Справа № 560/5671/22
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2022-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/5671/22
РІШЕННЯ

іменем України

14 вересня 2022 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С. розглянувши адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧАРАІТ" до Хмельницької митниці Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Хмельницької митниці Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA400000/2022/000024/2 від 17 лютого 2022.

В обґрунтування позову зазначає, що позивачем до митного оформлення було подано електронну митну декларацію №UA400040/2022/004474 щодо ряду товарів, митна вартість яких визначалась за ціною договору (контракту). За результатами перевірки митним органом було прийняте спірне рішення про коригування митної вартості окремих товарів та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів. Підставою спірного рішення є неподання декларантом документів, які підтверджують числові значення складових митної вартості окремих товарів відповідно до вимог п. 3, п. 4 ст. 53 Митного кодексу України. З метою випуску товарів у вільний обіг позивач подав нову митну декларацію, за якою було прийняте рішення про випуск товарів під фінансову гарантію. Разом з тим, позивач не погоджується з підставами спірного рішення, оскільки вважає, що митний орган мав право вимагати подання додаткових документів лише у разі непідтвердження числових значень складових митної вартості товарів. У той же час, числові значення складових митної вартості товарів, на думку позивача, були підтверджені, відтак дії відповідача виходили за межі повноважень та призвели до прийняття протиправного рішення.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач подав відзив, у якому у задоволенні позову просить відмовити. Покликається на те, що під час митного оформлення товарів, які ввозились позивачем, в межах системи АСАУР спрацював ряд ризиків, що зобов`язувало митний орган провести більш детальну перевірку правильності визначення митної вартості задекларованого товару. Зазначає, що Митниця опрацювала надані ТОВ "ЧАРАІТ" документи, та встановила окремі розбіжності, які викликали обґрунтовані сумніви стосовно правильності формування митної вартості товарів, що ввозились, зокрема, щодо складових: вартість страхування, витрати на перевезення, вартість навантаження/розвантаження, походження та оплата товару. Позивачу було запропоновано надати додаткові документи, які б усунули виявлені розбіжності, однак такі надані не були. З огляду на це, відповідач вважає, що прийняте ним рішення щодо коригування митної вартості окремих товарів є правомірним і обґрунтованим.

У відповіді на відзив позивач зазначає, що спірне рішення ґрунтується на припущеннях та сумнівах митного органу щодо повноти і достовірності відомостей про заявлену митну вартість товару, тоді як надані документи не дають підстав для таких висновків.

У запереченні на відповідь на відзив Хмельницька митниця зазначає, що наведені позивачем аргументи не спростовують встановлені митним органом обставини.

Вирішуючи спір, суд встановив таке.

ТОВ "Чараіт" є Покупцем Товару ( спеціальний одяг, супутні товари в асортименті) відповідно до зовнішньоекономічного договору (контракту) №1 від 01.07.2016, укладеного із польською компанією KIANIT Sp.z.o.o. ( Продавець Товару) Згідно з п. п. 1.2, 2.1 контракту Товар постачається на умовах DAP UA Хмельницький, Україна. Перелік, кількість і ціна Товару вказується у підготовленому по кожній поставці інвойсі.

Позивачем у зв`язку з вказаним контрактом було подано до митного оформлення електронну митну декларацію №UA400040/2022/004474 на товари різних найменувань (25 позицій у МД), серед яких товари, стосовно яких у подальшому було здійснене коригування митної вартості: товари №17, №18, №19 ( взуття в асортименті), №25 ( захисний робочий одяг) Усі товари, у тому числі №17, №18, №19 та №25 надійшли від компанії «Kianit Sp.z.о.о." (35-105 Rzeszow, ul.Boya Zelenskiego 16, Poland), країна відправлення Польща.

Митна вартість товарів була заявлена декларантом за основним методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари. До митної декларації №UA400040/2022/004474 декларантом були подані пакувальний лист продавця від 11.02.2022 на товар до Інвойсу №14; рахунок-фактура (Інвойс) №14 від 11.02.2022; міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) №14/02 від 14.02.2022; декларація про походження товару (згідно інвойсу та пакувального листа); контракт від 01.07.2016; додаткова угода від 01.03.2018 до зовнішньоекономічного договору.

Посадовою особою Митниці, яка здійснювала митне оформлення за вищезазначеною МД, було з`ясовано, що автоматизованою системою аналізу та управління ризиками (далі - АСАУР) автоматично згенеровані ризики за напрямками контролю правильності визначення митної вартості: 103-1 «Перевірка поданих товаросупровідних та товаротранспортних документів (в тому числі наданих на вимогу митного органу) та/або відомостей про них на предмет розбіжностей у відомостях, що зазначені у цих документах, митній декларації чи документах, що її заміщують, їх електронних копіях, розміщених в ЄАІС Держмитслужби», 105-2 «Контроль правильності визначення митної вартості товарів»; 106-2 «Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів» / можливе заниження митної вартості товару/ здійснити перевірку правильності визначення митної вартості відповідно до Митного кодексу України з урахуванням вимог наказу Державної митної служби України від 01.07.2021 № 476; 202-1 «Проведення часткового митного огляду з розкриттям до 20 відсотків пакувальних місць і вибірковим обстеженням транспортного засобу, з метою перевірки відповідності кількості та опису товарів і транспортних засобів даним, зазначеним у митній декларації»; 911-1 «Забезпечення ідентифікації товарів та/або транспортних засобів шляхом здійснення цифрової фотозйомки» / проведення митного огляду обов`язкове.

Під час аналізу товаросупровідних документів, поданих декларантом до митного оформлення МД від 16.02.2022 №UA400040/2022/004474, посадовою особою митниці було встановлене неподання до митного оформлення документів, які підтверджують числові значення складових митної вартості у відповідності до вимог ч. 2,8,9 ст. 52 МКУ та ч. 2,3 cт. 5З МКУ. У поданих документах відсутні передбачені статтею 58 МКУ числові значення складових митної вартості, таких як: витрати на транспортування оцінюваних товарів до місця ввезення на митну територію України; витрати на навантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до місця ввезення на митну територію України; витрати на страхування цих товарів; вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Окрім цього, подані до митного оформлення документи містять окремі розбіжності, зокрема: у пакувальному листі та інвойсі зазначено, що виробниками товарів N 17, 18 та 19 являється польське підприємство, при цьому країною походження визначено Китай; в інвойсі зазначено, що вартість транспортування « 0», що не відповідає зазначеному терміну умови поставки «DAP Хмельницький»; в CMR зазначено іншу вагу товарів та додатковий інвойс №13, який не подано до митного оформлення; пунктом 4.1 контракту визначено попередню оплату за товари, при цьому платіжні банківські документи до митного оформлення не надано.

У зв`язку зі спрацюванням ризиків щодо можливого заниження задекларованого рівня митної вартості товару, та тим, що подані до митного оформлення документи не містять окремих відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, посадовою особою митниці направлено декларанту повідомлення щодо надання додаткових документів для усунення виявлених розбіжностей.

Як встановлено зі змісту вказаного повідомлення, декларанту запропоновано надати митному органу наступні документи:

- якщо рахунок сплачено - платіжні банківські документи, що стосуються оцінюваного товару,

- за наявності - інші платіжні та/ або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару,

- транспортні ( перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару , а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів,

- якщо здійснювалось страхування - страхові документи а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Від особи, уповноваженої позивачем на декларування, на адресу митниці 16.02.2022 направлене електронне повідомлення: "(...) надаю оригінали документів, зазначених в графі 44 МД. Надати інші документи немає змоги".

Посадова особа митного органу після опрацювання наданих документів направила декларанту наступне електронне повідомлення, у якому зазначається: "Документи, подані згідно ч. 2 ст. 53 МКУ містять розбіжності та не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Відповідно до ч. 3 ст. 53 МКУ для підтвердження числового значення складових митної вартості товарів необхідно протягом 10 календарних днів надати такі додаткові документи на товари:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором ( угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається,

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором ( угодою, контрактом),

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору ( угоди, контракту),

4) виписку з бухгалтерської документації,

5) каталоги, специфікації, прейскуранти ( прайс-листи ) виробника товару,

6) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини,

7) копію експортної МД країни відправлення.

Від особи, уповноваженої позивачем на декларування, на це повідомлення надано відповідь про те, що усі документи були надані і надати інші документи немає змоги.

17.02.2022 Хмельницькою митницею прийняте рішення про коригування митної вартості товарів №UA400000/2022/000024/2. Згідно з цим рішенням митний орган застосував другорядний метод визначення митної вартості товарів, скоригувавши заявлену за першим методом митну вартість товарів під №17, №18, №19 та №25 ( інвойс №14 від 11.02.2022) На підставі рішення видано картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA400040/2022/000161 від 16.02.2022. Підстава: неподання до митного оформлення документів, які підтверджують числове значення складових митної вартості відповідно до вимог МКУ.

17.02.2022 з метою випуску товарів за Інвойсом №14 у вільний обіг у порядку, передбаченому ч.7 ст.55 та ч.2 ст. 263 МК України, позивач, з урахуванням коригувань товарів під №17,18, 19, 25 подав нову митну декларацію, щодо якої митний орган прийняв рішення про випуск вказаних номерів товарів під фінансову гарантію.

Оцінюючи підстави прийняття спірного рішення, суд враховує таке.

Правовідносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Відповідно до статті 54 Митного кодексу України (далі - МКУ) контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. З цією метою митний орган має право, серед іншого:

- упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

- у випадках, встановлених МКУ, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

- у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів.

Згідно зі ст. 49 МКУ митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частинами 2 - 3 ст. 53 Митного кодексу України (далі - МК України) визначено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалось страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Згідно з ч. 2 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. Відповідно до ч.3 ст.54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з ч.6 ст.54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

При електронному декларуванні посадова особа за допомогою автоматизованої системи митного оформлення створює та надсилає декларанту або уповноваженій ним особі засвідчене електронним цифровим підписом електронне повідомлення про необхідність подання документів відповідно до частин третьої та/або четвертої статті 53 МКУ для підтвердження митної вартості товарів із складанням їх переліку.

Відповідно до статті 246 МКУ для виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів і транспортних засобів комерційного призначення застосовується автоматизована система митного оформлення, яка згідно з цим Кодексом в автоматичному режимі з урахуванням результатів аналізу ризиків та залежно від типу митної декларації, митного режиму, особливостей, засобів і способів переміщення товарів через митний кордон України визначає перелік таких митних формальностей та необхідність участі у їх виконанні посадової особи митного органу. Згідно з ч. 4 статті 337 МКУ контроль із застосуванням системи управління ризиками - це оцінка ризику шляхом аналізу (у тому числі з використанням інформаційних технологій) поданих документів у конкретному випадку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України з метою обрання форм та обсягу митного контролю, достатніх для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи. Питання системи управління ризиками врегульоване главою 52 МКУ. Перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 МКУ подаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені МК (частина 1 статті 337 МК). У кожному конкретному випадку переміщення товарів та транспортних засобів через митний кордон України за результатами контролю із застосуванням системи управління ризиками, що здійснюється відповідно до статті 337 МКУ, митні органи обирають форми та обсяг митного контролю. Одночасно з цим формується перелік митних формальностей, визначених за результатами застосування інструментів з управління ризиками ( наказ Міністерства фінансів України від 31.07.2015 № 684)

Відповідно до глави 2 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Державної фіскальної служби України від 01.07.2021 № 476 (далі - Методичних рекомендацій №476), робота посадових осіб з аналізу, виявлення та оцінки ризиків здійснюється, серед іншого, шляхом:

- вивчення характеристик товарів, які впливають на рівень їх митної вартості;

- перевірки документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, вивчення маршруту транспортування товарів та перевірки достовірності декларування витрат на транспортування;

- перевірки включення/не включення складових митної вартості;

- порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з наявною в митному органу інформацією про рівень пін па такі товари або вартість прямих витрат на їх виробництво;

- порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено;

- перевірки рівня заявленої митної вартості товарів при наявності знижок/нарахувань з/до ціни оцінюваних товарів та їх обґрунтування і документальне підтвердження;

- перевірки наявності прийнятих митницями рішень про коригування митної вартості товарів, що ввозились на виконання того ж зовнішньоекономічного договору (контракту) або документа, який його замінює, що й оцінювані товари, або від продавця (контрагента) для продажу в Україні:

- перевірки та аналізу документів, додатково поданих митному органу декларантом або уповноваженою ним особою, відповідно до етапі 53 МК;

- порівняння рівня заявленої митної вартості товару з інформацією, наявною в автоматизованій системі митного оформлення «Інспектор»;

- перевірки способу, умов та терміну оплати за товари.

Глава 5 Методичних рекомендацій передбачає, що під час робіт з аналізу, виявлення та оцінки ризиків можуть використовуватись такі джерела інформації, серед іншого: спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби: спеціалізовані видання, які містять інформацію про ціни, сформовані на світовому ринку: інформація, отримана Держмитслужбою, про ціни на товари та/або сировину, матеріали, комплектуючі, які входять до складу товарів: цінова інформація, отримана в рамках домовленостей, укладених між Держмитслужбою та асоціаціями, спілками та іншими об`єднаннями імпортерів та виробників: висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством; інформація отримана з мережі Інтернет.

Частиною 2 ст.57 МК України передбачено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції) Згідно із приписами ч.3 ст.57 МК України, кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультації між органом доходів і зборів та декларантом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів. Під час консультацій орган доходів і борів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо конфіденційності (ч.4 ст.57 МК України).

Оцінюючи доводи сторін, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 36 МКУ країна походження товару визначається з метою оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України, а також забезпечення обліку цих товарів у статистиці зовнішньої торгівлі. Країною походження товару вважається країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній переробці відповідно до критеріїв, встановлених цим Кодексом.

Положення цього Кодексу застосовуються для визначення походження товарів, на які при ввезенні їх на митну територію України поширюється режим найбільшого сприяння (не преференційне походження), з метою застосування ло таких товарів передбачених законом заходів тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до Методичних рекомендацій № 476 під час контролю заявленої митної вартості товарів посадові особи Митниці вивчають характеристики товарів, які впливають на рівень їх митної вартості, а також порівнюють рівень заявленої митної вартості товарів з наявною в митного органу інформацією про рівень цін на такі товари, рівень митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено. Для встановлення того, чи є такі товари ідентичними або ж подібними (аналогічними) застосовуються визначені МКУ (ст.ст. 59, 60) критерії. Наприклад, під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як фізичні характеристики, якість та репутація на ринку, країна виробництва та виробник. Відтак, відомості щодо країни виробництва та/або походження товару можуть впливати на правильність визначення його вартості.

Як вбачається з письмових доказів, наданий суду лист польської компанії Кianit Sp. Z.о.о. від 10.05.2022, складений українською мовою, не був поданий під час митного оформлення, яке здійснювалось 16-17 лютого 2022. У зв`язку з цим, виявивши неузгодженість у зазначенні виробника (Польща) та країни походження товару (Китай), митний орган запропонував декларанту подати додаткові документи, які б однозначно підтверджували вказані відомості та усували розбіжність, чого останнім зроблено не було.

Що стосується такої складової митної вартості товару як витрати на транспортування, судом встановлено, що у інвойсі, наданому митному органу, зазначалось про те, що вартість транспортування становить «0» Митним органом зроблений висновок про те, що вказане не відповідає зазначеному у документах терміну умови поставки «DAP Хмельницький»

Частина 10 ст. 58 МК передбачає, що витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України є складовими митної вартості товарів.

Зі змісту пункту 2.1. контракту №1 від 01.07.2016 вбачається, що базис поставки DAP - Хмельницький, Україна відповідно до «Інкотермс-2010». Згідно з рахунком №14 від 11.02.2022 умови поставки Incoterms 2010: DAP - Chmelnickij, вартість транспорту 0,00 PLN.

Відповідно до Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати термін DAP означає поставку в місці призначення та може позначати перевезення товару будь-яким видом транспорту, в тому числі і змішане транспортування. Умови такої поставки наступні: продавець зобов`язаний доставити товар в обумовлене місце, поки вантаж туди не прибув, продавець несе усі ризики. Отже, в умовах контракту потрібно чітко позначити пункт призначення, і як тільки товар туди прибуде, продавець надалі не відповідає за нього. Крім того, якщо в угоді йдеться про те, що продавець бере на себе витрати з розвантаження товару, він не має права вимагати від покупця оплату за таку послугу. Покупець починає нести ризики по втраті вантажу або його псування з того моменту, як товар був доставлений в пункт призначення.

Згідно з п. 2.2 контракту поставка товару Покупцю повинна була здійснюватись транспортом «Покупця» чи «Продавця», однак як вбачається з автотранспортної накладної від 14.02.2022 №14/02, перевезення товару здійснювалось незалежним перевізником - LLC VICTORIANSERVICE.

Відтак, митним органом виявлені розбіжності стосовно того, що хоча за умовами поставки DAP - Chmelnickij поставка товару повинна була здійснюватись продавцем та включатись у вартість товарів, однак у рахунку від 11.02.2022 № 14 ці витрати фактично виділені окремо, а перевезення здійснювалось залученим перевізником. Вказане викликало обґрунтовані сумніви щодо включення/не включення витрат на транспортування до вартості товару, через що декларанту було запропоновано надати відповідні документи/пояснення.

На думку суду, у даному випадку митний орган не вийшов за межі наданих йому повноважень, відтак пропозиція щодо надання додаткових документів не є неправомірною.

Що стосується неподання митному органу рахунка-фактури (інвойсу) № 13, судом встановлено, що у автотранспортній накладній CMR від 14.02.2022 № 14/02 були зазначені два інвойси: № 13 та № 14, а також загальна вага брутто за цими інвойсами - 1048,208 кг. Товари, увезені згідно з рахунком-фактурою від 11.02.2022 №13, були випущені у вільний обіг на території України за МД від 16.02.2022 № UA400040/2022/004475, про що, на думку позивача, митний орган повинен був знати.

У той же час встановлено, що вага товарів не була зазначена ні в інвойсі № 13 від 11.02.2022, доданому до позовної заяви, ні в інвойсі № 14, на підставі якого здійснювалось митне оформлення, тоді як у МД від 16.02.2022 №UA400040/2022/004474 задекларовано вагу брутто/нетто усіх товарів 698,675кг/660,994 кг, що, в свою чергу, не відповідало вазі товарів, вказаній у автотранспортній накладній CMR від 14.02.2022 № 14/02.

Крім того, митне оформлення за митною декларацією від 16.02.2022 №UA400040/2022/004425 та митною декларацією від 16.02.2022 №UA400040/2022/004475 проводилось різними посадовими особами митного посту «Хмельницький» Хмельницької митниці і в різний час. Враховуючи це, посадовій особі, яка здійснювала митний контроль щодо №UА400040/2022/004475 могло не бути відомо про подання в той же день іншої митної декларації на іншу частину товару, ввезеного за одним з документів - автотранспортною накладною CMR від 14.02.2022 №14/02.

Отже, оскільки у митного органу виникли сумніви щодо ваги товару, що впливало на підтвердження числових характеристик/складових, а на основі наданих документів було неможливим встановити точні числові значення, декларанту було запропоновано надати підтверджуючі документи, які б вказані сумніви спростували. На думку суду, у даному випадку митний орган не вийшов за межі наданих йому повноважень, відтак пропозиція щодо надання додаткових документів не є неправомірною.

Відповідно до розділів III, XI Митного кодексу України, Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 31.07.2015 N 684, Керівництва з контролю митної вартості Всесвітньої митної організації, Методичних рекомендацій № 476 митні органи наділені правом під час здійснення митного контролю та оформлення порівнювати ціни на товар.

Як вбачається з матеріалів справи, в результаті відпрацювання генерованих системою АСАУР ризиків, та аналізу поданих до митного оформлення документів встановлено, що митні оформлення ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів з врахуванням країни походження здійснюються за іншим рівнем митної вартості, а саме за рівнем митної вартості значно вищим, ніж заявлено у поданій позивачем до митного оформлення МД від 16.02.2022 №UA400040/2022/004474.

Верховний Суд у постановах від 04 серпня 2021 у справі №520/3421/19 та від 04 серпня 2021 у справі №520/4787/19 зазначив, що «Колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що наявність у ЄАІС інформації про іншу митну вартість подібних товарів може бути підставою для витребування у декларанта додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості. Вищенаведеним спростовуються доводи позивача стосовно того, що у відповідача були відсутні підстави для поглибленої перевірки поданих документів та запиту додаткових документів у декларанта»

Що стосується ненадання декларантом платіжних банківських документів ( документів про попередню оплату), суд виходить з того, що згідно з пунктом 4.1 контракту передбачено, що платежі здійснюються шляхом передоплати або оплати за фактично отриманий товар.

Відповідно до пунктів 4 та 5 частини 2 ст. 53 МКУ документами, які підтверджують митну вартість товарів, є, якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару. Згідно з п.п. 2, 3 та 4 частини 3 ст. 53 МКУ додатковими документами, які підтверджують митну вартість товарів, є рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписка з бухгалтерської документації.

Судом встановлено, що на пропозицію митного органу щодо надання додаткових, зокрема платіжних, документів для підтвердження митної вартості товару декларант 16.02.2022 року повідомив, що не має змоги надати інші документи.

Вищезгадані електронні повідомлення надсилались для митного брокера/декларанта за допомогою електронної програми, яка поєднана з єдиною автоматизованою інформаційною системою Держмитслужби. Таким чином, процедуру консультацій щодо того, чому заявлена митна вартість товару не визнається митницею, було проведено з декларантом під час митного оформлення до прийняття рішення про коригування митної вартості. Під час процедури консультації встановлено, що заявлені декларантом відомості про митну вартість товару та обраний метод її визначення не відповідають наявній у митного органу інформації про вартість товару.

За приписами ч.1 ст.58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовуються у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон. У якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) до продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійне прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Згідно із ч. 2 ст.58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Оскільки використані декларантом для цілей визначення митної вартості відомості щодо числових значень складових митної вартості товарів не були належним чином підтверджені документально, митний орган відповідно до ч. ч. 2, 3 статті 58 МКУ застосував метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів.

Так, у оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості вказано: «Метод 1 не застосовано у зв`язку з неподанням всіх додаткових документів, які б підтверджували заявлену декларантом вартість, а подані документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Метод 2 не застосовано оскільки в митного органу та декларанта відсутня інформація щодо ціни договору з ідентичними товарами. Застосовано третій метод за ціною договору щодо подібних товарів, зокрема за МД (...)"

Відповідно до статті 60 МКУ у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята митним органом вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього. Під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними. Для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку. Таким чином, визначена в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості митна вартість товару ґрунтується на раніше визнаній митним органом митній вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено.

Суд погоджується з доводами відповідача щодо того, що за вказаних обставин застосування другорядного способу визначення митної вартості товару було правомірним і виправданим. Крім того судом встановлено, що станом на дату звернення до суду позивач не подавав митниці додаткові документи для підтвердження числового значення складових митної вартості та спростування раніше виявлених розбіжностей.

Враховуючи вищевикладене, оскаржуване рішення про коригування заявленої митної вартості товарів було прийняте правомірно за наслідком проведеної митним органом процедури контролю правильності визначення митної вартості задекларованого товару Позивача, та за результатами оцінки заявленої митної вартості на підставі наданих декларантом документів.

Відтак, відповідач довів те, що діяв в межах вимог закону та у визначений законом спосіб, не вийшов за межі наданих повноважень та прийняв рішення, підстави для визнання якого протиправним судом не встановлені, зважаючи на що позов не є обґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 14 вересня 2022 року

Позивач:Товариство з обмеженою віповідальністю "ЧАРАІТ" (просп. Миру, буд. 99, 3-А,Хмельницький,Хмельницька область,29015 32179859)
Відповідач:Хмельницька митниця Державної митної служби України (вул. Пілотська, буд. 2,Хмельницький,Хмельницька область,29000 43997560)

Головуючий суддя І.С. Козачок