Справа № 460/1901/21
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2022-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2022 рокуЛьвівСправа № 460/1901/21 пров. № А/857/10690/22

Восьмий апеляційний адміністративний суду складі колегії суддів:

головуючого судді Кузьмича С. М.,

суддів Глушка І.В., Матковської З.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Головного управління Національної поліції в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2021 року (ухвалене головуючим суддею Махаринець Д.Є. у м. Рівне) у справі № 460/1901/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача в якому просив:

визнати протиправними дії відповідача щодо не включення до вислуги років у пільговому обчисленні час служби у підрозділах боротьби з економічною та організованою злочинністю органів внутрішніх справ з розрахунку 1 місяць служби за 1, 5 місяці у період з 07.04.1999 по 12.11.1999, з 31.12.1999 по 11.09.2011;

зобов`язати відповідача включити до вислуги років позивача в пільговому обчисленні час його служби у підрозділах боротьби з економічною, організованою злочинністю в органах внутрішніх справ з розрахунку 1 місяць служби за 1,5 місяці у період з 07.04.1999 по 12.11.1999, з 31.12.1999 по 11.09.2011 та подати уточнену довідку для перерахунку призначеної позивачу пенсії до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області.

В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що при звільненні зі служби відповідач неправильно обчислив його вислугу років, що призвело до призначення пенсії в меншому розмірі. Зокрема, відповідач не зарахував до вислуги років позивача на пільгових умовах періоди його служби на посадах у підрозділах по боротьбі з організованою злочинністю та по боротьбі з економічною злочинністю в органах внутрішніх справ України з 07.04.1999 по 12.11.1999 та з 31.12.1999 по 11.09.2011. З огляду на вказане, в листопаді 2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою щодо оформлення та подання до пенсійного органу уточненої довідки про його вислугу років, в якій час служби останнього на посадах у підрозділах по боротьбі з економічною злочинністю обчислений з розрахунку 1 місяць за 1, 5 місяця служби. В січні 2021 року позивач отримав лист відповідача, в якому останній вказав, що вислуга позивача станом на день звільнення в календарному обчисленні становила 19 років 06 місяців 14 днів, тобто такий самий обсяг, з урахуванням якого позивачу була призначена пенсія. Таким чином, позивач вказує, що відповідач відмовив йому в підготовці уточненої довідки про вислугу років, чим порушив вимоги постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 31.12.2021 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Національної поліції в Рівненській області щодо не включення до вислуги років ОСОБА_1 у пільговому обчисленні часу служби у підрозділах боротьби з економічною злочинністю органів внутрішніх справ України з 07.04.1999 по 12.11.1999 та з 31.12.1999 по 25.07.2000 з розрахунку один місяць служби за півтора місяця. Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Рівненській області включити до вислуги років ОСОБА_1 у пільговому обчисленні час служби у підрозділах боротьби з економічною злочинністю органів внутрішніх справ України з 07.04.1999 по 12.11.1999 та з 31.12.1999 по 25.07.2000 з розрахунку один місяць служби за півтора місяця, а також подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області уточнену довідку про вислугу років ОСОБА_1 для перерахунку останньому пенсії за вислугу років. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що у постанові від 27.06.2018 по справі № 750/9775/16-а Верховний Суд зазначив, що до актів правового регулювання умов і порядку призначення пенсій за вислугу років належать і ті правові акти, які передбачають пільгове (кратне) обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, що дає право на призначення й отримання різних видів пенсій та соціального забезпечення.

У постанові від 03.03.2021 по справі № 805/3923/18-а Верховний Суд вказав, що пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою № 393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 14.04.2021 по справі № 480/4241/18 дійшов висновку проте, що передбачена Порядком № 393 можливість пільгового зарахування окремих видів служби спрямована на реалізацію Закону № 2262-ХІІ і положенням цього Закону не суперечить.

Відтак, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги в частині, що стосуються включення до вислуги років позивача періодів служби у підрозділах по боротьбі з економічною злочинністю в органах внутрішніх справ України з 07.04.1999 по 12.11.1999 та з 31.12.1999 по 25.07.2000 з розрахунку один місяць служби за півтора місяця є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Щодо позовних вимог, які стосуються включення до вислуги років позивача на пільгових умовах (один місяць служби за півтора місяця) періодів служби на посадах у підрозділах по боротьбі з організованою злочинністю в органах внутрішніх справ України з 25.07.2000 по 11.09.2011, то суд першої інстанції зазначив, що такі не підлягають задоволенню, оскільки Положення № 3720 регламентувало особливості обчислення стажу роботу, а не вислуги років для призначення (перерахунку) пенсії, працівників спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю Міністерства внутрішніх справ України згідно з переліком посад, визначених Наказом № 431.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржили позивач та відповідач.

У апеляційній скарзі позивач покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови в задоволенні позову та прийняти нове в цій частині, яким визнати протиправними дії відповідача щодо не включення до вислуги років у пільговому обчисленні періоду служби у підрозділах по боротьбі з організованою злочинністю органів внутрішніх справ з 25.07.2000 по 11.09.2011 з розрахунку 1 рік служби за 1, 5 роки та зобов`язати відповідача включити до вислуги років позивача в пільговому обчисленні період служби у підрозділах по боротьбі з організованою злочинністю органів внутрішніх справ з розрахунку 1 рік служби за 1, 5 роки у період з 25.07.2000 по 11.09.2011 та подати уточнену довідку для перерахунку призначеної позивачу пенсії до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області з урахуванням вказаного пільгового обчислення періоду роботи.

Зокрема в апеляційній скарзі зазначає, що посади, які обіймав позивач за період роботи в спеціальних підрозділах по боротьбі з організованою злочинністю в період з 25.07.2000 по 11.09.2011 віднесені до переліку посад, період роботи на яких обчислюється з розрахунку 1, 5 року за кожен рік служби.

В свою чергу, у апеляційній скарзі відповідач покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

Так в апеляційній скарзі вказує на те, що оскільки в календарному обчисленні на день звільнення (02.01.2020) вислуга років позивача склала 19 років 06 місяців 14 днів, а страховий стаж - 25 років 08 місяців 12 днів, тому пенсія була призначена йому за пунктом «б» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», як особі, що досягла на день звільнення зі служби 45-річного віку та мала більше 25 років страхового стажу, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ.

Відзиви на апеляційні скарги не було подано. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Оскільки апеляційні скарги подані на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що у період з 07.04.1999 по 06.11.2015 позивач проходив службу на різних посадах в органах внутрішніх справ України, а з 07.11.2015 по 09.03.2016 та з 22.05.2017 по 02.01.2020 - на різних посадах в органах Національної поліції України. Вказане стверджується наявним у справі витягом з послужного списку архівної особової справи підполковника поліції ОСОБА_1 , колишнього співробітника ГУНП в Рівненській області від 05.06.2020 № 1628/116/12/02-2020.

Наказом Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 02.01.2020 № 1о/с, підполковника поліції ОСОБА_1 , начальника Гощанського відділення поліції Острозького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області відповідно до ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII звільнено зі служби в поліції: за пунктом 7 (за власним бажанням). Також у наказі зазначено, що вислуга років позивача на день звільнення в календарному обчисленні становить 19 років 06 місяців 14 днів, у пільговому - 19 років 08 місяців 24 дні, а страховий стаж - 25 років 05 місяців 09 днів.

Наказом Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 17.01.2020 № 6о/с до наказу Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 02.01.2020 № 1о/с унесені часткові зміни, згідно з якими наказано уважати, що страховий стаж позивача становить 25 років 08 місяців 12 днів.

З 03.01.2020 позивачу призначена пенсія за вислугу років за нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що підтверджується наявною у справі копією протоколу за пенсійною справою - (НПУ) від 03.01.2020. При цьому, графа «Умови призначення» названого протоколу містить відмітку «Вислуга років - 25 (календ. 19), у розмірі 50% грошового забезпечення».

30.11.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою щодо оформлення та подання до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області уточненої довідки про його вислугу років, в якій, зокрема, час служби останнього на посадах у підрозділах по боротьбі з економічною злочинністю обчислений з розрахунку 1 місяць за 1,5 місяця служби.

Листом від 04.01.2021 за № 11/С-2019 відповідач повідомив позивачу, що його вислуга років на день звільнення в календарному обчисленні становила 19 років 06 місяців 14 днів, а страховий стаж - 25 років 08 місяців 12 днів, у зв`язку з чим пенсія за вислугу років призначена останньому на підставі пункту «б» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Позивач вважаючи такі дії відповідача протиправними, звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» № 2262-ХП (далі - Закон № 2262-ХІІ) визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Згідно з пунктом «а» ст. 12 Закону № 2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям: надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» - «д» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних років та 6 місяців і більше.

Відповідно до пункту «б» ст. 12 Закону № 2262, пенсія за вислугу років призначається: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д» статті 1-2 цього Закону, в разі досягнення ними на день звільнення зі служби 45-річного віку, крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону, за наявності у них страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України.

Вказані вище норми права визначають різні умови призначення пенсії за вислугу років для різних категорій осіб, на яких поширюється дія Закону № 2262.

Разом з цим, спірним в межах даної адміністративної справи є правомірність дій відповідача при обчислені вислуги років позивача для призначення (перерахунку) пенсії за вислугу років, а саме неврахування до вислуги років періодів служби останнього на посадах у підрозділах по боротьбі з організованою злочинністю та по боротьбі з економічною злочинністю в органах внутрішніх справ України з 07.04.1999 по 12.11.1999 та з 31.12.1999 по 11.09.2011 з розрахунку один місяць служби за півтора місяця.

Як встановив суд першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що згідно з витягом з послужного списку архівної особової справи від 05.06.2020 № 1628/116/12/02-2020, позивач проходив службу в органах внутрішніх справ України на наступних посадах, зокрема:

в період з 07.04.1999 по 12.11.1999 на посаді оперуповноваженого відділення Державної служби боротьби з економічною злочинністю Луцького районного відділу УМВС України у Волинській області;

в період з 31.12.1999 по 25.07.2000 на посаді оперуповноваженого відділення Державної служби боротьби з економічною злочинністю Луцького районного відділу внутрішніх справ;

в період з 25.07.2000 по 01.10.2001 на посаді оперуповноваженого в особливо важливих справах відділення по боротьбі з організованими злочинними угрупованнями в пріоритетних напрямках економіки управління по боротьбі з організованими злочинними угрупуваннями УМВС України у Волинській області;

в період з 01.10.2001 по 06.07.2004 на посаді оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу по боротьбі з організованими злочинними угрупуваннями в пріоритетних напрямках економіки та відмивання коштів управління по боротьбі з організованими злочинними угрупуваннями УМВС України у Волинській області;

в період з 06.07 2004 по 30.05.2005 на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах Нововолинського міжрайонного відділу по боротьбі з організованою злочинністю управління по боротьбі зі злочинними угрупуваннями УМВС України у Волинській області;

в період з 30.03.2005 по 13.12.2005 на посаді оперуповноваженого (за рахунок посади оперуповноваженого в особливо важливих справах) групи документування незаконного проникнення іноземних громадян на територію України відділу по боротьбі з ОЗУ, лідерами злочинного середовища та міжнародними ОЗУ управління по боротьбі з організованою злочинністю УМВС України у Волинській області;

в період з 13.12.2005 по 03.10.2006 на посаді оперуповноваженого в особливо важливих справах групи документування незаконного проникнення іноземних громадян на територію України відділу по боротьбі з ОЗУ, лідерами злочинного середовища та міжнародними ОЗУ управління по боротьбі з організованою злочинністю УМВС України у Волинській області;

в період з 03.10.2006 по 03.10.2007 на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах групи документування незаконного проникнення іноземних громадян на територію України відділу по боротьбі з ОЗУ, лідерами злочинного середовища та міжнародними ОЗУ управління по боротьбі з організованою злочинністю УМВС України у Волинській області;

в період з 03.10.2007 по 24.07.2008 на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу боротьби з організованими групами і злочинними організаціями та міжнародною злочинністю управління по боротьбі з організованими злочинними угрупуваннями УМВС України у Волинській області;

в період з 24.07.2008 по 20.05.2010 на посаді начальника відділу боротьби з корупцією управління по боротьбі з організованими злочинними угрупуваннями УМВС України у Волинській області;

в період з 20.05.2010 по 20.07.2010 - виконуючим обов`язки начальника відділення кримінальної розвідки в УВП центру кримінальної розвідки управління по боротьбі з організованими злочинними угрупуваннями у Волинській області УМВС України у Волинській області;

в період з 20.07.2010 по 11.09.2011 на посаді начальника відділення кримінальної розвідки в УВП центру кримінальної розвідки управління по боротьбі з організованими злочинними угрупуваннями у Волинській області УМВС України у Волинській області.

Відтак, службу позивача в органах внутрішніх справ України в періоди з 07.04.1999 по 12.11.1999 та з 31.12.1999 по 11.09.2011 за сферами правоохоронної діяльності можна розділити на дві категорії, а саме: 1) служба на посадах у підрозділах по боротьбі з організованою злочинністю; 2) служба на посадах у підрозділах по боротьбі з економічною злочинністю.

При призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення. (ч. 4 ст.17 Закону № 2262-ХІІ)

Відповідно до статті 17-1 Закону № 2262-ХІІ порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначених вимог Закону № 2262-ХІІ Кабінетом Міністрів України постановою від 17.07.1992 № 393 затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей (далі - Постанова № 393).

Аналіз наведених правових норм у поєднанні з положеннями Порядку № 393 дає підстави для висновку, що визначальною підставою у питанні можливості пільгового обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, є наявність законодавчого регулювання, яке передбачає включення зазначеного періоду (строку) до стажу роботи працівників певної категорії для реалізації цими особами права на призначення різних видів пенсій, чи інших соціальних виплат.

Основним актом, на підставі якого здійснюється таке регулювання є, зокрема, Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Можливість пільгового обчислення періоду проходження військової служби є похідною від визначальної підстави і має пов`язуватися не з категорією працівників, що реалізують право на пенсію за вислугу років, а зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті проходження військової служби в певний, визначений у законодавчому порядку період часу. Така можливість передбачена Порядком № 393.

Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 27.06.2018 у справі № 750/9775/16-а. Верховний Суд у вказаній постанові зазначив, що до актів правового регулювання умов і порядку призначення пенсій за вислугу років належать і ті правові акти, які передбачають пільгове (кратне) обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, що дає право на призначення й отримання різних видів пенсій та соціального забезпечення.

Колегія суддів також звертає увагу, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення (Рішення № 5-рп/2002).

Підпункт «в» пункту 3 Постанови № 393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах, крім іншого, один місяць служби за півтора місяці: у військових частинах і підрозділах внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії з охорони дипломатичних представництв, консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних організацій в Україні, у підрозділах Управління державної охорони, що визначаються в установленому порядку, а також у підрозділах спеціального призначення Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, установ виконання покарань органів внутрішніх справ, воєнізованих формуваннях Державної кримінально-виконавчої служби, у частинах і підрозділах (загонах) спеціального призначення внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії та у підрозділах міліції особливого призначення за Переліком посад і умовами (в порядку), що визначаються керівниками відповідних міністерств і відомств.

Перелік посад начальницького складу підрозділів боротьби з економічною злочинністю органів внутрішніх справ, стаж: роботи яких обчислюється з розрахунку один місяць служби за півтора місяця, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 20.07.2006 № 722 (далі Наказ № 722).

Пунктом 2 Наказу № 722 передбачено, що вислуга років для призначення пенсій на пільгових умовах зараховується особам, зазначеним у пункті 1 цього наказу, які перебували на службі після набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2005 № 497, при цьому таким особам на пільгових умовах зараховується весь час проходження служби на відповідних посадах.

Визначення у Законі № 2262-ХІІ вислуги саме в календарних роках передбачає обов`язкову вислугу усіх календарних днів (365), що в такому випадку і буде становити календарний рік і буде відповідати правилу, закріпленому в частині 4 статті 17 цього ж Закону, щодо можливості врахування при призначенні пенсії тільки повних років вислуги.

Таким чином, передбачена Законом № 2262-ХІІ календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів).

В свою чергу, передбачені статтею 17-1 Закону № 2262-ХІІ пільгові умови призначення пенсій відповідно до Порядку № 393 полягають в пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років.

При цьому, таке зарахування не є самостійним видом вислуги і не конкурує з її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги. Фактична тривалість вислуги при такому зарахуванні не змінюється, а лише зараховується на пільгових (кратних) умовах.

Завдяки такому зарахуванню необхідну кількість років для призначення пенсії за вислугу років особа набуває швидше, порівняно із зарахуванням вислуги на загальних (не пільгових) умовах, що і становить природу пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ.»

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 13.05.2021 у справі № 140/1753/19.

Таким чином, враховуючи наведене вище, колегія суддів поділяє висновок суду першої інстанції, що періоди проходження позивачем служби на посаді оперуповноваженого відділення Державної служби боротьби з економічною злочинністю Луцького районного відділу УМВС України у Волинській області в період з 07.04.1999 по 12.11.1999 та на посаді оперуповноваженого відділення Державної служби боротьби з економічною злочинністю Луцького районного відділу внутрішніх справ в період з 31.12.1999 по 25.07.2000 мали бути зараховані останньому до вислуги років для призначення пенсії на пільгових умовах, а саме один місяць служби за півтора місяця.

Більше того, вірно судом першої інстанції звернуто увагу на те, що у постанові від 27.06.2018 по справі №750/9775/16-а Верховний Суд зазначив, що до актів правового регулювання умов і порядку призначення пенсій за вислугу років належать і ті правові акти, які передбачають пільгове (кратне) обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, що дає право на призначення й отримання різних видів пенсій та соціального забезпечення.

У постанові від 03.03.2021 по справі № 805/3923/18-а Верховний Суд вказав, що пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою № 393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Крім цього, Верховний Суд у постанові від 14.04.2021 по справі № 480/4241/18 дійшов висновку проте, що передбачена Порядком № 393 можливість пільгового зарахування окремих видів служби спрямована на реалізацію Закону № 2262-ХІІ і положенням цього Закону не суперечить.

Відтак, позовні вимоги в частині, що стосуються включення до вислуги років позивача періодів служби у підрозділах по боротьбі з економічною злочинністю в органах внутрішніх справ України з 07.04.1999 по 12.11.1999 та з 31.12.1999 по 25.07.2000 з розрахунку один місяць служби за півтора місяця є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Щодо позовних вимог, які стосуються включення до вислуги років позивача на пільгових умовах (один місяць служби за півтора місяця) періодів служби на посадах у підрозділах по боротьбі з організованою злочинністю в органах внутрішніх справ України з 25.07.2000 по 11.09.2011, то колегія суддів також вважає вірним висновок суду першої інстанції, що такі задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Так зокрема, позивач покликається на на наказ Міністерства внутрішніх справ України від 14.11.2007 № 431 «Про затвердження Переліку посад працівників спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю органів внутрішніх справ, стаж роботи яких обчислюється з розрахунку 1,5 роки за кожен рік служби» (далі - Наказ № 431).

Із вступної частини Наказу № 431 слідує, що він прийнятий Міністерством внутрішніх справ України відповідно до постанови Верховної Ради України від 16.12.1993 № 3720-XII «Про затвердження Положення про порядок комплектування, матеріально-технічного, військового, фінансового та соціально-побутового забезпечення спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю Міністерства внутрішніх справ України».

Постановою Верховної Ради України від 16.12.1993 № 3720-XII було затверджене Положення про порядок комплектування, матеріально-технічного, військового, фінансового та соціально-побутового забезпечення спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю Міністерства внутрішніх справ України (далі - Положення № 3720).

Суд звертає увагу на те, що Положення № 3720 не містить жодних норм, які б визначали умови пенсійного забезпечення та обчислення вислуги років осіб, що проходять службу в підрозділах по боротьбі з організованою злочинністю Міністерства внутрішніх справ України.

Натомість, підпунктом 4.1.6. пункту 4.1. розділу 4 Положення № 3720 було передбачено, що стаж роботи працівників спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю обчислюється з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби у вищезазначених підрозділах згідно з переліком посад, визначених Міністром внутрішніх справ України.

Відтак, Положення № 3720 регламентувало особливості обчислення стажу роботу, а не вислуги років для призначення (перерахунку) пенсії, працівників спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю Міністерства внутрішніх справ України згідно з переліком посад, визначених Наказом № 431, а тому дія вказаного нормативно-правового акта, Наказу № 431, не поширюється на спірні правовідносини.

Більше того, Постанова № 393 з дня її прийняття жодного разу не містила норми, згідно з якою час проходження особами служби в органах внутрішніх справ у підрозділах по боротьбі з організованою злочинністю зараховувався таким особам до вислуги років на пільгових умовах, в тому числі один місяць служби за півтора місяця.

Таким чином, суд вважає, що доводи апеляційних скарг не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Національної поліції в Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2021 року у справі № 460/1901/21 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді І. В. Глушко
З. М. Матковська