Справа № 580/11331/21
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2022-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

13 вересня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Файдюк В.В., суддів Мєзєнцева Є.І., Собківа Я.М., розглянувши клопотання Державної податкової служби України про розгляд справи у відкритому судовому засіданні з викликом сторін у справі за апеляційною скаргою Південного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17 березня 2022 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Катеринопільський елеватор» до Південного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків, Державної податкової служби України про визнання протиправними і скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Катеринопільський елеватор» (далі - позивач) звернулось до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі - відповідач 1), Державної податкової служби України (далі відповідач - 2), в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача 1 про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 07.09.2021 №3080884/32580463, №3080874/32580463, №3080873/32580463, №3080983/32580463, №3080878/32580463, №3080889/32580463, №3080886/32580463, №3080875/32580463, №3080882/32580463, №3080883/32580463, №3080980/32580463, №3080876/32580463, №3080880/32580463, №3080982/32580463, №3080877/32580463, №3080881/32580463, №3080890/32580463, №3080891/32580463, №3080985/32580463, №3080969/32580463, №3080887/32580463, №3080979/32580463, №3080879/32580463, №3080981/32580463, №3080885/32580463, №3080888/32580463, №3080984/32580463.

- зобов`язати відповідача 2 зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних датою їх подання податкові накладні №382 від 03.01.2021 (реєстраційний №), №384 від 03.01.2021 (реєстраційний №), №391 від 04.01.2021 (реєстраційний №), №393 від 04.01.2021 (реєстраційний №) №399 від 05.01.2021 (реєстраційний №) №410 від 07.01.2021 (реєстраційний №) №411 від 07.01.2021 (реєстраційний №), №412 від 07.01.2021 (реєстраційний №) №414 від 08.01.2021 (реєстраційний №) №415 від 08.01.2021 (реєстраційний №), №416 від 09.01.2021 (реєстраційний №), №417 від 10.01.2021 (реєстраційний №), №418 від 10.01.2021 (реєстраційний №), №419 від 09.01.2021 (реєстраційний №), №420 від 06.01.2021 (реєстраційний №), №421 від 06.01.2021 (реєстраційний №), №422 від 06.01.2021 (реєстраційний №), №445 від 11.01.2021 (реєстраційний №), №446 від 11.01.2021 (реєстраційний №) №447 від 11.01.2021 (реєстраційний №), №458 від 12.01.2021 (реєстраційний №), №459 від 12.01.2021 (реєстраційний №) №481 від 13.01.2021 (реєстраційний №), №495 від 14.01.2021 (реєстраційний №) №496 від 14.01.2021 (реєстраційний №), №509 від 15.01.2021 (реєстраційний №5), №510 від 15.01.2021 (реєстраційний №).

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 17 березня 2022 року даний адміністративний позов - задоволено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Південне міжрегіональне управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та постановити нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 серпня 2022 року відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження на 04 жовтня 2022 року.

12 вересня 2022 року на адресу Шостого апеляційного адміністративного суду від Державної податкової служби надійшло клопотання про розгляд справи у відкритому судовому засіданні з викликом сторін, яке обґрунтовано тим, що розгляд даної справи в порядку письмового провадження порушує його права, встановлені статтею 44 КАС України.

Ознайомившись із клопотанням про розгляд справи із викликом сторін, колегія суддів дійшла висновку про його необґрунтованість та відсутність підстав для його задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 статті 310 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційний розгляд здійснюється колегією суддів у складі трьох суддів за правилами розгляду справи судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, встановлених цією главою.

Згідно вимог ч. ч. 2, 3 статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

За ч.5-7 статті 262 цього Кодексу суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Відповідно до ч. ч. 2, 3, 5 статті 12 КАС України спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Умови, за яких суд має право розглядати справи у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

У частинах 4,6 визначено категорії справ, які розглядають відповідно виключно за правилами загального позовного провадження та які для цілей цього Кодексу є справами незначної складності, на які поширюється спрощене провадження. Приміром за пунктом 10 цієї частини такими справами можуть бути інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

За правилами статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що суд наділений диспозитивним правом у виборі форми та виду провадження. Вирішуючи питання про вибір форми та вид провадження, суд враховує умови і мотиви, за яких можливе прийняття рішення за відсутності учасників справи, категорію спору, характером (змістом) конкретних обставин, складністю та/чи суспільною резонансністю справи, суб`єктним складом учасників справи, іншими критеріями.

Практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 8 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява № 8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Посилання заявника на те, що у разі задоволення позову про реєстрацію податкових накладних на загальну суму 240,7 млн.грн може бути сформований податковий кредит покупця та сума має бути зарахована на рахунок СЕА ПДВ платника - покупця як від`ємне значення ПДВ в 40.1 млн.грн критично оцінюється судом, оскільки безпосереднім предметом спору в даній справі є вимоги немайнового характеру. При цьому, заявником не пояснено, чому відповідачі не бажають чи не можуть надати свої пояснення зі спірного питання у письмовій формі.

З огляду на зазначений предмет спору, суб`єктний склад учасників, а також відсутність обґрунтувань необхідності розгляду справи з повідомленням учасників справи, клопотання відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін задоволенню не підлягає.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів дійшла висновку, що дану справу можливо розглянути в порядку письмового провадження відповідно до п. 3 ч. 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 9, 12, 262, 257, 286, 308, 310, 311 КАС України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Державної податкової служби України про розгляд справи у відкритому судовому засіданні із викликом сторін - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: Є.І. Мєзєнцев

Я.М. Собків