документів. Відповідно до Наказу № 232 від 25.04.2022 року прийнято рішення про продовження терміну дії Дозволу № 78290 на застосування праці іноземця. В червні 2022 року вона (позивач) звернулась до відповідача з метою продовжити термін дії посвідки, проте, 07.06.2022 року на неї складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 203 КУпАП, та винесено постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності, копію якої отримано лише 07.07.2022 року. 07.06.2022 року постановлено рішення про примусове повернення її до країни походження. З даними рішеннями вона не згодна, оскільки нею бути вчинені всі дії для законного перебування на території України.

В судовому засіданні представник позивача підтримав обставини викладені в позовній заяві, вимоги, просив їх задовольнити. Зауважив, що граничний термін звернення з приводу продовження строку до 22.03.2022 року, однак з 24.02.2022 року до 08.04.2022 року Київський міський центр зайнятості не працював. Підтвердив, що до 12.04.2022 року позивач до відповідача не зверталась.

Представник відповідача позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні з підстав викладених у відзиві. Зауважив, що до 12.04.2022 року позивач перебувала на території України на законних підставах. Підтвердив, що для продовження строку дії посвідки необхідно дозвіл центру зайнятості.

Представник третьої особи до суду не з`явився, подав письмові пояснення, де просив здійснювати розгляд без його присутності, позов задовольнити.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов до наступного.

Даний позов зареєстровано в Дніпровському районному суді м. Києва 11.07.2022 року.

12.07.2022 року здійснено автоматизований розподіл судової справи між суддями.

20.07.2022 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження.

05.08.2022 року зареєстровано пояснення третьої особи.

12.08.2022 року зареєстровано відзив на позовну заяву.

Встановлено, що 12.04.2019 року громадянка ОСОБА_1 ОСОБА_2 отримала Дозвіл Київського міського центру зайнятості Серії АА № 036466 на застосування праці іноземців та осіб без громадянства, з терміном дії до 12.04.2022 року.

05.07.2019 року громадянка ОСОБА_1 ОСОБА_2 отримала посвідку на тимчасове проживання № НОМЕР_1 , з терміном дії до 12.04.2022 року.

04.05.2022 року ТОВ «ТАЛА Д СЕРВІС» звернулось до Київського міського центру зайнятості із заявою про продовження строку дії дозволу на застосування праці іноземців та осіб без громадянства у відношенні громадянки ОСОБА_1 ОСОБА_2 .

07.06.2022 року уповноваженою особою Державної міграційної служби України Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у місті Києві та Київській області відносно громадянки ОСОБА_1 ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 203 КУпАП, проживання на території України за документами, термін дії яких закінчився. Місце скоєння правопорушення: АДРЕСА_1 .

В поясненнях ОСОБА_3 вказано, що в Україну прибула 06.12.2020 року через ПП «Бориспіль» з метою працевлаштування, та отримала посаду заступника директора ТОВ «ТАЛА Д СЕРВІС», 05.07.2019 року отримала посвідку на тимчасове проживання № НОМЕР_1 , терміном дії до 12.04.2022 року. У зв`язку з початком збройної агресії Російської Федерації на території України та затримкою оформлення продовження дозволу на застосування праці іноземців не мала можливості оформити документи на право проживання в Україні. З питань оформлення посвідки на тимчасове проживання повторно документи не подавала. Документи на отримання дозволу на імміграцію в Україну не подавав, до компетентних органів про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні не звертався. Усвідомлювала, що своїми діями умисно порушила законодавство України.

08.06.2022 року посадовою особою Державної міграційної служби України Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у місті Києві та Київській області винесено постанову про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 203 КУпАП, проживання на території України за документами, термін дії яких закінчився. Місце скоєння правопорушення: АДРЕСА_1 . Розмір штрафу - 5 100,00 грн. Копію постанови отримано 09.06.2022 року.

07.06.2022 року головним спеціалістом Відділу адміністративної діяльності управління міграційного контролю, протидії нелегальній міграції та реадмісії Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у місті Києві та Київській області ухвалено рішення, яким примусово повернуто до країни походження або третьої країни громадянку ОСОБА_1 та зобов`язано її покинути територію України у термін до 17.06.2022 року. Копію рішення отримано 07.06.2022 року.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до ст. 287 КпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Відповідно до ст. 288 КпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 203 КУпАП визначено, що порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, за недійсними документами або документами, термін дії яких закінчився, або працевлаштування без відповідного дозволу на це, якщо необхідність такого дозволу передбачено законодавством України, або недодержання встановленого порядку пересування і зміни місця проживання, або ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, неприбуття без поважних причин до визначеного місця навчання або працевлаштування після в`їзду в Україну у визначений строк, а так само порушення правил транзитного проїзду через територію України, крім порушень, передбачених частиною другою цієї статті.

Статтею 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Іноземці та особи без громадянства, які перебувають під юрисдикцією України, незалежно від законності їх перебування, мають право на визнання їх правосуб`єктності та основних прав і свобод людини.

Іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Стаття 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначає підстави для перебування іноземців та осіб без громадянства на території України.

Згідно частини 1 статті 15 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» в`їзд в Україну та виїзд з України здійснюється:

іноземців та осіб без громадянства - за паспортним документом за наявності відповідної візи, якщо інший порядок в`їзду та виїзду не встановлено законодавством чи міжнародним договором України;

іноземців, які постійно проживають на території України, - за паспортним документом та посвідкою на постійне проживання;

осіб без громадянства, які постійно проживають на території України, - за посвідченням особи без громадянства для виїзду за кордон;

іноземців та осіб без громадянства, яких визнано біженцями в Україні або особами, які потребують додаткового захисту в Україні, - за проїзним документом для виїзду за кордон;

іноземців та осіб без громадянства, які перебувають у шлюбі з громадянами України, - за паспортним документом та посвідкою на тимчасове проживання;

іноземців та осіб без громадянства, які перебувають у шлюбі з особами, зазначеними у частинах другій - дванадцятій статті 4 цього Закону, - за паспортним документом та посвідкою на тимчасове проживання;

іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні у зв`язку з працевлаштуванням, - за паспортним документом та посвідкою на тимчасове проживання;

іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні у зв`язку з участю у реалізації проектів міжнародної технічної допомоги, - за паспортним документом та посвідкою на тимчасове проживання;

іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні у зв`язку з участю у діяльності релігійних організацій, - за паспортним документом та посвідкою на тимчасове проживання;

іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні у зв`язку з участю у діяльності філій, відділень, представництв та інших структурних осередків громадських (неурядових) організацій іноземних держав, - за паспортним документом та посвідкою на тимчасове проживання;

іноземців та осіб без громадянства, які працюють у представництвах іноземних суб`єктів господарювання в Україні, - за паспортним документом та посвідкою на тимчасове проживання;

іноземців та осіб без громадянства, які працюють у філіях або представництвах іноземних банків на території України, - за паспортним документом та посвідкою на тимчасове проживання;

іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні у зв`язку з провадженням культурної, наукової, освітньої діяльності на підставах і в порядку, встановлених міжнародними договорами України або спеціальними програмами, а також іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні з метою участі в міжнародних та регіональних волонтерських програмах чи участі в діяльності організацій та установ, що залучають до своєї діяльності волонтерів відповідно до Закону України «Про волонтерську діяльність», інформація про які розміщена на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері волонтерської діяльності, - за паспортним документом та посвідкою на тимчасове проживання;

іноземців та осіб без громадянства, які працюють кореспондентом або представником іноземних засобів масової інформації на території України, - за паспортним документом та посвідкою на тимчасове проживання;

іноземців та осіб без громадянства, які навчаються у навчальних закладах України не менш як протягом одного року, - за паспортним документом та посвідкою на тимчасове проживання;

іноземців - громадян держав, які можуть в`їжджати в Україну без візи відповідно до законодавства України чи міжнародного договору України, - за паспортним документом або іншим документом, якщо це передбачено міжнародним договором України;

іноземців, які є громадянами держав, з якими укладено договори про місцевий прикордонний рух, - за документами, які дають право на перетинання державного кордону в межах місцевого прикордонного руху, що оформляються дипломатичними представництвами та консульськими установами України в установленому Міністерством закордонних справ України порядку;

іноземців та осіб без громадянства, які проходять військову службу за контрактом у Збройних Силах України, - за паспортним документом та військовим квитком рядового, сержантського і старшинського складу.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземцю або особі без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, може бути продовжено строк перебування (за наявності законних підстав).

Документи про продовження строку перебування в Україні оформляються на підставі письмових звернень іноземця або особи без громадянства та приймаючої сторони, які подаються не пізніш як за три робочих дні до закінчення встановленого строку їх перебування на території України.

Відповідно до ч.1 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Згідно ч. 3 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» із примірників рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства видається іноземцю або особі без громадянства, стосовно яких воно прийнято. У рішенні зазначаються підстави його прийняття, порядок оскарження та наслідки невиконання. Форма рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства затверджується спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, яких визнано біженцями в Україні або яким надано притулок в Україні, вважаються такими, які постійно проживають на території України з моменту визнання біженцем в Україні або надання притулку в Україні. Постійне проживання на території України біженців підтверджується посвідченням біженця.

Іноземці та особи без громадянства, яких визнано особами, що потребують додаткового захисту, або яким надано тимчасовий захист в Україні, вважаються такими, які на законних підставах тимчасово проживають на території України на період дії обставин, за наявності яких додатковий чи тимчасовий захист було надано. Тимчасове проживання на території України таких іноземців та осіб без громадянства підтверджується посвідченням особи, яка потребує додаткового захисту в Україні, або посвідченням особи, якій надано тимчасовий захист в Україні.

Статтею 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку.

Згідно ст. 16 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в`їжджають в Україну, здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України органами охорони державного кордону.

Правила щодо реєстрації іноземців та осіб без громадянства не поширюються на осіб, які з наміром визнання їх біженцями в Україні або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні чи отримання притулку або тимчасового захисту, незаконно перетнули державний кордон України. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції здійснює реєстрацію іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія закону про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту в Україні, лише за наявності одного з документів, що видаються таким особам відповідно до зазначеного закону.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» забороняється примусово повертати, видворяти або видавити чи передавати іноземця та особи без громадянства, де їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя.

В процесі розгляду даної справи було встановлено, що позивач з 06.12.2020 року проживає на території України, та отримувала дозвіл на працевлаштування та посвідку на тимчасове проживання, термін дії їх до 12.04.2022 року. Граничний термін подачі заяви про продовження терміну дозволу до 22.03.2022 року.

Порядок дій посадових осіб територіальних органів, територіальних підрозділів Державної міграційної служби України під час прийняття рішень про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства (далі - іноземців), їх документування та здійснення заходів з безпосереднього примусового повернення та примусового видворення за межі України визначає Інструкція про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23 квітня 2012 року №353/271/150.

Згідно з пунктом 1.5 Інструкції іноземці можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну зокрема на підставі рішення територіальних органів, територіальних підрозділів ДМС, про примусове повернення або примусово видворенні на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду про примусове видворення.

Пункт 1.6 Інструкції вказує, що підставами для прийняття рішення про примусове повернення іноземців за межі України є: дії іноземців, що порушують законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства; дії іноземців, що суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку; якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, які проживають в Україні.

Частиною 2 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першій цієї статті, може супроводжуватися забороною щодо подальшого в`їзду в Україну строком на три роки. Строк заборони щодо подальшого в`їзду в Україну обчислюється з дня винесення такого рішення. Порядок виконання рішення про заборону щодо подальшого в`їзду в Україну визначає Кабінет Міністрів України.

Як було встановлено в суді, позивач легально прибула на територію України, мала документи на право проживання на території України, термін яких скінчився 12.04.2022 року. Однак, 24.02.2022 року відбулось широкомасштабне збройне вторгнення Російської Федерації на територію України, та в період з 24.02.2022 року до 08.04.2022 року Київський міський центр зайнятості не здійснював діяльності щодо надання дозволів на застосування праці іноземців та осіб без громадянства. Дане свідчить про те, що в період з 22.03.2022 року по 08.04.2022 року ні позивач, ні працедавець не мав можливості звернутись до державних органів задля продовження строку дії дозволу на працевлаштування та посвідки на проживання.

Проте, лише 04.05.2022 року ТОВ «ТАЛА Д СЕРВІС» звернулось до Київського міського центру занятості із заявою про продовження строку дії дозволу на застосування праці іноземців та осіб без громадянства у відношенні громадянки ОСОБА_1 . Дане свідчить про те, що в період з 08.04.2022 року позивач не мала дозвільних документів на перебування на території України, що свідчить про правомірність винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203 КУпАП, та законність постанови від 08.06.2022 року.

Встановлено, що листом № 4095/10-27/22 від 25.05.2022 року Київський міський центр зайнятості повідомив ТОВ «ТАЛА Д СЕРВІС» про розгляд документів від 04.05.2022 року, та прийняття рішення про продовження строку дії дозволу № 78290 на застосування праці іноземця, до 12.04.2023 року.

З урахуванням того, що Дозвіл на застосування праці іноземців та осіб без громадянства № 78290 продовжено до 12.04.2023 року, відсутні підстави для видворення позивача з території України, у зв`язку з чим рішення про її примусове повернення підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 1 ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

По даній справі позивач просив стягнути за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір у розмірі 1 984,00 грн. (992,40 грн. та 992,40 грн.), сплачений за розгляд даної справи.

Оскільки, в частині вимог про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відмовлено, а за вимогу про скасування рішення про примусове повернення сплата судового збору не передбачена, відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 5, 7-9, 72-79, 90, 241, 242, 243, 246, 250, 255, 288, 289, 371 КАС України, суд, -

вирішив :

Адміністративний позов громадянки ОСОБА_1 ОСОБА_2 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у місті Києві та Київській, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Тала Д Сервіс», про визнання протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та рішення про примусове повернення до країни походження - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення головного спеціаліста Відділу адміністративної діяльності управління міграційного контролю, протидії нелегальній міграції та реадмісії Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у місті Києві та Київській області Наталії Зілової від 07 червня 2022 року про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В іншій частині вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного судового рішення - 15.09.2022 року.

Суддя: