Справа № 120/6153/22
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2022-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

м. Вінниця

14 вересня 2022 р. Справа № 120/6153/22

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Дончик Віталій Володимирович, розглянувши матеріали за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

в с т а н о в и в:

05.08.2022 року ОСОБА_1 звернулась в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначила, що вважає протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні їй пенсії за віком на пільгових умовах, що і стало підставою для звернення з цим позовом до суду.

Ухвалою суду від 10.08.2022 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу 10-дений строк, з дня вручення копії ухвали, для усунення недоліків позовної заяви.

19.08.2022 року на виконання вимог ухвали суду позивач подала заяву про поновлення строку звернення до суду.

Обґрунтовуючи подану заяву, зазначила що нею пропущено строк звернення до адміністративного суду з поважних причин, адже в період з квітня 2020 року по дату подання позовної заяви на території України діють карантинні заходи.

Крім того, на думку позивача застосування строків звернення до суду у спорах, що виникають із пенсійних правовідносин, не може слугувати меті відмови у захисті порушеного права на призначення пенсії.

Розглянувши заяву позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду, суд зазначає наступне.

Особливості строку звернення до адміністративного суду врегульовані статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), якою передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу про порушення її прав стало відомо після отримання рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №82 від 25.03.2021 року про відмову у призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку. Разом із тим, до суду із позовом позивач звернулась 05.08.2022 року, тобто із пропуском шестимісячного строку звернення до суду.

Згідно з ч. 1 статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до статті 1 закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

При цьому, стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року №3477-IV передбачає застосування національними судами Конвенції та практики Європейського суду з прав людини як джерела права.

Відтак, право на пенсію в Україні підпадає під сферу дії статті 1 Першого протоколу Конвенції, оскільки особа має обґрунтоване право на отримання виплат в рамках системи пенсійного забезпечення в Україні та якщо відповідні умови дотримано, органи влади не можуть відмовити в отриманні пенсії доти, доки право на пенсію передбачено чинним законодавством України.

Юридична природа соціальних виплат, в тому числі пенсій, розглядається Європейським судом з прав людини не лише з позицій права власності, але й пов`язує з ними принцип захисту "законних очікувань" та принцип правової визначеності, що є невід`ємними елементами принципу верховенства права. Так, у справі "Суханов та Ільченко проти України" (заява №68385/10 та №71378/10) Європейський суд з прав людини зазначає, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має "законне сподівання", якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є чинний Закон, який передбачає таке право, або є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування.

У контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції об`єктами права власності можуть бути у тому числі «легітимні очікування» та «майнові права» (Pine Valley Developments Ltd and Others v. Ireland), заява №12742/87; ухвала ЄСПЛ від 13 грудня 1984 року щодо прийнятності заяви S. v. the United Kingdom, № 10741/84).

Відтак, у особи при призначенні пенсії наявні "законні сподівання", оскільки пенсійні виплати підпадають під дію статті 1 Першого протоколу при умові наявного "чіткого і недвозначного" закону, який гарантує право на отримання пенсії у визначеному розмірі та у встановлені строки.

При цьому, слід враховувати, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Рішенням Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Водночас, право на пенсію гарантується державою, є довічним та не може бути обмеженим неправомірними діями або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 07 лютого 2019 року у справі №295/6531/17 та у постанові 18 лютого 2020 року у справі №1840/3344/18.

З огляду на викладене вважаю, що слід поновити позивачу строк звернення до адміністративного суду.

Разом із тим, посилання позивача як на підставу для поновлення строку звернення до адміністративного суду на дію карантинних обмежень судом до уваги не беруться, адже пунктом 3 розділу VI КАС України визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Тобто, законодавець передбачив, що в період дії карантину процесуальні строки (зокрема й строк звернення до суду) можуть бути поновлені за умови, що такі пропущені з поважних причин, а останні зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Проте, позивачем не наведено причин, які б перешкоджали звернутися до суду у визначений статтею 122 КАС України строк, а посилання лише на запровадження карантинних обмежень не є безумовною підставою для поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.

Вирішуючи питання щодо відкриття провадження у адміністративній справі суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 168 Кодексу адміністративного судочинства України, позов пред`являється шляхом подання позовної заяви в суд першої інстанції.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України, справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

На підставі викладеного, ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами вважаю, що вона підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства в порядку спрощеного позовного провадження, підсудна Вінницькому окружному адміністративному суду, подано з додержанням вимог встановлених статтями 160, 161, 172 КАС України, що є підставою для відкриття провадження у справі.

На підставі викладеного доходжу висновку про наявність підстав для відкриття провадження у справі.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що дата постановлення даної ухвали обумовлена перебуванням головуючого судді у відпустці з 22.08.2022 року по 09.09.2022 року.

Керуючись статтями 12, 121, 122, 160, 161, 168, 171, 263 КАС України,

у х в а л и в:

Заяву позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду з позовною заявою.

Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Розгляд справи здійснюватиметься суддею одноособово в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).

Встановити відповідачу строк для надання відзиву на позов, протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження, з поясненнями по суті заявлених вимог та доданням підтверджуючих документів у тому числі документів, що підтверджують надіслання копії відзиву та доданих до нього документів позивачу.

Повідомити відповідача про наявні в суді матеріали, які підлягають врученню йому як стороні та про можливість їх отримання лише безпосередньо у суді.

Учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: http://court.gov.ua/fair/.

У разі невиконання вимог ухвали суду повідомити суд про причини такого невиконання.

Копію ухвали направити особам що беруть участь у справі.

Ухвала суду оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 КАС України.

Суддя Дончик Віталій Володимирович