Справа № 560/7799/22
Суддя: Божук Д.А.
Дата ухвалення: 2022-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/7799/22
РІШЕННЯ

іменем України

14 вересня 2022 рокум. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Божук Д.А. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить:

1.Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області у здійсненні ОСОБА_1 перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 80 відсотків суддівської винагороди працюючого судді.

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 80 відсотків суддівської винагороди працюючого судді, починаючи з 19 лютого 2020 року, з урахуванням фактично виплачених сум.

3.Зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу, який дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці: календарний період проходження строкової військової служби з 10 травня 1977 року по 14 травня 1979 року, що становить 2 роки і 5 днів; половину строку навчання за денною формою навчання на юридичному факультеті Київського державного університету імені Т.Г. Шевченка з 01 серпня 1980 року по 28 червня 1985 року, що становить 2 роки 5 місяців 28 днів і рахувати, що стаж ОСОБА_1 , який дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці складає 35 років 10 місяців 24 дні.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 72% суддівської винагороди (визначений відповідачем стаж, враховуючи судові рішення, становить 31 рік 4 місяці та 21 день).

Однак до стажу роботи, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання повинно бути зараховано ще 4 роки 6 місяців 3 дні:

- строкова військова служба 2 роки 0 місяців 5 днів;

- половина строку навчання за денною формою навчання на юридичному факультеті Київського державного університету ім. Т.Г. Шевченка (2 роки 5 місяців 28 днів).

Згідно відповіді ГУ ПФУ в Хмельницькій області в такому перерахунку було відмовлено.

Ухвалою суду від 15.08.2022 позовну заяву повернуто позивачеві в частині позовних вимог про перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання за період з 19.02.2020 по 27.01.2022.

Ухвалою суду від 15.08.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в іншій частині позовних вимог.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, у якій просив у задоволенні позову відмовити. Вказав, що зарахування іншої діяльності до стажу роботи на посаді судді Законом України "Про судоустрій та статус суддів" не передбачено.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 з 23.09.2016 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області як одержувач щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 17.10.2019 у справі №560/2041/19, яке набрало законної сили згідно постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13.12.2019, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо зменшення ОСОБА_1 стажу роботи на посаді судді з 31 року 4 місяців 21 дня до 22 років.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області внести зміни в пенсійну справу ОСОБА_1 , зазначивши, що стаж роботи ОСОБА_1 на посаді судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90% суддівської винагороди, становить 31 рік 4 місяці 21 день.

У цьому рішенні вказано, що з урахуванням обставин, встановлених рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області у справі №686/23663/16-а стаж позивача на посаді судді для виплати щомісячного довічного утримання становить 31 рік 4 місяці 21 день

При цьому, рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області у справі №686/23663/16-а зроблено висновок про те, що стаж роботи позивача на посаді судді, що дає право на відставку і отримання щомісячного грошового утримання, з урахуванням стажу роботи на посаді прокурора, складає 31 рік 4 місяці 21 день.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 29.06.2021 у справі №560/6208/21, яке набрало законної сили згідно постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02.11.2021, визнано протиправними дії головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області щодо зменшення відсоткового значення розміру щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 із 72 % до 54 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Зобов`язано головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області здійснити з 19 лютого 2020 року перерахунок щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 , виходячи із 72 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

Підставою для цього слугував висновок про те, що при визначенні позивачу розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відсоткове значення суддівської винагороди судді становить 72%, а саме: 50% (20 років роботи на посаді судді) + 11*2% (за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років).

Також судом встановлено, що згідно копії диплому НОМЕР_1 позивач навчався у Київському державному університеті ім. Т.Г. Шевченка.

Вказана інформація також підтверджена трудовою книжкою, у якій також вказано, що такий період навчання становив з 01.08.1980 по 28.06.1985.

Крім цього, позивач проходив строкову військову службу з 10 травня 1977 року по 14 травня 1979 року, що підтверджується відомостями військового квитка.

01 липня 2022 року позивач звернувся з заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо правильності обчислення довічного грошового утримання судді у відставці.

Згідно відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 15.07.2022, підстави для збільшення відсотку від суддівської винагороди при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за періоди навчання в юридичному вищому навчальному закладі та військової служби відсутні.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до частини 1 статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII (який набрав чинність 30.09.2016) судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Відповідно до частини 4 статті 142 Закону №1402-VIII у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Згідно з частиною 5 статті 142 Закону № 1402-VIII пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Частина 3 статті 142 Закону №1402-VIII передбачає, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Спірним у цій справі є тривалість стажу для обчислення відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідачем обчислено щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 72% суддівської винагороди, виходячи з 31 років суддівського стажу позивача.

Позивач вказує, що тривалість стажу має становити 35 років 10 місяців 24 дні.

Так, відповідачем не зараховано позивачу до стажу на посаді судді, що дає право на відставку і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, половину строку навчання у Київському державному університеті ім. Т.Г. Шевченка та період проходження строкової військової служби.

Визначення стажу судді врегульоване статтею 137, абзацом четвертим пункту 34 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII.

Статтею 137 Закону №1402-VIII передбачено, що до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу. До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Абзацом четвертим пункту 34 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII встановлено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Крім цього, згідно із вимогами статті 135 Закону №2453-VI до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді:

1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України;

2) члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

3) судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Водночас відповідно до пункту 11 Перехідних положень Закону №2453-VI (в редакції, яка діяла до 28.03.2015 - набрання чинності Законом №192-VIII, яким Закон № 2453-VI було викладно в новій редакції) судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

На час набрання чинності Законом №2453-VI діяла постанова Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів".

Згідно з пунктом 3-1 вказаної постанови Кабінету Міністрів України до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Крім того, відповідно до статті 1 Указу Президента України від 10.07.1995 №584/95 "Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів", чинної на час набуття позивачем стажу роботи безпосередньо на посаді судді 10 років, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Отже, суд зазначає, що законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Законом №2453-VI, було передбачено право судді на зарахування до стажу, який дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та період проходження строкової військової служби.

Аналогічний висновок містить постанова Верховного Суду від 14 травня 2021 року по справі №414/529/17.

Таким чином, підлягає зарахуванню до стажу позивача, який дає право на одержання щомісячного довічного грошового утримання, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби, оскільки умова стосовно роботи на посаді судді не менше як 10 років дотримана (позивач працював суддею з 12.01.1994 до 22.09.2016).

Отже, дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови у зарахуванні позивачу до стажу судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, половини строку навчання та періоду проходження строкової військової служби, є протиправними.

Як наслідок, слід зобов`язати відповідача зарахувати позивачу до стажу судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, половину строку навчання у Київському державному університеті ім. Т.Г. Шевченка з 01.08.1980 по 28.06.1985 та період проходження строкової військової служби з 10.05.1977 по 14.05.1979.

Отже, стаж позивача, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, враховуючи вказані періоди (які сумарно складають більше 4 років та 5 місяців) та обчислений відповідачем стаж у 31 рік 4 місяці 21 день, становить більше 35 років.

Водночас, визначення конкретної тривалості спірних періодів віднесено до повноважень пенсійного органу, який має зарахувати вказані періоди до стажу позивача. Таким чином, позовні вимоги в частині визначенням конкретної тривалості таких строків є передчасними і задоволенню не підлягають.

Враховуючи положення частини третьої статті 142 Закону №1402-VIII та обрахований згідно вимог законодавства стаж позивача (більше 35 років), щомісячне довічне грошове утримання позивача має розраховуватися, виходячи з 80% суддівської винагороди судді: (50% за 20 років роботи на посаді судді) + 30% (за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, 15*2), який працює на відповідній посаді.

Таким чином, слід зобов`язати відповідача здійснити з 28.01.2022 перерахунок та виплату довічного грошового утримання позивачу як судді у відставці (з урахуванням раніше виплачених сум), виходячи з 80% суддівської винагороди судді.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1,3 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Предметом позову є одна вимога немайнового характеру, яка хоч і задоволена частково, але розмір компенсації за сплачений судовий збір суд визначає, виходячи з кількості (а не з розміру) задоволених/незадоволених позовних вимог. Такий механізм розподілу витрат зі сплати судового збору застосовано Верховним Судом у рішенні від 16.06.2020 по справі №620/1116/20.

При цьому позивачем сплачений судовий збір в більшому розмірі, ніж встановлено законом у 2022 році, а саме - 1040 грн, замість 992,40 гривень.

Відповідно до статті 7 частини 1 пункту 1 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Суд роз`яснює позивачу право подати клопотання про повернення судового збору в розмірі 47,60 гривень.

Таким чином, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача слід присудити здійснені судові витрати в розмірі 992,40 грн.

Окрім того, за результатами вирішення справи позивач також просить звернути до негайного виконання рішення суду в частині нарахування та сплати щомісячного довічного грошового утримання у межах суми платежу за один місяць.

В цій частині суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, чи є підстави допустити негайне виконання рішення.

Водночас, негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно набуває властивостей здійснення і підлягає виконанню не з часу набрання рішенням суду законної сили, як це передбачено для більшості судових рішень, а негайно з часу його ухвалення, чим забезпечується швидкий та реальний захист життєвоважливих прав та інтересів позивача.

Перелік рішень суду, що підлягають негайному виконанню, визначається статтею 371 КАС України.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби у межах суми стягнення за один місяць.

Оскільки предметом спору є невиплата у належному розмірі частини щомісячного довічного грошового утримання, суд дійшов висновку про відсутність підстав для негайного виконання рішення суду у частині виплати позивачу грошового утримання за один місяць.

Суд зазначає, що у п.2 ч.1 ст.371 КАС України йдеться про негайне виконання присудження виплати грошового утримання у разі позбавлення особи такого утримання. У такому випадку інститут негайного виконання щодо виплати грошового утримання за один місяць виконує функцію запобіжника позбавлення особи засобів існування на час вирішення юридичного спору. У цій же справі не йде мова про позбавлення позивача грошового утримання, позбавлення засобів існування, а є спір лише щодо належного розміру грошового утримання.

Також позивачем заявлено прохання про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, про що суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними і допустимими доказами.

Позивач не навів аргументів на переконання необхідності вжиття таких процесуальних заходів і не надав доказів в підтвердження наміру відповідача на ухилення від виконання судового рішення, тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимоги позивача в частині встановлення відповідачу строку для подання до суду звіту про виконання рішення суду. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 17 лютого 2020 року по справі №804/5361/16 та від 26 березня 2020 року по справі №823/175/17.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 до стажу судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, половини строку навчання у Київському державному університеті ім. Т.Г. Шевченка та періоду проходження строкової військової служби.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, половину строку навчання у Київському державному університеті ім. Т.Г. Шевченка з 01.08.1980 по 28.06.1985 та період проходження строкової військової служби з 10.05.1977 по 14.05.1979, та здійснити з 28.01.2022 перерахунок та виплату ОСОБА_1 довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 80% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді (з урахуванням раніше виплачених сум).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 14 вересня 2022 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10,Хмельницький,Хмельницька область,29013 , код ЄДРПОУ - 21318350)
Головуючий суддя Д.А. Божук