Справа № 380/13203/21
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2022-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/13203/21 пров. № А/857/23455/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Головне управління МВС України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

суддя (судді) в суді першої інстанції Брильовський Р.М.,

справу розглянуто в порядку спрощеного провадження без виклику сторін,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складання повного тексту судового рішення: не зазначена,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Міністерства внутрішніх справ України, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Головне управління МВС України у Львівській області про визнання протиправними дій щодо відмови в призначенні йому одноразової грошової допомоги, вчинені у формі письмової відповіді, оформленої листом № 125/31/01-2021 від 27 квітня 2021 року «Про надсилання матеріалів», зобов`язання прийняти рішення про призначення йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням III групи інвалідності відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2021 року позовну заяву задоволено повністю. Визнано протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України (Код ЄДРПОУ: 601, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, 10) щодо відмови у затвердженні висновку про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) у зв`язку з одержанням ІІІ групи інвалідності від захворювання, пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ. Зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України (Код ЄДРПОУ: 601, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, 10) затвердити висновок про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) у зв`язку з встановленням III групи інвалідності відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015. Стягнуто з Міністерства внутрішніх справ України (Код ЄДРПОУ: 601, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, 10) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір в сумі 1816,00 грн (одна тисяча вісімсот шістнадцять гривень).

Рішення мотивоване тим, що відповідач належними та допустимими доказами не довів правомірність своїх дій.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, Міністерство внутрішніх справ України подало апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом не враховано, що саме подання позивачем передбачених п. 7 Порядку документів не свідчить про наявність у нього безумовного права на отримання одноразової грошової допомоги. Зазначає, що невідповідність надісланих матеріалів вимогам Положення №1317 унеможливила прийняття рішення про призначення одноразової грошової допомоги позивачу згідно з Порядком. Також зазначає, що МВС України наділений дискреційними повноваженнями з питань призначення та виплати одноразової грошової допомоги або прийняття рішення про відмову у їх видачі, тому суд не вправі перебирати на себе функції вказаного суб`єкта владних повноважень.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ на посаді помічника дільничого інспектора міліції сектору дільничих інспекторів міліції Мостиського районного відділу ГУМВС України у Львівській області та був звільнений із служби 31.05.2008.

Згідно постанови від 07.02.2020 №11 (на час звільнення зі служби 31.05.2008) військово-лікарської комісії ДУ «ТМО МВС України по Львівській області» було встановлено, що ОСОБА_1 непридатний до військової служби в мирний час та обмежено придатний у воєнний час, а його захворювання пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

В період з 28.04.2020 по 03.06.2020 ОСОБА_1 проходив медико-соціальну експертизу.

Згідно з довідкою про результат визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12 ААА № 011492 від 03.06.2020, виданою КЗ ЛОР «Львівський обласний центр медико-соціальної експертизи» обласна МСЕК №1, позивачу встановлено 45% втрати працездатності, та визначено причину втрати працездатності: «захворювання, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ».

Згідно виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки серії 12 ААБ № 333939 ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності, яка виникла внаслідок проходження служби в органах внутрішніх справ.

15.06.2020 на підставі встановленої інвалідності, позивач звернувся із заявою до Голови ліквідаційної комісії ГУМВС України у Львівській області з метою виплати йому одноразової грошової допомоги, на що йому прийшла відповідь від Головного управління МВС України у Львівській області, оформлена листом №284/31/01-2020 від 06.07.2020 про те, що Ліквідаційна комісія ГУМВС України у Львівській області направила документи для призначення одноразової грошової допомоги пенсіонеру МВС ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України.

12.08.2020 Департаментом фінансово-облікової політики МВС України було повернуто матеріали щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії ГУМВС України у Львівській області внаслідок порушення п.10 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1317 «Питання медико-соціальної експертизи» при проведенні медико-соціальної експертизи позивачу.

У зв`язку з цим, згідно листа Головного управління МВС України у Львівській області №164 від 28.08.2020 позивачу було повернуто подані ним матеріали без прийняття рішення.

Позивач оскаржив вказані дії відповідача до суду.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25.01.2020 у справі №380/8642/20 позов задоволено частково визнано протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо повернення без прийняття рішення заяви ОСОБА_1 про призначення йому одноразової допомоги, у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності; зобов`язано Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області у 15-денний строк після отримання заяви та повного пакету документів від ОСОБА_1 надіслати до Міністерства внутрішніх справ України подані документи та висновок щодо призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги, у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності, відповідно до п.8 Порядку та умов призначення і виплати одноразової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015; зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення та виплату одноразової грошової допомоги, у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ та за результатами її розгляду, відповідно до п.9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25.01.2020 позивач повторно звернувся із заявою до Головного управління МВС України у Львівській області про скерування матеріалів до МВС України для погодження та проведення виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності.

Від Міністерства внутрішніх справ України на адресу Головного управління МВС України у Львівській області надійшов лист від 27.04.2021 №125/31/01-2021, де вказано про невідповідність надісланих матеріалів вимогам Положення, а саме: при проведенні медико-соціальної експертизи ОСОБА_1 представники закладів охорони здоров`я МВС до складу Комісії не залучалися, у зв`язку з чим прийнято рішення про відмову в призначення одноразової допомоги з підстав наведених у листі.

Не погодившись з такими діями відповідача позивач звернувся до суду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції і вважає його таким, що відповідає правильно застосованим нормам матеріального та процесуального права з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі Закон №580-VIII).

Згідно з п. 5 Закону №580-VIII право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Як передбачено ст. 23 Закону України «Про міліцію» у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності І групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції визначено постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850, якою затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (далі - Порядок №850).

Відповідно до п.п. 2, 3, 7 Порядку № 850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Пунктами 8,9 Порядку №850 передбачено, що керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції.

МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Відтак, як вірно зазначено судом, Порядком №850 чітко встановлено, що рішення про призначення або про відмову в призначенні грошової допомоги приймає саме Міністерство внутрішніх справ України.

Як вірно зазначено судом, за змістом пункту 15 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VІІІ право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію» від 20 грудня 1990 року №565-ХІІ, зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VІІІ.

Тобто, аналіз наведених вище норм чинного законодавства України дозволяє суду дійти висновку про те, що за позивачем зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію» від 20 грудня 1990 року №565-ХІІ відповідно до Порядку №850, який діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VІІІ, а обов`язок з прийняття рішення про призначення чи відмову в призначенні грошової допомоги покладено саме на Міністерство внутрішніх справ України.

Як встановлено судом, листом від 27.04.2021 №125/31/01-2021, Департамент фінансово-облікової політики МВС України скерував Головному управлінню МВС України у Львівській області лист з додатками, де вказано, що медико-соціальна експертна комісія проведена з порушенням пункту 10 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1317 «Питання медико-соціальної експертизи», відповідно до якого медико-соціальну експертизу колишнім працівникам міліції проводять комісії спеціалізованого профілю, до складу яких входять представники закладів охорони здоров`я МВС. При проведенні медико-соціальної експертизи ОСОБА_1 представники закладів охорони здоров`я МВС до складу Комісії не залучалися. Зазначене унеможливило прийняття рішення за надісланими матеріалами згідно з Порядком. У зв`язку з тим прийнято рішення про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги та відмовлено у затвердженні висновку.

Разом з тим, відповідно до п.14 Порядку №850 призначення і виплата грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без установлення інвалідності працівника міліції за висновком комісії з розслідування нещасного випадку є наслідком:

учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку;

учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння;

навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом);

подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги.

Судом встановлено, що відповідачем не зазначено підстав, передбачених Порядком №850 при прийнятті рішення, а отже, вірним є висновок суду, що дії Міністерства внутрішніх справ України щодо відмови у затвердженні висновку про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку з одержанням ІІІ групи інвалідності від захворювання, пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ, є протиправними.

Судом також враховано, що констатація порушення прав фізичної особи внаслідок дії суб`єкта владних повноважень без зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, не призводить до захисту порушених прав, оскільки не передбачає способу чи механізму їх відновлення, що суперечить меті адміністративного судочинства, а саме ефективному захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

«Ефективний засіб правого захисту» у розумінні статті 13 Конвенції можливий за наявності двох обов`язкових умов: забезпечення поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо відмови у затвердженні висновку про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку з одержанням ІІІ групи інвалідності від захворювання, пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ та зобов`язання відповідача затвердити висновок про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку з одержанням ІІІ групи інвалідності від захворювання, пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

При цьому, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану в рішенні у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав стверджувати про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2021 року у справі № 380/13203/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку виключно у випадках, передбачених частиною 4 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді Л. Я. Гудим
В. В. Святецький
Повне судове рішення складено 15.09.2022.