Справа № 500/6894/21
Суддя: Осташ Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2022-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/6894/21

12 вересня 2022 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі: головуючого судді Осташа А. В. за участю: секретаря судового засідання Шаблій Ю.П., представника позивача - Матуса Т.В., представника відповідача - Васильчук І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської митниці про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 07.09.2021 №0000007/7.25-19, №0000008/7.25-19, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Тернопільської митниці, у якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0000007/7.25-19 від 07 вересня 2021 року Тернопільської митниці;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0000008/7.25-19 від 07 вересня 2021 року Тернопільської митниці.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що для здійснення митного оформлення транспортного засобу подано відповідачу в електронній формі митну декларацію UA403010/2018/009281 на ввезений транспортний засіб, згідно якої заявлено його митну вартість в розмірі 10200 євро. Митну вартість транспортного засобу визначено за 6 (резервним) методом. В графі 42 митної декларації ціна товару зазначено 10200 євро.

Позивач вважає, що ним дотримано всі передбачені законом процедури ввезення товару на митну територію України, а тому відповідачем протиправно здійснено донарахування загальнообов`язкових платежів до бюджету та взято до уваги інформацію щодо вартості авто, яку викладено у отриманому листі щодо ідентичного транспортного засобу за більшою ціною, з огляду на що звернувся із даним позовом в суд.

Ухвалою суду від 23.10.2021 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено у справі судове засідання на 30.11.2021.

Відповідачем, 08.11.2021 подано відзив на позовну заяву з додатками, зі змісту якого слідує, що він заперечує проти задоволення позовних вимог у повному обсязі та вказує, що при переміщенні через митний кордон України та митному оформленні товару позивачем надано документи, що містять неправдиві відомості про вартість товару і, як наслідок, при декларуванні товару занижено податкові зобов`язання по сплаті митних платежів, що стало підставою для винесення оскаржуваних податкових повідомлень - рішень.

Протокольною ухвалою суду від 30.11.2021 відкладено розгляд справи до 10.12.2021.

Ухвалою суду від 10.12.2021 провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської митниці про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 07.09.2021 зупинено - до набрання законної сили рішення Тернопільського міськрайонного суду від 22.11.2021 у адміністративній справі №607/18032/21.

Ухвалою суду від 18.07.2022 поновлено провадження в адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду на 16.08.2022.

Протокольною ухвалою суду від 16.08.2022 продовжено строк розгляду справи на 1 місяць та відкладено розгляд справи на 12.09.2022.

В судовому засіданні 12.09.2022 представник позивача просив позов задовольнити, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позивних вимог в повному обсязі.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Як слідує з матеріалів справи, на підставі наказу від 03.08.2021 року №88, відповідач провів документальну невиїзну перевірку дотримання громадянином України ОСОБА_1 вимог законодавства України з питань митної справи у частині правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів за митною декларацією від 14.11.2018 №UA403010/2018/009281.

За результатами перевірки відповідач 26.08.2021 склав акт №1/7.25-19/.

У ході перевірки відповідач встановив те, що позивач ввіз на митну територію України за митною декларацією від 14.11.2018 № UA403010/2018/009281 легковий автомобіль марки Audi Q5 2.0TDI, календарний рік виготовлення 2015, модельний рік 2016, колісна формула 4x4, ідентифікаційний номер кузова: НОМЕР_1 , тип двигуна дизель, об`єм двигуна 1968 куб, см, потужність 140 кВт, номер двигуна не визначено, повна маса 2470 кг, колір білий. Загальна кількість місць включаючи водія 5. Торговельна марка «Audi». Виробник: «Audi AG». Німеччина/DE.

Для митного оформлення транспортного засобу позивач надав наступні документи: рахунок-фактуру від 07.11.2018 №FSY822, виданий компанією «Global Triangle АВ» (Box 417, 2404 Bandhagen, Sverige) на ім`я громадянина України ОСОБА_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 06.09.2018 № НОМЕР_2 на автомобіль Audi Q5 2.0TDI, витяг із Інтернет каталогу schwackenet від 13.11.2018.

Митна вартість транспортного засобу була визначена за резервним методом визначення митної вартості товарів на рівні 370975,98 грн, що еквівалентно 11800,00 євро (за курсом НБУ, встановленим на день митного оформлення (14.11.2018).

У акті перевірки зазначено, що листом Державної митної служби України від 04.02.2021 №20/20-02 01/7.4/109 відповідач отримав лист-відповідь митних органів Королівства Швеція від 10.07.2020 № UTR 2019-379, до якого долучені: рахунок-фактуру від 29.08.2018 №443, видану компанією «Global Triangle АВ», Box 417, 12404 Bandhagen та тимчасове свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 29.08.2018 №, видане уповноваженими органами Королівства Швеція (власник тимчасового реєстраційного посвідчення Mukhailo Lavrysh, Ulica Sjevtjenko 25, Lviv, Ukraina).

За результатами аналізу вказаних документів, відповідач зробив висновок, що надані документи позивача, не є автентичним. Відомості щодо вартості транспортного засобу в отриманих від митних органів Королівства Швеції документах, відрізняються від аналогічних відомостей, наявних в базах даних Тернопільської митниці. Інформація, отримана від митних органів Королівства Швеції, про продаж компанією «Global Triangle АВ» ідентичного транспортного засобу за ціною 148500 шведських крон, дає підстави використовувати рахунок-фактуру за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів.

Вказана поведінка позивача є порушенням:

- пункту 2 частини другої статті 52, пунктів 1, 5 частини восьмої статті 257, пункту 1 частини першої статті 279 МК України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання зі сплати ввізного мита на загальну суму 9332,25 грн;

- підпункту «в» пункту 185.1 статті 185, пункту 187.8 статті 187, пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України (далі ПК України), в результаті чого занижено податкове зобов`язання зі сплати податку на додану вартість на загальну суму 20530,94 грн.

На підставі акта перевірки відповідач 26.08.2021 року прийняв два податкові повідомлення-рішення:

№ 0000007/7.25-19, на підставі якого збільшено суму грошового зобов`язання за платежем мито на транспортні засоби та шини до них, що ввозяться на митну територію України фізичними особами на суму 11665,31 грн, у тому числі за податковими зобов`язаннями 9332,25 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями 2333,06 грн (зворотній бік аркуша справи 16).

№ 0000008/7.25-19, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість з товарів, ввезених на митну територію України фізичними особами на суму 25663,68 грн, у тому числі за податковими зобов`язаннями 20530,94 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями 5132,74 грн (аркуш справи 18).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із такого.

Згідно із підпунктом 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 ПК України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов`язань, визначених платником податків у митних деклараціях.

За правилами пункту 54.4 статті 54 ПК України, у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей щодо країни походження, вартісних, кількісних або якісних характеристик, які мають значення для оподаткування товарів і предметів при ввезенні (пересиланні) на митну територію України або територію вільної митної зони або вивезенні (пересиланні) товарів і предметів з митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, контролюючий орган має право самостійно визначити базу оподаткування та податкові зобов`язання платника податків шляхом проведення дій, визначених пунктом 54.3 цієї статті, на підставі відомостей, зазначених у таких документах.

Відповідно до статті 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За змістом пунктів 1, 4 частини першої статті 50 МК України, відомості про митну вартість товарів використовуються для: нарахування митних платежів; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Згідно з пунктами 1, 2 частини другої статті 52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Частинами першою. другою статті 53 МК України передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Судом встановлено, що висновок контролюючого органу про заниження позивачем податкових зобов`язань зі сплати податку на додану вартість та ввізного мита із ввезених на митну територію України товарів ґрунтується на підставі інформації, отриманої від митних органів Королівства Швеції.

Тобто, саме на підставі аналізу наданих митними органами Королівства Швеції документів, відповідач встановив, що автомобіль був проданий компанією UAB Transроrtas громадянину ОСОБА_3 за ціною 148500 шведських крон та, з урахуванням наведеного зробив висновок про заниження позивачем податкових зобов`язань зі сплати податку на додану вартість та ввізного мита із ввезених на митну територію України товарів.

Суд звертає увагу на те, що самі по собі документи митних органів Королівства Швеції не є виключними, беззаперечними і визначальними доказами у даній справі.

Крім того, в акті перевірки жодним чином не обумовлено підстав надання відповідачем переваги в доказовій силі документам Королівства Швеції, ніж тим, що подані позивачем до митного оформлення на митниці.

Встановлено, що митне оформлення транспортного засобу проведено відповідно до декларації, в якій митна вартість автомобіля визначена за 6 (резервним) методом.

Таке митне оформлення, в тому числі, визначення митної вартості, нарахування і сплата митних платежів, завершене, його результати не оспорені у встановленому порядку і не скасовані.

Суд наголошує, що в досліджуваній справі рішення про коригування митної вартості в порядку ст.55 МК України митницею не виносилось.

В акті перевірки посадові особи митниці жодним чином не обумовили підстав надання переваги в доказовій силі документам Королівства Швеції, аніж тим, що подані до митного оформлення на Тернопільській митниці ДФС.

Крім того, рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22.11.2021 у справі №607/18032/21 (яке набрало законної сили 21.06.2022), постанову в справі про порушення митних правил №0884/20900/21 від 29.06.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.485 Митного кодексу Укераїни із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 89589,60 грн визнано протиправною і скасовано, провадження в справі закрито.

Зокрема, зазначеним рішенням суду встановлено, що: «Суд звертає увагу, що при наявності спірної інформації щодо вартості транспортного засобу автотоварознавче дослідження в ході розгляду митної справи не проводилося, експертні висновки відсутні.

Слід зазначити, що імпортований позивачем автомобіль має свої особливості, як і кожен транспортний засіб в частині комплектації, пробігу, амортизації в ході експлуатації, поломок та пошкоджень, а різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів.

Крім цього, митний орган у разі сумніву щодо характеристик транспортного засобу, який ввозиться на митну територію України, має повноваження запитувати у декларанта додаткові документи або коригувати митну вартість.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, рішення про коригування митної вартості відповідачем не приймалось й додаткові документи у декларанта не запитувались».

Відповідно до частини шостої статті 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, встановлені рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області обставини також доводять безпідставність висновків контролюючого органу про заниження позивачем податкових зобов`язань зі сплати податку на додану вартість та ввізного мита із ввезених на митну територію України товарів та в силу статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягають врахуванню судом під час вирішення даного спору.

Таким чином, дослідивши фактичні обставини справи та надавши їм належну правову оцінку, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що позивачем під час процедури митного оформлення задекларовано митну вартість транспортного засобу і сплачено суми обов`язкових платежів, виходячи з первинних (реєстраційних) документів.

Ключовим при вирішенні спору, суд вважає те, що митним органом не надано беззаперечних доказів існування у позивача намірів фінансового характеру, спрямованих на ухиляння від сплати всіх необхідних платежів при митному оформленні.

Оцінюючи в сукупності вищевикладене, враховуючи не підтвердження під час розгляду справи обставин, якими контролюючий орган обґрунтовував свої твердження про порушення позивачем вимог пункту другого частини другої статті 52 Митного кодексу України, пункту 190.1 статі 190 Податкового кодексу України, а відтак й покладених в основу прийнятих оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, заявлений позивачем позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до частин першої другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статей 132 та 139 КАС з Тернопільської митниці підлягають стягненню в користь позивача понесені судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 1186,00 грн, як наслідок задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Тернопільської митниці від 07.09.2021 №0000007/7.25-19 та №0000008/7.25-19.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільської митниці в користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у вигляді судового збору сплаченого за подання позову в сумі 1816 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 13 вересня 2022 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3 );

відповідач:

- Тернопільська митниця (місцезнаходження/місце проживання: вул. Текстильна, 38,м. Тернопіль,46004 код ЄДРПОУ/РНОКПП 43985576);

Головуючий суддя Осташ А.В.