Справа № 420/3121/22
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2022-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/3121/22
Головуючий в 1 інстанції: Андрухів В.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 липня 2022 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

10 лютого 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 03.05.2018 включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 4434,83 гривень відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення 4434,83 гривень за період з 01.03.2018 по 03.05.2018 включно в сумі 9298,84 гривень відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку №1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабміну України від 15.01.2004 з урахуванням раніше виплачених сум;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 подати звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 травня 2020 року у справі №420/3787/21 відповідачем нараховано та виплачено на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 29.11.2017 по 28.02.2018 включно в сумі 12840,50 грн. При цьому сума нарахованої індексації грошового забезпечення за лютий 2018 року склала 4258,75 грн. Відповідачем в порушення абзаців 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» не виплачено щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення 4434,83 грн в місяць на загальну суму 9298,84 грн за період з 01.03.2018 по 03.05.2018, що і є предметом позовних вимог в даній справі, оскільки при розгляді справи №420/3787/21 питання правильності встановлення позивачу щомісячної фіксованої суми індексації грошового забезпечення в період з 01.03.2018 по 03.05.2018 судом не досліджувалось.

Відповідач частково заперечував проти позову, зазначаючи, що загальна сума заборгованості з виплати індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.03.2018 по 03.05.2018 становить 2838,76 грн, що підтверджується наданим контррозрахунком. Позивачем неправильно розраховано збільшення його грошового доходу в березні 2018 року, в порівнянні з лютим 2018 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 липня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 03.05.2018 включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 1353,87 гривень відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення Індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 03.05.2018 включно в сумі 2838,76 гривень відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44 з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні решти позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, просить зазначене рішення змінити в частині визначення розміру щомісячної фіксованої індексації з 1353,87 грн на 4434,83 грн та загальної суми до виплати з 2838,76 грн на 9298,84 грн. Зокрема, апелянт посилаючись на приписи Порядку №1078 наводить доводи та здійснює розрахунок належної йому індексації за спірний період.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 з 29.11.2017 по 03.05.2018.

Наказом Начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 02.05.2018 №158-ОС був виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення (а.с. 19).

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19.05.2021 року у справі №420/3787/21 адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 29.11.2017 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 29.11.2017 року по 28.02.2018 року із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На виконання рішення суду у справі №420/3787/21 відповідачем проведено індексацію грошового забезпечення позивача за період з 29.11.2017 по 28.02.2018 включно в сумі 12840,50 грн. (з урахуванням утриманого військового збору 1,5%).

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що сума постійних складових грошового забезпечення ОСОБА_1 для обчислення індексації, внаслідок підвищення посадових окладів змінилась з 5365, 12 грн. до 8474, 40 грн., різниця склала 3109, 28 грн. Згідно наданого відповідачем контррозрахунку індексації грошового забезпечення позивача (а.с.57) сума фіксованої індексації за березень та квітень 2018 року складає по 1353,87 грн., а за травень (три дні) 2018 року 131,02 грн. Загальна сума індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.03.2018 по 03.05.2018 становить 2838,76 грн. (1353,87 грн. + 1353,87 грн. + 131,02 грн. = 2838,76 грн.), що враховано судом в зобов`язальній частині оскаржуваного рішення.

Судова колегія частково не погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи, що апеляційну скаргу подано позивачем, то рішення суду першої інстанції підлягає перегляду в частині відмови в задоволенні позовних вимог.

Відсутність апеляційної скарги відповідача свідчить про згоду останнього із змістом прийнятого рішення суду першої інстанції.

При цьому, матеріали справи підтверджують, що відповідач ще на етапі подачі відзиву на позовну заяву частково визнав обґрунтованість позовних вимог та шляхом реалізації своїх дискреційних повноважень в межах владної компетенції здійснив розрахунок суми індексації, яку слід було виплатити позивачу за спірний період з 01.03.2018 по 03.05.2018 в загальному розмірі 2838,76 грн. (по 1353,87 грн. за березень-квітень 2018 року та 131,02 грн за травень 2018 року).

За таких умов, на етапі апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції для вірного вирішення спірних правовідносин, колегія суддів вважає за необхідне встановити наявність правових підстав для виплати позивачу індексації грошового забезпечення у фіксованому розмірі 4434,83 грн. з 01.03.2018 та в загальній сумі 9298,84 грн за період з 01.03.2018 по 03.05.2018.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про індексацію грошових доходів населення від 03 липня 1991 року № 1282-XII (далі - Закон України № 1282-XII) визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення трудових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до ст.2 Закону України № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі оплата праці (грошове забезпечення).

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Статтею 4 Закону України № 1282-XII передбачено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка (частина перша статті 4 із змінами, внесеними згідно із Законом № 911-VIII від 24.12.2015, який набрав чинності 01.01.2016).

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабміну України від 17.07.2003 № 1078 (далі - Порядок № 1078).

Відповідно до п.5 Порядку №1078 (в редакції станом на 01.03.2018) у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.
Враховуючи приписи абз. 1, п. 5 Порядку №1078 вбачається, що підставою для прийняття індексу споживчих цін за 1 або 100 (фактично визначення базового місяця) є підвищення окладів особи.

З 01.03.2018 набрала чинності постанова Кабміну України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30.08.2017 № 704, якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців.

Таким чином, для оскаржуваного періоду з 01.03.2018 по 03.05.2018 включно індекс споживчих цін за 1 або 100 є встановленим в березні 2018 року.

Враховуючи приписи абз. 2, п.5 Порядку №1078, ст. 4 Закону України № 1282-XII, офіційні дані, що містяться на сайті Державної служби статистики України щодо індексів споживчих цін, то лише у жовтні 2018 року поріг індексації 103% перевищено для військовослужбовців, з чим позивач погоджується.

Разом з тим, на думку ОСОБА_1 підвищення тарифних ставок (окладів) та прийняття значення індексу споживчих цін у березні 2018 року за 1 або 100 відсотків не є безумовною підставою не виплачувати йому індексацію грошового забезпечення, про що свідчать приписи абз.3-6 п.5 Порядку №1078.

Апелянт вважає, що підвищення посадового окладу у певному місяці не тягне за собою безумовне припинення виплати індексації у подальших після нього періодах (місяцях), оскільки індексація не нараховується лиш за умови, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

Проаналізувавши абз. 3-5 п.5 Порядку №1078, судова колегія вбачає, що вони здійснюють правове регулювання виплати індексації за тих чи інших умов конкретно в місяці підвищення грошового доходу, яким за обставинами даної справи є березень 2018 року.

При цьому, згідно абз. 6 п. 5 Порядку №1078 до чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

Зазначена норма свідчить про те, що у випадку позивача, якщо розмір підвищення його грошового доходу в березні 2018 року не перевищив суму індексації, що мала скластися в цьому місяці, то визначена сума індексації (як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу), має продовжуватися йому виплачуватися до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) військовослужбовців або до дати звільнення його зі служби, якою за обставинами даної справи є 03.05.2018.

Підсумовуючи, судова колегія зазначає, що вірне вирішення спірних правовідносин вимагає встановити співвідношення розміру підвищення грошового доходу позивача в березні 2018 року (всіх складових грошового забезпечення, які не мають разового характеру) та суму індексації, що мала скластися в цьому місяці.

Наявний в матеріалах справи контррозрахунок суми фіксованої індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 03.05.2018 включно, який здійснено ВЧ НОМЕР_1 , визначає суми постійних складових грошового забезпечення для обчислення індексації позивача, а саме:

В лютому 2018 року:В березні 2018 року:
посадовий оклад 740,00 грнпосадовий оклад 3080,00 грн
оклад за військовим званням 55,00 грноклад за військовим званням 880,00 грн
надбавку за вислугу років 159,00 грннадбавку за вислугу років 1188,00 грн
премію 3293,00 грнпремію 3326,00 грн
надбавку за виконання обов`язків військової служби 954,00надбавку за виконання обов`язків військової служби 0,00
надбавку за особливі умови служби 111,00 грн;надбавку за особливі умови служби 0,00 грн;
щомісячну грошову додаткову винагороду 53,12 грнщомісячну грошову додаткову винагороду 0,00 грн
Всього: 5365,12 грнВсього: 8474,40 грн

Також, вказаний контррозрахунок містить розрахунок суми індексації позивача за березень 2018 року в розмірі 4463,15 грн. та розрахунок суми фіксованої індексації, яка ОСОБА_1 має виплачуватися з 01.03.2018 в розмірі 1353,87 грн. (5365,12 грн + 4463,15 грн. - 8474,40 грн) (а.с. 45,99).

Щодо доводів позивача, то він посилається на видану йому архівну відомість №1, згідно якої сума вищевказаних постійних складових грошового забезпечення за лютий 2018 року склала 8499,20 грн, оскільки розмір щомісячної грошової додаткової винагороди був 3187,20 грн., за березень 2018 року склала 8527,52 грн, оскільки розмір щомісячної грошової додаткової винагороди був 53,12 грн (а.с. 17).

На думку позивача, сума фіксованої індексації ОСОБА_1 має обраховуватися виходячи із вищезазначених сум та з 01.03.2018 складати 4434,83 грн. (8499,20 грн + 4463,15 грн - 8527,52 грн).

Основоположним доводом ВЧ НОМЕР_1 є те, що згідно Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, яку затверджено наказом МВС України від 02.02.2016 №73 та зареєстровано в Мінюсті України 11.02.2016 за №217/28347, винагорода виплачується військовослужбовцям за місцем штатної служби за минулий місяць одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць на підставі наказу начальника (командира) органу Держприкордонслужби; начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби - на підставі наказів вищих начальників.

За таких умов, виплачена позивачу в лютому 2018 року щомісячна грошова додаткова винагорода в розмірі 3187,20 грн стосувалася січня 2018 року, а виплачена в березні 2018 року винагорода в розмірі 53,12 грн стосувалася лютого 2018 року, в березні 2018 року винагорода позивачу не мала виплачуватися через скасування наказу МВС №73.

В свою чергу апелянт вказує на те, що Порядок №1078 не містить чіткого поняття терміну «грошовий дохід», а тому для його визначення слід керуватися нормами Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 164.1.2, 164.2, 164.2.1 ст. 164 ПК України загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця.

До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту);

Зазначене на думку апелянта свідчить про те, що місячним грошовим доходом є дохід у вигляді заробітної плати протягом такого місяця.

Судова колегія погоджується із зазначеними доводами ОСОБА_1 , оскільки визначений Інструкцією №73 порядок виплати щомісячної грошової додаткової винагороди не змінює факту отримання позивачем в лютому-березні 2018 року конкретної суми грошового оподаткованого доходу.

Додатково слід зазначити, що згідно п. 168.5 ст. 168 ПК України суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими, особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, у зв`язку з виконанням обов`язків несення служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.

Відповідно до Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44 грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

За вказаного правового регулювання, зміст архівної відомості №1 та наявні в ній числові значення (а.с. 17) підтверджують, що в лютому 2018 року оподаткування суми доходу позивача здійснювалося з суми 8499,20 грн грошового доходу, в березні 2018 року здійснювалося з суми 8527,52 грн грошового доходу, що в цілому підтверджує вірність всіх здійснених позивачем розрахунків стосовно визначення розміру фіксованої індексації ОСОБА_1 з 01.03.2018, яка має складати 4434,83 грн. (8499,20 грн + 4463,15 грн - 8527,52 грн).

За таких умов, суд першої інстанції дійшов помилкових висновків про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, оскільки не встановив вірний розмір грошового доходу позивача в лютому-березні 2018 року.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

З урахуванням правових висновків суду апеляційної інстанції, мотивувальна та резолютивна частина рішення суду першої інстанції підлягає зміні з підстав задоволення позовних вимог та в частині визначення розміру фіксованої індексації грошового забезпечення, яка має бути нарахована та виплачена ОСОБА_1 військовою частиною НОМЕР_1 за період з 01.03.2018 по 03.05.2018 включно, а саме в загальній сумі 9298,84 грн відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабміну України від 15.01.2004 з урахуванням раніше виплачених сум.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 15 лютого 2022 року, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 317, 320, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Мотивувальну та резолютивну частину рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 липня 2022 року змінити з підстав задоволення позовних вимог та в частині визначення розміру фіксованої індексації грошового забезпечення, яка має бути нарахована та виплачена ОСОБА_1 військовою частиною НОМЕР_1 за період з 01.03.2018 по 03.05.2018 включно, а саме в сумі 9298,84 (дев`ять тисяч двісті дев`яносто вісім) грн.

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 липня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко