Справа № 640/32226/20
Суддя: Кобаль Михайло Іванович
Дата ухвалення: 2022-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач Кобаль М.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Кобаля М.І.,

суддів Костюк Л.О., Степанюка А.Г.

при секретарі Хмарській К.І.

за участю:

представника відповідача: Пінчука О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства «Ярослав» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 січня 2022 року по справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «Ярослав» до Київської митниці, як відокремлений підрозділ Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство «Ярослав» (далі - Позивач, ПП «Ярослав») звернулося до суду із адміністративним позовом до Київської митниці, як відокремлений підрозділ Державної митної служби України (далі - Відповідач, Київська митниця) у якому просило протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № 0000160/7.8-19-02 та № 0000159/7.8-19-02 від 04.12.2020 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 січня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, який з`явився у призначене судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а оскаржуване рішення скасувати в частині, виходячи з наступного.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Частиною 1 ст. 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, наказом Київської митниці Держмитслужби № 426 від 20.10.2020 року призначено документальну невиїзну перевірку дотримання ПП «Ярослав» та створено відповідну робочу групу.

Підставою для проведення перевірки стала доповідна записка Управління митного аудиту від 19.10.2020 року №7.8-19/694.

На підставі вказаного наказу, контролюючим органом було проведено документальну невиїзну перевірку ПП «Ярослав», за результатами якої складено акт №100/20/2.8-19-02/21635240.

Так за результатами перевірки виявлено, що згідно інформації, яка міститься у МД ІМ 40 ДЕ від 09.08.2019 року № UA100110/2019/180447, вартість товару: Пряжа бавовна 100% складає 38088,27 дол. США (митна вартість товару складає 989963,01 грн. з урахуванням транспортних витрат).

Відповідно до МД ЕХ 10 від 08.08.2019 року № 07218/080819/0005339 та від 08.08.2019 року №07218/080819/0005340, які надійшли від митних органів Туркменістану загальна вартість товару складає 49 617,75 дол. США (1273007,65 грн. з урахуванням транспортних витрат).

Однак, згідно інформації, яка міститься у МД ІМ 40 ДЕ від 19.08.2019 року №UA100110/2019/181206, вартість товару: Пряжа бавовна 100% складає 39 280,71 дол. США (1013104,92 грн. з урахуванням транспортних витрат).

Відповідно до МД ЕХ 10 від 20.08.2019 року № 07218/190819/0005546 та від 20.08.2019 року № 07218/180819/0005547, які надійшли від митних органів Туркменістану загальна вартість товару складає 448 000,00 нових туркменських манатів (3 202 657,00 грн.) та 32 000,00 дол. США (807 099,39 грн.) відповідно.

Однак, згідно інформації, яка міститься у МД ІМ 40 ДЕ від 29.08.2019 року №UA100110/2019/182169, вартість товару: Пряжа бавовна 100% складає 70 000,00 дол. США (1 765 529, 92 грн.).

Відповідно до МД ЕХ 10 від 15.10.2019 № 07218/151019/0006990, яка надійшла від митних органів Туркменістану загальна вартість товару складає 671 510,00 нових туркменських манатів (4 670 483,81 грн. з урахуванням транспортних витрат).

Однак, згідно інформації, яка міститься у МД ІМ 40 ДЕ від 25.10.2019 № 1/А100110/2019/788867, вартість товару: Білизна постільна бавовна 100%, складає 74 273,40 дол. США (1 893 266,94 грн. з урахуванням транспортних витрат).

Відповідно до МД ЕХ 10 від 05.05.2018 року № 07218/050518/0001964, яка надана декларантом, загальна вартість товару складає 380 520,00 нових туркменських манатів (3 073 506,84 грн.).

Однак, згідно інформації, яка міститься у МД ІМ 40 ДЕ від 17.10.2018 № UA100110/2018/355469, вартість товару: Махрові рушники, серветки, простирадла купальні складає 54 360,00 дол. США (1 518 275,89 грн.).

Враховуючи зазначене, заявлена вартість товару «тканини», «пряжа», «постільна білизна» до митного оформлення на митній території України є нижчою, ніж вартість товару, яка міститься в документах, що надійшли від митних органів Туркменістану та надані декларантом.

Таким чином, митна вартість товару під час митного оформлення на митній території України мала б становити:

- за МД ІМ 40 ДЕ від 09.08.2019 року № UA100110/2019/180447 - 1 243 717,18 грн., з урахуванням транспортних витрат;

- за МД ІМ 40 ДЕ від 19.08.2019 року № UA100110/2019/181206 - 1 273 007,65 грн., з урахуванням транспортних витрат;

- за МД ІМ 40 ДЕ від 29.08.2019 року № UA100110/2019/182169 - 4 009 756,39 грн.;

- за ІМ 40 ДЕ від 25.10.2019 року № UA100110/2019/788867 - 4 670 483,81 грн., з урахуванням транспортних витрат;

- за ІМ 40 ДЕ від 17.10.2018 року № UA100110/2018/355469 - 3 073 506,84 грн.

Враховуючи викладене, документальною невиїзною перевіркою з питань митної справи щодо правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів за МД ІМ 40 ДЕ від 09.08.2019 № UA100110/2019/180447, від 19.08.2019 № UA100110/2019/181206, від 29.08.2019 № UA100110/2019/182169, від 25.10.2019 № UA100110/2019/788867 та від 17.10.2018 № UA100110/2018/355469 встановлено порушення ПП «ЯРОСЛАВ» вимог частини 1 статті 257, пункту 2 частини 2 статті 52, Митного кодексу України, у результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті ввізного мита на загальну суму 428 171,66 грн.; порушення вимог пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, у результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті податку на додану вартість на загальну суму 1 503 700,61 грн. за наслідками чого складено акт перевірки № 100/20/7.8-19-02/21635240.

ПП «ЯРОСЛАВ» проти висновків, викладених в акті перевірки № 100/20/7.8-19-02/21635240 від 13.11.2020 заперечило, посилаючись на відповідність митних декларацій поданим інвойсам.

04.12.2020 року, на підставі акта перевірки № 100/20/7.8-19-02/21635240, Київською митницею прийнято податкові повідомлення - рішення №0000160/7.8-19-02 та № 0000159/7.8-19-02 (далі по тексту - оскаржувані ППР).

Вважаючи оскаржувані ППР протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.

Суд першої інстанції, приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, дійшов висновку, що погодився з доводами відповідача, що позивач діяв з умислом на приховування достовірної інформації про митну вартість товару, з метою заниження його митної вартості та як наслідок, зменшенням сум мита і податку на додану вартість.

Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він не знайшов свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Митним кодексом України (далі по тексту - МК України) та Податковим кодексом України (далі по тексту - ПК України) (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України, Податкового кодексу України та інших законів України з питань оподаткування.

Відповідно до частини 1 статті 345 МК України документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких органи доходів і зборів переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Пунктом 3 частини 3 статті 345 МК України органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи щодо правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення.

Правовими положеннями ч.1 статті 351 МК України визначено, що предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 351 МК України документальна невиїзна перевірка проводиться у разі виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань державної митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів.

Згідно з частинами 4-5 статті 351 МК України документальна невиїзна перевірка проводиться посадовими особами органу доходів і зборів в приміщенні цього органу за умови направлення керівнику відповідного підприємства або відповідному громадянину рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особистого вручення зазначеним особам чи уповноваженим ними представникам під розписку письмового повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки. Присутність уповноважених посадових осіб підприємства або громадянина, що перевіряється, під час проведення невиїзної документальної перевірки не обов`язкова.

Положеннями статті 351 МК України передбачено, що предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств.

У частині 2 статті 351 МК України визначено дві підстави, за наявності яких може бути проведена документальна невиїзна перевірка, а саме:

1) виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів;

2) надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих митному органу документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Відповідно до норм пункту 54.4. статті 54 ПК України, у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей щодо країни походження, вартісних, кількісних або якісних характеристик, які мають значення для оподаткування товарів і предметів при ввезенні (пересиланні) на митну територію України або територію спеціальної митної зони або вивезенні (пересиланні) товарів і предметів з митної території України або території спеціальної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, митний орган мас право самостійно визначити базу оподаткування та податкові зобов`язання платника податків шляхом проведення дій. визначених пунктом 54.3 цієї статті, на підставі відомостей, зазначених у таких документах.

Колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що перевірка ПП «Ярослав» проведена, відповідно до пункту 2 частини 2 статті 351 МК України, а підставою для проведення документальної невиїзної перевірки стало надходження листа Слобожанської митниці Держмитслужби від 27.05.2020 №7.14-08-1/7.14-19/78/7543 щодо отримання відповіді митних органів Туркменістану на запит про надання взаємної адміністративної допомоги у проведенні перевірки дотримання законодавства України з питань митної справи при ввезенні товарів «тканини», «пряжа», «постільна білизна».

Відповідно, контролюючий орган мав законні підстави для проведення перевірки позивача, за результатами якої прийнято оскаржувані ППР.

У свою чергу, п. 190.1 статті 190 ПК України визначено, що базою оподаткування податком на додану вартість для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу III Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів.

При визначенні бази оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, перерахунок іноземної валюти у валюту України здійснюється за курсом валюти, визначеним відповідно до статті 391 ПК України.

Відповідно до частини 4 статті 295 МК України, для цілей обчислення митних платежів, у тому числі визначення митної вартості товарів, необхідно зробити перерахування іноземної валюти, застосовуються курси валют, визначені відповідно до статті 31 МК України.

Відповідно до статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовуються для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частиною 10 статті 58 МК України при визначенні митної вартості товарів до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України та витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Так, п. 2 частини 2 статті 52 МК України передбачено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно з частиною 1 статті 257 МК України декларування здійснюється, шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до частини 1 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною 6 статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів у разі надходження документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявлення митної вартості.

Як встановлено колегією суддів апеляційної інстанції та вбачається з матеріалів справи, під час митного оформлення та на підтвердження митної вартості товару, відповідно застосування методу визначення митної вартості товару за ціною договору, для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товару, згідно зі ст. 58 МК України, ПП «ЯРОСЛАВ» надано митному органу пакет документів:

1) за митною декларацією типу «ІМ 40 ДЕ» № UA100110/2019/180447 від 09.08.2019 року:

- контракт від 29.07.2019 № 3008UA/23 з додатком № 1;

- рахунок-фактура (інвойс) від 03.08.2019 № 110824;

- міжнародну автомобільну накладну CMR 0032038 від 05.08.2019;

- довідку про транспортно-експедиційні витрати №В/50 від 05.08.2019;

- договір про надання транспортно-експедиційних послуг №0506-1 від 05.06.2018

- фітосанітарний сертифікат №199-1466 від 05.08.2019,

На підставі вищевказаних документів, позивачем ввезено товар: пряжа бавовна 100%. сурова, кардна, однониткова з пневмомеханічних прядильних машин, з волокон, не підданих гребенечесанню, не розфасована для роздрібної торгівлі, Ne 16/1 - 20 046,46 кг. нетто. Фактурна вартість товару 38088,27 дол. США. Продавець - Компанія «RASHID GROUP INSAAT ENERJI DIS TICARET A.S.» (Туреччина).

Відправником товарів виступав «Ашхабадський текстильний комплекс» (Туркменістан), одержувачем - ПП «Ярослав» (Україна) за розпорядженням Компанії «RASHID GROUP INSAAT ENERJI DIS TICARET A.S.» (Туреччина).

Оплата відповідно до умов контракту здійснена - до 22 жовтня 2019 року. Додаткових документів митними органами не вимагалось.

2) за митною декларацією типу «ІМ 40 ДЕ» № UA100110/2019/181206 від 19.08.2019 року:

- контракт від 29.07.2019 № 3008UA/23 з додатком № 1;

- рахунок-фактура (інвойс) від 08.08.2019 № 1 10828;

- прайс-лист до Контракту від 08.08.2019;

- міжнародна автомобільна накладна CMR 0032142 від 08.08.2019;

- довідка про транспортно-експедиційні витрати №В/54 від 09.08.2019;

- фітосанітарний сертифікат №199-1495 від 07.09.2019,

На підставі вищевказаних документів, позивачем ввезено товар: пряжа бавовна 100%, сурова, кардна, однониткова з пневмомеханічних прядильних машин, з волокон, не підданих гребенечесанню, не розфасована для роздрібної торгівлі, Ne 16/1 - 20 674,06 кг. нетто. Фактурна вартість товару 39 280,71 дол. США. Продавець - Компанія «RASHID GROUP INSAAT ENERJI DIS TICARET A.S.» (Туреччина).

Відправником товарів виступає «Ашхабадський текстильний комплекс» (Туркменістан), одержувачем - ПП «Ярослав» (Україна) за розпорядженням Компанії «RASHID GROUP INSAAT ENERJI DIS TICARET A.S.» (Туреччина). Оплата відповідно до умов контракту здійснена - до 22 жовтня 2019 року. Додаткових документів митними органами не вимагалось.

3) за митною декларацією типу «ІМ 40 ДЕ» № UA100110/2019/182169 від 29.08.2019:

- контракт від 12.09.2013 № 046/0913-ESYA з додатком № 36;

- рахунок-фактура (інвойс) від 19.08.2019 № 420D;

- рахунок-фактура (інвойс) від 19.08.2019 № 421D;

- комерційна пропозиція до Контракту №033а/08/19 від 05.08.2019;

- експортна декларація виробника від 20.08.2019 №07218/190819/0005546, №07218/190819/0005547;

- міжнародна автомобільна накладна CMR 0031906 від 28.08.2019,

На підставі вищевказаних документів, позивачем ввезено товар: пряжа бавовна 100%, сурова, кардна, однониткова з пневмомеханічних прядильних машин, з волокон, не підданих гребенечесанню, не розфасована для роздрібної торгівлі, Nm 34/1 (Ne 20/1) Ring Carde - 20 000,00 кг. нетто. Фактурна вартість товару 70 000,00 дол. США. Продавець - Компанія «Eurostyie Service Ltd» (Великобританія).

Відправником товарів виступає «Ашхабадський текстильний комплекс» (Туркменістан), одержувачем - ПП «Ярослав» (Україна) за розпорядженням Компанії «Eurostyle Service Ltd» (Великобританія).

Оплата відповідно до умов контракту здійснена - до 03 лютого 2020 року. Додаткових документів митними органами не вимагалось.

4) за митною декларацією типу «ІМ 40 ДЕ» № UA100110/2019/788867 від 25.10.2019:

- контракт від 11.10.2019 № 3019UA/01 з додатком № 1;

- рахунок-фактура (інвойс) від 14.10.2019 № 268129;

- прайс-лист до Контракту від 14.10.2019;

- міжнародна автомобільна накладна CMR 0033489 від 19.10.2019;

- довідка про транспортно-експедиційні витрати №В/34 від 14.10.2019;

- договір про надання транспортно-експедиційних послуг №В/6 від 19.08.2019;

- фітосанітарний сертифікат №199-1949 від 14.11.2019.

На підставі вищевказаних документів позивачем ввезено товар: білизна постільна бавовна 100%, набивна, розміри в см. комплект постільної білизни Kreton ((підковдра 1шт. 145*215. простирадло - 1 шт. (145*220), наволочка 2 шт. (70*50), відхилення від розміру +-5%)) - 500 шт.,- комплект постільної білизни Kreton ((підковдра 1шт. 145*215, простирадло - 1 шт.(145*220), наволочка 2 шт.(70*70), відхилення від розміру +-5%)) -1020 шт.,- комплект постільної білизни Kreton ((підковдра 1шт. 175*215, простирадло -1шт.(200*220), наволочка 2 шт.(70*50), відхилення від розміру +-5%)) -500шт., - комплект постільної білизни Kreton ((підковдра 1шт. 175*215, простирадло -1шт.(200*220), наволочка 2шт.(70*70), відхилення від розміру +-5%)) -1020шт., - комплект постільної білизни Kreton ((підковдра 2шт, 145*215, простирадло - 1шт.(220*240), наволочка 2шт.(70*70), відхилення від розміру +-5%)) -360шт.. - комплект постільної білизни Kreton ((підковдра 1шт.200*215, простирадло - 1шт.(220*240), наволочка 2шт.(70*50), відхилення від розміру +-5%)) -500шт., - комплект постільної білизни Kreton ((підковдра 1шт.200*215, простирадло -1шт.(220*240), наволочка 2шт.(70*70), відхилення від розміру +-5%)) -800шт.,- комплект постільної білизни Kreton (підковдра 1шт.215*240, простирадло - 1шт.(220*240), наволочка 2шт.(70*70), відхилення від розміру +-5%)) -360шт.,- простирадло Kreton (відхилення від розміру +-5%): розмір 145x220 - 1200 шт., 180x220 - 720 шт., 200*220 1020 шт., 220*240 1020 шт., - підковдра Kreton (відхилення від розміру +-5%): розмір 145*215 - 1200 шт., 175*215 600 шт., 200*215 400 шт., - наволочки Kreton (відхилення від розміру +-5%): розмір 60*60 2040 шт., 70*70 2840 шт., 70*50 5040 шт., 40*60 2040 шт. Фактурна вартість товару 74 273,40 дол. США. Продавець - Компанія «ANDER TEKSTIL ENERJI INSAAT SAN. DIS TIC.A.S.» (Туреччина).

Відправником товарів виступає АОЗТ «Туркменбаши Текстиль комплекси» (Туркменістан), одержувачем - ПП «Ярослав» (Україна) за розпорядженням Компанії «ANDER TEKSTIL ENERJI INSAAT SAN. DIS TIC.A.S.» (Туреччина).

Оплата відповідно до умов контракту здійснена до 20 грудня 2019 року. Додаткових документів митними органами не вимагалось.

5) за митною декларацією типу «ІМ 40 ДЕ» № UA100110/2018/355469 від 17.10.2018 року:

- онтракт від 21.04.2018 № 21 /04ЯАГ з додатком № 1;

- рахунок-фактура (інвойс) від 04.05.2018 № 399;

- експортна декларація виробника від 05.05.2018 №07218/050518/0001964;

- міжнародна автомобільна накладна CMR 0019938 від 07.05.2018:

- сертифікат щодо походження товару за формою СТ-1 від 04.05.2018;

- платіжні доручення від 10.05.2019 №8, від 17.05.2019 №11, від 04.06.2019 №13;

- додаткова угода від 20.02.2018 до контракту №АДТ-0383 від 21.01.2018 між ОсОО «Алтын Групп Трейдинг» (Киргизстан) та «Ашхабадський текстильний комплекс» (Туркменістан). Пакувальний лист від 04.05.2018.

На підставі вищевказаних документів позивачем ввезено товар: махрові рушники, серветки, простирадла купальні (бавовна 100%) гладкофарбовані і жаккардові, різного тону, різних розмірів - 10 872,00 кг. нетто. Фактурна вартість товару 54 360,00 дол. США. Продавець - ОсОО «Алтын Групп Трейдинг» (Киргизстан). Відправником товарів виступає «Ашхабадський текстильний комплекс» (Туркменістан), одержувачем - ПП «Ярослав» (Україна) за розпорядженням ОсОО «Алтын Групп Трейдинг» (Киргизстан). Товар розмитнений з урахуванням рішення Окружного адміністративного суду м. Києва по справі №760/16051/18.

Вважаючи, оскаржуване ППР №0000160/7.8-19-02, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язаний з податку на додану вартість із ввезених на територію України товарів на 1 879 625, 76 грн., з яких: за податковими зобов`язаннями - 1 503 700, 61 грн., за штрафними санкціями 375 925, 15 грн. та оскаржуване ППР №0000159/7.8-19-02, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання по сплаті ввізного мита на 535 214, 58 грн., з яких: за податковими зобов`язаннями - 428 171, 66 грн., за штрафними санкціями 107 042, 92 грн., зазначив, що ПП «Ярослав» правовідносин із Ашхабадським текстильним комплексом не здійснював.

Так, за ланцюгом поставки товару, відправником товару є Ашхабадський текстильний комплекс, а отримувачем - ПП «Ярослав», однак вказана відправка здійснювалась за розпорядженням «Eurostyle Service Ltd», Ander Tekstil Entrji San.Dis.Tic. A.S. та Rashid Group Insaat Enerji Dis Ticaret A.S.

Суд першої інстанції приймаючи оскаржуване рішення погодився із доводами контролюючого органу, що позивач діяв з умислом на приховування достовірної інформації про митну вартість товару, з метою зниження його митної вартості та як наслідок, зменшення сум мита і податку на додану вартість, між тим, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

При здійсненні митного оформлення за митною декларацією типу «ІМ 40 ДЕ» № UA100110/2019/180447 від 09.08.2019 позивачем було ввезено товар: пряжа бавовна 100%, сурова, кардна, однониткова з пневмомеханічних прядильних машин, з волокон, не підданих гребенечесанню, не розфасована для роздрібної торгівлі, Ne 16/1 - 20 046,46 кг. нетто.

Поставка вказаного товару, а саме: 100% бавовняна пряжа (Ne 16/1) Open End, здійснювалась на підставі контракту № 3008UA/23 від 29.07.2019 р. та Специфікації № 1 від 29.07.2019 р., укладеного між Rashid Group Insaat Enerji Dis Ticaret A.S (резидент Туреччини) та ПП «Ярослав».

Вартість товару, зазначена в митній декларації та визначена в якості бази оподаткування, відповідає сумам, що фактично були сплачені позивачем за поставлений товар, що підтверджується платіжними дорученнями та актом звірки взаємних розрахунків між ПП «Ярослав» та RASHID Group INSAAT ENERJI DIS TICARET A.S., Турецька Республіка (Продавець).

За товар, поставка якого була оформлена МД від 09.08.2019 року № UA100110/2019/180447 (рахунок-фактура № 110824 від 03.08.2019), на загальну суму 38 088, 27 доларів США, ПП «Ярослав» 16.10.2019 року сплачено 10 999, 99 доларів США, відповідно до платіжного доручення № 132, сплачено ПП «Ярослав» 22.10.2019 року - 27 088. 28 доларів США (платіжне доручення № 135).

Сума заборгованості ПП «Ярослав» перед постачальником RASHID Group INSAAT ENERJI DIS TICARET A.S. за поставку товару відсутня, про що зазначено в акті звірки взаємних розрахунків.

Ланцюг поставки товару, зазначеного у митній декларації ІМ 40 ДЕ № UA100110/2019/180447, відображено у CMR № АА 0032038, де відправником товару є Ашхабадський текстильний комплекс, а отримувачем є ПП «Ярослав» за розпорядженням «Millewood Industries LTD», за розпорядженням «Bizmaster LLP», за розпорядженням «Starlux GRP LP», за розпорядженням «Rashid Group Insaat Dis.Tic.A.S.».

Заповнення CMR № AA 0032038 здійснено Ашхабадським текстильним комплексом, що спростовує висновки суду першої інстанції про неможливість дослідити логістичний ланцюг поставки товару за митною декларацією ІМ 40 ДЕ № UA100110/2019/181206.

З метою здійснення перевірки правильності декларування митної вартості товару за митною декларацією ІМ 40 ДЕ UA100110/2019/180447, контролюючий орган направив запит до митних органів Туркменістану, які в свою чергу надали:

- експортну митну декларацію ЕХ 10 від 03.08.2019 №07218/090819/0005235;

- інвойс № 499 від 02.08.2019 р, на суму 1 863, 12 доларів США;

- додаток (специфікація) 8-ЭКС от 21.06.2019 р. до Додаткової угоди № 2 договору взаємопоставки ADT-17/11 від 29.07.2017 р., укладений між Ашхабатський текстильний комплекс та Компанією «BIZMASTER LLP»;

- експортну митну декларацію ЕХ 10 від 03.08.2019 № 07218/090819/0005236;

- інвойс № 448 від 02.08.2019 р. на суму 21 792, 60 доларів США;

- додаток (специфікація) № 9-ЭКС от 18.07.2019 р. к договору взаємопоставки № ADT-17/21 от 28.12.2017 г., укладений між Ашхабатський теекстильний комплекс та Товариством «ПОО «STARLUX GRP LP»;

- експортну митну декларацію ЕХ 10 від 03.08.2019 №07218/090819/0005237;

- інвойс № 450 від 02.08.2019 р. на суму 24 518, 80 доларів США;

- додаток (специфікація) № 6- ЭКС от 18.07.2019 к Договору взаємопоставки № ADT-18/12 от 10.09.2018 г., укладеного між Ашхабатський текстильний комплекс та Компанією «Millewood Industries LTD».

У вказаних документах, покупцем зазначено Компанія «BIZMASTER LLP», Товариство «ПОО «STARLUX GRP LP», Компанія «Millewood Industries LTD», продавцем зазначено Ашхабадський текстильний комплекс, отримувачем товару зазначено - ПП «Ярослав» по дорученню Компанії «BIZMASTEB.LLP», Товариства «ПОО «STARLUX GRP LP», Компанії «Millewood Industries LTD» та вказано договори взаємодії, які судом першої інстанції помилково не взято до уваги, а саме: Договір взаємопоставки ADT-17/11 від 29.07.2017 р., Договір взаємопоставки № ADT-17/21 от 28.12.2017 г., Договір взаємопоставки № ADT-18/12 от 10.09.2018 г. Умови поставки/оплати за інвойсами № 499 від 02.08.2019 р., № 448 від 02.08.2019 р., інвойс № 450 від 02.08.2019 р. визначено - 100% передоплата.

Так, в експортних деклараціях ЕХ 10 від 03.08.2019 №07218/090819/0005235, №07218/090819/0005236 та №07218/090819/0005237 в рядку 9, 14 та 54 відсутня інформація щодо позивача, як декларанта.

Вказане підтверджує, що ПП «Ярослав» не було особою відповідальною за декларування товару, вказаного в експортних деклараціях, що підтверджує відсутність взаємодії позивача та Туркменської митниці при декларуванні товару.

Відповідно, висновок суду першої інстанції є помилковим, що в спірних правовідносинах ПП «Ярослав» є декларантом за експортними деклараціями ЕХ 10 від 03.08.2019 № 07218/090819/0005235, від 03.08.2019 р. № 07218/090819/0005236, від 03.08.2019 №07218/090819/0005237.

Також, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що з надісланих митним органом Туркменістану митному органу України митних деклараціях, які складені на туркменській мові, і які покладені в основу та стали підставою прийняття оскаржуваних ППР, неможливо встановити хто є декларантом, покупцем, відправником, отримувачем у вказаних деклараціях та не зрозуміло, який саме товар підлягав декларуванню, що помилково не враховано судом першої інстанції.

Отже, ПП «Ярослав», договір взаємопоставки ADT-17/11 від 29.07.2017, договір взаємопоставки № ADT-17/21 от 28.12.2017, договір взаємопоставки № ADT- 18/12 от 10.09.2018 року з Ашхабатським текстильним комплексом не укладав, не здійснював з Ашхабатським текстильним комплексом ніяких взаєморозрахунків, а тому не може нести відповідальність до ціноутворення за цими контрактами.

Крім того, судом першої інстанції протиправно не було враховано, що при проходженні митниць, а саме: Туркменської митниці, Брянської митниці та Сумської митниці, надавався рахунок № 110824 від 03.08.2019 року із зазначеним вартості товару у розмірі 38 088, 27 доларів США, що повністю співпадає із ціною, вказаною у митній декларації ІМ 40 ДЕ № UA100110/2019/180447 (рядок 42). Підтвердженням надання рахунку № 110824 від 03.08.2019 р. зазначеним вище митницям є наявність відміток цих митниць на вказаному рахунку.

Викладене підтверджує той факт, позивачем правильно та відповідно до положень ст. 49 МК України визначена митна вартість товару, яка зазначена в митній декларації № UA100110/2019/180447 від 09.08.2019.

Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що дослідження правильності декларування митної вартості товару, зазначеного в митній декларації № UA100110/2019/180447 від 09.08.2019 року було предметом дослідження Харківського апеляційного суду при розгляді справи та прийняття постанови від 29.09.2021 р. по справі № 953/14691/20, копія якої наявна в матеріалах справи, де судом встановлено, що позивачем декларування митної вартості товару було здійснено у відповідності до вимог чинного законодавства.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 78 КАС України).

Викладене підтверджує той факт, що ПП «Ярослав» правильно, та відповідно до положень ст.49 МК України, визначена митна вартість товару, яка зазначена в митній декларації № «ІМ 40 ДЕ» № UA100110/2019/181206 від 19.08.2019 року.

Щодо митної декларацій «ІМ 40 ДЕ» № UA100110/2019/181206 від 19.08.2019 року, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

При здійсненні митного оформлення за митною декларацією «ІМ 40 ДЕ» № UА100110/2019/181206 від 19.08.2019 року позивачем було надано відповідачу:

- контракт від 29.07.2019 № 3008UA/23 з додатком № 1;

- рахунок-фактура (інвойс) від 08.08.2019 № 1 1 )828;

- прайс-лист до Контракту від 08.08.2019;

- міжнародна автомобільна накладна CMR 0032142 від 08.08.2019;

- довідка про транспортно-експедиційні витрати №В/54 від 09.08.2019;

- фітосанітарний сертифікат №199-1495 від 07.09.2019 (копії всіх документів є в матріалах справи).

На підставі вказаних документів, ПП «Ярослав» ввезено товар: пряжа бавовна 100%, сурова, кардна, однониткова з пневмомеханічних прядильних машин, з волокон, не підданих гребенечесанню, не розфасована для роздрібної торгівлі, Ne 16/1 - 20 674,06 кг. нетто.

Так, поставка товару, зазначеного у митній декларації ІМ 40 ДЕ № UA100110/2019/181206, а саме: 100% бавовняна пряжа (Ne 16/1) Open End, здійснювалась на підставі контракту № 3008UA/23 від 29.07.2019, укладеного між Rashid Group Insaat Enerji Dis Ticaret A.S (резидент Туреччини) та Приватним підприємством «Ярослав» (резидент України), та Специфікації № 1 від 29.07.2019.

Крім того, вартість товару, зазначена в митній декларації та визначена в якості бази оподаткування, відповідає сумам, що фактично були сплачені позивачем за поставлений товар, що підтверджується платіжними дорученнями та актом звірки взаємних розрахунків між ПП «Ярослав» та RASHID Group INSAAT ENERJI DIS TICARET A.S., Турецька Республіка (Продавець).

Так, за товар, поставка якого була оформлена МД від 19.08.2019 року № UA100110/2019/181206 (рахунок-фактура № 110828 від 08.08.2019), на загальну суму 39 280. 71 долар США ПП «Ярослав» сплачено:

- 22.10.2019 року - 2 911, 72 долари США (платіжне доручення № 135),

- 28.10.2019 року - 36 368, 99 доларів США (платіжне доручення № 138).

Заборгованості ПП «Ярослав» перед постачальником RASHID Group INSAAT ENERJI DIS TICARET A.S. за поставку товару відсутня, про що зазначено в акті звірки взаємних розрахунків, який міститься в матеріалах справи.

У той же час, ланцюг поставки товару, зазначеного у митній декларації ІМ 40 ДЕ № UA100110/2019/181206, відображено у CMR № АА 0032142, де відправником товару є Ашхабадський текстильний комплекс, а отримувачем є ПП «Ярослав» за розпорядженням «Millewood Industries LTD та «Rashid Group Insaat Dis.Tic.A.S.». Заповнення CMR № AA 0032142 здійснено Ашхабадським текстильним комплексом.

Вказані обставини спростовують висновки суду першої інстанції, про неможливість дослідити логістичний ланцюг поставки товару за митною декларацією ІМ 40 ДЕ № UA100110/2019/181206.

Так, судом першої інстанції помилково не взято до уваги, що в експортних деклараціях ЕХ 10 № 07218/080819/0005339 та ЕХ 10 № 07218/080819/0005340 від 08.08.2019 року в рядку 9, 14 та 54 відсутня Інформація щодо ПП «Ярослав», як декларанта.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що вказане підтверджує, що ПП «Ярослав» не був особою відповідальною за декларування товару, вказаного в експортних деклараціях, що підтверджує відсутність взаємодії позивача та Туркменської митниці при декларуванні товару та наданні будь-яких документів.

Відповідно, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що позивач є декларантом за експортними деклараціями ЕХ 10 № 07218/080819/0005339 та ЕХ 10 № 07218/080819/0005340 від 08.08.2019 року про що зазначив у оскаржуваному рішенні.

Також, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що з надісланих митним органом Туркменістану митному органу України митних деклараціях, які складені на туркменській мові, і які покладені в основу та стали підставою прийняття оскаржуваних ППР, неможливо встановити хто є декларантом, покупцем, відправником, отримувачем у вказаних деклараціях та не зрозуміло, який саме товар підлягав декларуванню, що помилково не враховано судом першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що дослідження правильності декларування митної вартості товару, зазначеного в митній декларації № UA100110/2019/181206 від 19.08.2019 було предметом дослідження Харківського апеляційного суду при розгляді справи та прийняття постанови від 12.10.2021 року по справі № 953/14690/20, копія якої наявна в матеріалах справи, де судом встановлено, що позивачем декларування митної вартості товару було здійснено у відповідності до вимог чинного законодавства.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 78 КАС України).

Викладене підтверджує той факт, що ПП «Ярослав» правильно, та відповідно до положень ст.49 МК України, визначена митна вартість товару, яка зазначена в митній декларації № «ІМ 40 ДЕ» № UA100110/2019/181206 від 19.08.2019 року.

Щодо митної декларацій «ІМ 40 ДЕ» № UA100110/2019/182169 від 29.08.2019 року, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

При здійсненні митного оформлення за митною декларацією типу «ІМ 40 ДЕ» № UA100110/2019/181206 від 19.08.2019 позивачем було надано митному органу:

- контракт від 29.07.2019 № 3008UA/23 з додатком № 1;

- рахунок-фактура (інвойс) від 08.08.2019 № 110828;

- прайс-лист до Контракту від 08.08.2019;

- міжнародна автомобільна накладна CMR 0032142 від 08.08.2019;

- довідка про транспортно-експедиційні виграти №В/54 від 09.08.2019;

- фітосанітарний сертифікат №199-1495 від 07.09.2019 (всі копії документів є в матеріалах справи).

На підставі вказаних документів, ПП «Ярослав» ввезено товар: пряжа бавовна 100%, сурова, кардна, однониткова з пневмомеханічних прядильних машин, з волокон, не підданих гребенечесанню, не розфасована для роздрібної торгівлі, Ne 16/1 - 20 674,06 кг. нетто.

Поставка товару, зазначеного у митній декларації ІМ 40 ДЕ № UA100110/2019/182169, а саме: пряжа бавовняна крашена одиночна кардна для трикотажного виробництва Nm34/1 (Ne 20/1) Ring Carde, здійснювалась на підставі контракту № 046/0913-ESYA від 12.09.2013, укладеного між Eurostyle Service Ltd (резидент Великобританія) та ПП «Ярослав», та Специфікації № 36 від 07.08.2019.

Вартість товару, зазначена в митній декларації та визначена в якості бази оподаткування, відповідає сумам, що фактично були сплачені позивачем за поставлений товар, що підтверджується платіжними дорученнями та актом звірки взаємних розрахунків між ПП «Ярослав» та Eurostyle Service LTD, Великобританія (Продавець).

За товар, поставка якого була оформлена митною декларацією від 29.08.2019 року № UA100110/2019/182169 (рахунки-фактури №№ 420D та 421D від 19.08.2019), на загальну суму 70 000, 00 доларів США ПП «Ярослав» сплачено:

- 14.01.2020 року - 30 000,00 доларів США (платіжне доручення № 403),

- 03.02.2020 року - 40 000,00 доларів США (платіжне доручення №413).

Заборгованості ПП «Ярослав» перед постачальником Eurostyle Service LTD за поставку Товару відсутня, про що зазначено в акті звірки взаємних розрахунків, який міститься в матеріалах справи.

Крім того, ланцюг поставки товару, зазначеного у митній декларації ІМ 40 ДЕ № UA100110/2019/182169, відображено у CMR № АА 0031906, де відправником товару є Ашхабадський текстильний комплекс через ООО «Hayat Trading», ПК «Арарат», а отримувачем є ПП «Ярослав» за розпорядженням «Eurostyle Service Ltd», (Великобританія).

Відповідно, вказане спростовує твердження суду першої інстанції, що не можливо дослідити логістичний ланцюг поставки товару за митною декларацією «ІМ 40 ДЕ» № UA100110/2019/182169.

У первинних документах, покупцем зазначено Виробничий кооператив «АРАРАТ» та ТОВ «HAYAT TRADING», продавцем зазначено Ашхабадський текстильний комплекс, отримувачем товару зазначено ПП «Ярослав» по дорученню Виробничого кооперативу «АРАРАТ» та ТОВ «HAYAT TRADING», відповідно: договору № Б-024723 від 23 квітня 2019 р., укладений між Ашхабатський текстильний комплекс та виробничим кооперативом «Арарат» і договору № Б-024721 від 23 квітня 2019 р., укладений між Ашхабатський текстильний комплекс та ТОВ «HAYAT TRADING».

У експортних деклараціях ЕХ 10 № 07218/190819/0005546 та ЕХ 10 № 07218/190819/0005547 від 19.08.2019 року в рядку 9, 14 та 54 відсутня інформація щодо ПП «Ярослав», як декларанта.

Вказане підтверджує, що ПП «Ярослав» не було особою відповідальною за декларування товару, вказаного в експортних деклараціях, що підтверджує відсутність взаємодії позивача та Туркменської митниці при декларуванні товару та наданні будь-яких документів.

Відповідно, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що позивач є декларантом за експортними деклараціями ЕХ 10 № 07218/190819/0005546 та ЕХ 10 № 07218/190819/0005547.

Також, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що з надісланих митним органом Туркменістану митному органу України митних деклараціях, які складені на туркменській мові, і які покладені в основу та стали підставою прийняття оскаржуваних ППР, неможливо встановити хто є декларантом, покупцем, відправником, отримувачем у вказаних деклараціях та не зрозуміло, який саме товар підлягав декларуванню, що помилково не враховано судом першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що дослідження правильності декларування митної вартості товару, зазначеного в митній декларації № UA100110/2019/182169 від 29.08.2019 було предметом дослідження Харківського апеляційного суду при розгляді справи та прийняття постанови від 12.10.2021 по справі № 953/14688/20, копія якої наявна в матеріалах справи, де судом встановлено, що позивачем декларування митної вартості товару було здійснено у відповідності до вимог чинного законодавства.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 78 КАС України).

Викладене підтверджує той факт, що ПП «Ярослав» правильно, та відповідно до положень ст.49 МК України, визначена митна вартість товару, яка зазначена в митній декларації № UA100110/2019/182169 від 29.08.2019 року.

Щодо митної декларацій «ІМ 40 ДЕ» № UA100110/2019/788886 від 25.10.2019 року, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

При здійсненні митного оформлення за митною декларацією типу «ІМ 40 ДЕ» № UA100110/2019/788867 від 25.10.2019 позивачем було надано митному органу:

- контракт від 11.10.2019 № 3019UA/01 з додатком № 1;

- рахунок-фактура (інвойс) від 14.10.2019 № 268129;

- прайс-лист до Контракту від 14.10.2019;

- міжнародна автомобільна накладна CMR 0033489 від 19.10.2019;

- довідка про транспортно-експедиційні витрати №В/34 від 14.10.2019;

- договір про надання транспортно-експедиційних послуг №В/6 від 19.08.2019.

- фітосанітарний сертифікат №199-1949 від 14.11.2019 (копії всі документів є в матеріалах справи).

На підставі вказаних документів, ПП «Ярослав» ввезено товар: білизна постільна бавовна 100%, набивна, розміри в см.: - комплект постільної білизни Kreton ((підковдра 1 шт. 145*215, простирадло 1 шт. (145*220), наволочка 2 шт. (70*50), відхилення від розміру +-5%)) - 500 шт., комплект постільної білизни Kreton ((підковдра 1 шт. 145*215, простирадло - 1 шт. (145*220), наволочка 2 шт. (70*70), відхилення від розміру +-5%)) - 1020 шт., комплект постільної білизни Kreton ((підковдра 1 шт. 175*215, простирадло - 1 шт. (200*220), наволочка 2 шт. (70*50), відхилення від розміру +-5%)) - 500 шт., комплект постільної білизни Kreton ((підковдра 1 шт. 175*215, простирадло 1 шт.(200*220), наволочка 2 шт. (70*70), відхилення від розміру +-5%)) - 1020 шт., Комплект постільної білизни Kreton ((підковдра 2 шт. 145*215, простирадло 1 шт.(220*240), наволочка 2шт. (70*70), відхилення від розміру +-5%)) - 360 шт., комплект постільної білизни Kreton ((підковдра 1 шт.200*215, простирадло - 1шт. (220*240), наволочка 2шт. (70*50), відхилення від розміру +-5%)) - 500 шт., - комплект постільної білизни Kreton ((підковдра 1 шт.200*215, простирадло - 1шт. (220*240), наволочка 2шт. (70*70), відхилення від розміру +-5%)) - 800 над комплект постільної білизни Kreton ((підковдра 1шт.215*240, простирадло - 1шт.(220*240), наволочка 2шт.(70*70), відхилення від розміру +-5%)) - 360 шт.,- простирадло Kreton (відхилення від розміру +-5%): розмір 145x220 - 1200 шт., 180x220 - 720 шт., 200*220 1020 шт., 220*240 1020 шт., - підковдра Kreton (відхилення від розміру +-5%): розмір 145*215 - 1200 шт., 175*215 - 600 шт., 200*215 - 400 шт., - наволочки Kreton (відхилення від розміру +-5%): розмір 60*60 2040 шт., 70*70 2840 шт., 70*50 5040 шт., 40*60 2040 шт.

Поставка товару, зазначеного у митній декларації ІМ 40 ДЕ № UA100110/2019/788886, здійснювалась на підставі контракту № 3019UA/01 від 11.10.2019, укладеного між Ander Tekstil Enerji Insaat San.Dis. Tic. A.S. (резидент Туреччини) та ПП «Ярослав», та Специфікації № 1 від 11.10.2019 року

Згідно з рахунком від 14.10.2019 № 268129 до вказаного контракту, загальна вартість товару становить 74 273. 40 доларів США, яка відповідає ціні, зазначеній у контракті та ціні, яка вносилась до митної декларації.

Крім того, вартість товару, зазначена в митній декларації та визначена в якості бази оподаткування, відповідає сумам, що фактично були сплачені позивачем за поставлений товар, що підтверджується платіжними дорученнями та актом звірки взаємних розрахунків між ПП «Ярослав» та ANDER TEKSTIL ENERJI INSAAT SAN.DIS TIC.A.S., Турецька Республіка (Продавець).

За товар, поставка якого була оформлена МД від 25.10.2019 року № UA100110/2019/788867 (рахунок-фактура № 268128 від 14.10.2019), на загальну суму 74 273, 40 доларів США ПП «Ярослав» сплачено:

- 03.12.2019 року - 20 000,00 доларів США (платіжне доручення № 397),

- 13.12.2019 року - 20 000,00 доларів США (платіжне доручення № 383),

- 19.12.2019 року - 14 273,40 доларів США (платіжне доручення № 385),

- 20.12.2019 року - 20 000,00 доларів США (платіжне доручення № 386).

Заборгованості ПП «Ярослав» перед постачальником ANDER TEKSTIL ENERJI INSAAT SAN.DIS TIC.A.S. за поставку товару відсутня, про що зазначено в акті звірки взаємних розрахунків, копія якого міститься в матеріалах справи.

Крім того, ланцюг поставки товару, зазначеного у митній декларації ІМ 40 ДЕ № UA100110/2019/788867, відображено у CMR № АА 0033489, де відправником товару є АОЗТ «Туркменбаши Текстиль Комплекси», а отримувачем є ПП «Ярослав» за розпорядженням «Vantage International Canada Inc.», за розпорядженням «Ander Tekstil Enerji Insaat San.Dis. Tic A.S.». Заповнення CMR № AA 0033489 здійснено Туркменбаши Текстиль комплекси, (копія CMR є в матеріалах справи).

Вказане спростовує висновки суду першої інстанції, про те, що неможливо дослідити логістичний ланцюг поставки товару за митною декларацією № UA100110/2019/788886 від 25.10.2019 року.

У свою чергу, митний орган, з метою здійснення перевірки правильності декларування митної вартості товару за митною декларацією ІМ 40 ДЕ № UA100110/2019/788867, направив запит до митних органів Туркменістану, які в свою чергу надали:

- експортну митну декларацію ЕХ 10 від 15.10.2019 № 07218/151019/0006990;

- рахунок № 1539 на суму 671 510,00 манат;

- договір № М-280919 від 28 вересня 2019 р., укладений між АОЗТ «Туркменбаши Текстиль Комплекси» та Vantage International Canada Inc.;

- додаток (специфікація) № 1 до Договору № М-280919 від 28 вересня 2019 р., укладений між АОЗТ «Туркменбаши Текстиль Комплекси» та Vantage International Canada Inc.

У первинних документах, покупцем зазначено Vantage International Canada Inc., продавцем заначено АОЗТ «Туркменбаши Текстиль Комплекси», та значено договір № М-280919 від 28 вересня 2019, укладений між АОЗТ «Туркменбаши Текстиль Комплекси» та Vantage International Canada Inc.

В експортній декларації ЕХ 10 № 07218/151019/0006990 від 15.10.2019, в рядку 9. 14 та 54 відсутня інформація щодо позивача, як декларанта, що підтверджує, що ПП «Ярослав» не було особою відповідальною за декларування товару, вказаного в експортних деклараціях, івідсутність взаємодії позивача та Туркменської митниці при декларуванні товару.

Отже, висновки суду першої інстанції про те, що позивач є декларантом за експортною декларацією ЕХ 10 від 15.10.2019 № 07218/151019/0006990 є помилковими.

Також, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що з надісланих митним органом Туркменістану митному органу України митних деклараціях, які складені на туркменській мові, і які покладені в основу та стали підставою прийняття оскаржуваних ППР, неможливо встановити хто є декларантом, покупцем, відправником, отримувачем у вказаних деклараціях та не зрозуміло, який саме товар підлягав декларуванню, що помилково не враховано судом першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що дослідження правильності декларування митної вартості товару, зазначеного в митній декларації № UA100110/2019/788867 від 25.10.2019 було предметом дослідження Харківського апеляційного суду при розгляді справи та прийняття постанови від 12.10.2021 р. по справі № 953/14687/20, копія якої наявна в матеріалах справи, де судом встановлено, що позивачем декларування митної вартості товару було здійснено у відповідності до вимог чинного законодавства.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 78 КАС України).

Викладене підтверджує той факт, що ПП «Ярослав» правильно, та відповідно до положень ст.49 МК України, визначена митна вартість товару, яка зазначена в митній декларації №UA100110/2019/788867 від 25.10.2019.

Щодо митної декларацій «ІМ 40 ДЕ» №UA100110/2018/355469 від 17.10.2018 року, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

При здійсненні митного оформлення за митною декларацією типу «ІМ 40 ДЕ» №UA100110/2018/355469 від 17.10.2018 позивачем було надано митному органу:

- контракт від 21.04.2018 № 21/04ЯАГ з додатком № 1;

- рахунок-фактура (інвойс) від 04.05.2018 № 399;

- експортна декларація виробника від 05.05.2018 №07218/050518/0001964;

- міжнародна автомобільна накладна CMR 0019938 від 07.05.2018;

- сертифікат щодо походження товару за формою СТ-1 від 04.05.2018;

- платіжні доручення від 10.05.2019 №8. від 1 7.05.2019 №11, від 04.06.2019 №13;

- додаткова угода від 20.02.2018 до контракт/ №АДТ-0383 від 21.01.2018 між ОсОО «Алтын Групп Трейдинг» (Киргизстан) та «Ашхабадський текстильний комплекс» (Туркменістан);

- пакувальний лист від 04.05.2018 (копії всі документів є в матеріалах справи).

На вказаних документів, ПП «Ярослав» ввезено товар: махрові рушники, серветки, простирадла купальні (бавовна 100%) гладкофарбовані і жаккардові, різного тону, різних розмірів - 10 872,00 кг. нетто.

Поставка товару, зазначеного у митній декларації ІМ 40 ДЕ № UA100110/2018/355469, здійснювалась на підставі контракту № 21/04ЯАГ від 21.04.2018, укладеного між ТОВ «Алтин Груп Трейдінг» (резидент Киргизької Республіки) та Приватним підприємством «Ярослав», та Додатку № 1 від 21.04.2019.

Згідно з рахунком-фактурою (інвойс) від 04.05.2018 № 399 до вказаного контракту, загальна вартість товару становить 54 360, 00 доларів США, яка відповідає ціні, зазначеній у контракті та ціні, яка вносилась до митної декларації.

Крім того, вартість товару, зазначена в митній декларації та визначена в якості бази оподаткування були сплачені позивачем за поставлений товар, що підтверджується платіжними дорученнями від 10.05.2019 №8, від 17.05.2019 №11, від 04.06.2019 №13, які наявні в матеріалах справи.

Крім того, ланцюг поставки товару, зазначеного у митній декларації ІМ 40 ДЕ № UA100110/2018/355469, відображено у CMR № АА 0019938, де відправником товару є Ашхабатський текстильний комплекс, а отримувачем є ПП «Ярослав» за розпорядженням ТОВ «Алтин Груп Трейдінг» (Киргизия).

Вказане спростовує висновки суду першої інстанції про те, що неможливо дослідити логістичний ланцюг поставки товару за митною декларацією № UA100110/2018/355469 від 17.10.2018.

У експортній декларації ЕХ 10 № 07218/050518/0006990 від 05.05.2018 року в рядку 9, 14 та 54 відсутня інформація щодо позивача, як декларанта, що підтверджує, що ПП «Ярослав» не був особою відповідальною за декларування товару, вказаного в експортних деклараціях, і відсутність взаємодії позивача та Туркменської митниці при декларуванні товару.

Також, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що з надісланих митним органом Туркменістану митному органу України митних деклараціях, які складені на туркменській мові, і які покладені в основу та стали підставою прийняття оскаржуваних ППР, неможливо встановити хто є декларантом, покупцем, відправником, отримувачем у вказаних деклараціях та не зрозуміло, який саме товар підлягав декларуванню, що помилково не враховано судом першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що дослідження правильності декларування митної вартості товару, зазначеного в митній декларації № UA100110/2018/355469 від 17.10.2018 було предметом дослідження Солом`янським районним суду м, Києва та Апеляційного суду м. Києва під час розгляду справи № 760/16051/18, копії яких наявні в матеріалах справи, де судом встановлено, що позивачем декларування митної вартості товару було здійснено у відповідності до вимог чинного законодавства.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 78 КАС України).

Викладене підтверджує той факт, що ПП «Ярослав» правильно, та відповідно до положень ст.49 МК України, визначена митна вартість товару, яка зазначена в митній декларації №UA100110/2018/355469 від 17.10.2018.

Отже, судом першої інстанції помилково не надано оцінку вказаним доводам позивача, адже оскаржувані ППР є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки ПП «Ярослав» при декларуванні митної вартості товарів за митними деклараціями «ІМ 40 ДЕ» № UA100110/2019/180447 від 09.08.2019, № UA100110/2019/181206 від 19.08.2019, № UA100110/2019/182169 від 29.08.2019, № UA100110/2019/788886 від 25.10.2019 та № UA100110/2018/355469 від 17.10.2018, визначено митну вартість, відповідності до вимог податкового та митного законодавства, за основним методом, та надано всі первинні документи контролюючому органу для визначення належної митної вартості товару.

З огляду на зазначене, колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваних ППР.

Аналіз наведених правових положень та вищезазначених обставин справи дає підстави колегії суддів апеляційної інстанції для висновку, що оскаржувані ППР є протиправними та підлягають скасуванню, відповідно до вищевикладених висновків суду.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються, а в рішенні від 27.09.2010 по справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» - що ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

При цьому, прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.

Таким чином, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

Як зазначено в п. 4.1 Рішення Конституційного суду України від 02.11.2004 р. N 15-рп/2004 суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях визначив окремі ознаки принципу верховенства права у розбудові національних систем правосуддя та здійсненні судочинства, яких мають дотримуватись держави - члени Ради Європи, що підписали Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, яка викладена в справі «Пономарьов проти України» (пункт 40 мотивувальної частини рішення від 3 квітня 2008 року), в якому Суд наголосив, що «право на справедливий судовий розгляд», яке гарантовано п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.

Аналіз наведених положень дає підстави колегії суддів апеляційної інстанції дійти висновку, що даний адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 року №127/3429/16-ц, Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», §58, рішення від 10.02.2010 року).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що судом першої інстанції рішення прийнято з порушення норм матеріального та процесуального права.

У зв`язку з цим, колегія суддів вважає необхідним рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову постанову, якою задовольнити адміністративний позов.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч.1 ст. 139 КАС України).

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що сплачений позивачем під час подання позовної заяви та апеляційної скарги судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 52 550,00 грн. судового збору за подання адміністративного позову та апеляційної скарги, що підтверджується квитанціями, які містяться в матеріалах справи.

З огляду на задоволення позовних вимог, вказаний судовий збір підлягає поверненню позивачу, пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, Шостий апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Ярослав» - задовольнити повністю.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 січня 2022 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги Приватного підприємства «Ярослав» до Київської митниці, як відокремлений підрозділ Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Київської митниці, як відокремлений підрозділ Державної митної служби України № 0000159/7.8-19-02 від 04.12.2020 року та №0000160/7.8-19-02 від 04.12.2020 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці, як відокремлений підрозділ Державної митної служби України () на користь Приватного підприємства «Ярослав» (), витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги, в загальній сумі 52 550,00 грн. (п`ятдесят дві тисячі п`ятсот п`ятдесят грн.).

Головуючий суддя: М.І. Кобаль

Судді: Л.О. Костюк

А.Г. Степанюк

Повний текст виготовлено 13.09.2022 року