Справа № 420/5014/22
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2022-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
______________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/5014/22
Головуючий в 1 інстанції: Самойлюк Г.П.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Стас Л.В.

суддів Турецької І.О., Шеметенко Л.П.

за участю секретаря - Худика С.А

за участю представника апелянта Іскри С.І.

розглянувши у відкритому судовому апеляційну скаргу Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправними та скасування постанов, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ( далі позивач) звернувся з позовом до Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ( далі відповідач) з позовом, в якому просив:

-визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Іскри Станіслава Ігоровича, про відкриття виконавчого провадження від 17.02.2022 ВП № 68611147;

-визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Іскри Станіслава Ігоровича, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 17.02.2022 ВП № 68611147;

-визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Іскри Станіслава Ігоровича, про стягнення виконавчого збору від 17.02.2022 ВП№ 68611147;

-визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Іскри Станіслава Ігоровича, про арешт коштів боржника від 17.02.2022 ВП №68611147;

-визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Іскри Станіслава Ігоровича, про арешт майна боржника від 17.02.2022 ВП №68611147;

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що виконавче провадження відкрито на підставі простроченого виконавчого документа, тому постанова про відкриття виконавчого провадження № 68611147 від 17.02.2022р., є протиправною та підлягає скасуванню, та відповідно є протиправними всі інші постанови, які є предметом оскарження.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2022 року позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Іскри Станіслава Ігоровича, про відкриття виконавчого провадження від 17.02.2022 ВП № 68611147;

Визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Іскри Станіслава Ігоровича, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 17.02.2022 ВП № 68611147;

Визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Іскри Станіслава Ігоровича, про стягнення виконавчого збору від 17.02.2022 ВП№ 68611147;

Визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Іскри Станіслава Ігоровича, про арешт коштів боржника від 17.02.2022 ВП №68611147;

Визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Іскри Станіслава Ігоровича, про арешт майна боржника від 17.02.2022 ВП №68611147.

Стягнуто з Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) () на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 4962,00 грн. (чотири тисячі дев`ятсот шістдесят дві гривні 00 коп.).

В апеляційній скарзі, Перший Суворовський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду від 08 квітня 2022 року скасувати, прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. Доводи апеляційної скарги обгрунтовані тим, що відповідач діяв в межах наданих повноважень та відповідно до норм чинного законодавства.

Позивач не скористався своїм процесуальним правом надання відзиву на апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що 19 листопада 2020 року ГУ ДПС в Одеській області винесено Вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-11072-51 (далі - «Податкова вимога»), відповідно до якої станом на 31 жовтня 2020 року заборгованість зі сплати єдиного внеску, штрафів, пені ОСОБА_1 становить 35588,74 грн., відповідно до статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів, акта документальної перевірки, ГУ ДПС в Одеській області вимагає сплатити (недоїмку, штрафи, пеню) в сумі: 35 588,74.

10 лютого 2022 року уповноважена особа ГУДПС в Одеській області ОСОБА_2 звернулась до начальника Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі - «Відповідач») із заявою (вих. № 1761/5/15-32-13-04-06 від 27.01.2022), відповідно до якої просила відкрити виконавче провадження та почати примусове виконання Податкової вимоги.

17 лютого 2022 року державним виконавцем Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Іскрою Станіславом Ігоровичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 68611147.

Окрім вищевказаної постанови, у рамках виконавчого провадження № 68611147, Відповідачем було винесено: постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 17.02.2022; постанову про стягнення виконавчого збору від 17.02.2022; постанову про арешт коштів боржника від 17.02.2022; постанову про арешт майна боржника від 17.02.2022.

Не погодившись з вказаними діями відповідача та винесеними постановами, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що доказів направлення позивачу Податкової вимоги у строки визначені ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиною внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" не надано, у зв`язку з чим, останній не здійснив перевірку дотримання строків пред`явлення виконавчого документа до виконання Враховуючи, що ОСОБА_1 вимога Головного управління ДПС в Одеській області №Ф-11072-51 від 19.11.2020р. не була вручена/не отримана останнім (доказів протилежного до суду не надано), з урахуванням приписів п. 5 розділу VI Інструкції №469, така вимога не набрала чинності.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади щодо примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) визначає Закон України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02.06.2016 р. (далі - Закон №1404-VIII), в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст. 5 Закону № 1404-VIII передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами (п.7 ч.1 ст.3 Закону № 1404-VIII).

Частиною 1 ст. 4 Закону № 1404-VIII визначено, що у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

У разі пред`явлення до примусового виконання рішення міжнародного юрисдикційного органу у випадках, передбачених міжнародним договором України, такий виконавчий документ повинен відповідати вимогам, встановленим міжнародним договором України.

Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону № 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо:

1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання);

2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання;

3) боржника визнано банкрутом;

4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

5) юридичну особу - боржника припинено;

6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону;

7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень;

8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим;

9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем;

10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю;

11) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку.

У разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.

При поверненні стягувачу виконавчого документа без прийняття до виконання стягувачу повертається сплачений ним авансовий внесок.

Державний виконавець при надходженні виконавчого документа перевіряє його на відповідність вимогам ст.ст. 3, 4 Закону №1404-VIII та у випадку відповідності вимогам зазначених статей, відкриває виконавче провадження.

Частиною 1 ст. 18 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (в редакції на час прийняття вимоги Головного управління ДПС в Одеській області №Ф-11072-51 від 19.11.2020р.), орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

У разі несплати частини суми страхових внесків, що сплачується за рахунок коштів державного бюджету відповідно до Закону України "Про державну підтримку сільського господарства України", орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної податкової і митної політики, інформує про це платників єдиного внеску.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску.

Орган доходів і зборів, який розглядає скаргу платника єдиного внеску, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його платнику єдиного внеску протягом 30 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника єдиного внеску поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку. Якщо протягом цього строку вмотивоване рішення органом доходів і зборів не надсилається платнику єдиного внеску, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника єдиного внеску.

Порядок узгодження сум недоїмки з єдиного внеску встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

У разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку.

У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.

У випадках, зазначених в абзаці дев`ятому цієї частини, орган доходів і зборів також має право звернутися до суду з позовом про стягнення недоїмки. При цьому заходи досудового врегулювання спорів, передбачені законом, не застосовуються.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою стягувача про примусове виконання рішення виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до ч.1,2 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що вимога Головного управління ДПС в Одеській області №Ф-11072-51 від 19.11.2020р не набрала чинності у встановленому законом порядку, постанова державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Іскри Станіслава Ігоровича, про відкриття виконавчого провадження від 17.02.2022 ВП № 68611147 винесена з порушенням вимог, визначеного Законом України «Про виконавче провадження», є протиправною та підлягає скасуванню.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Апелянт звернув увагу суду та як вбачається з матеріалів справи, позивач надав до суду «копію - скан копію» вимоги № Ф-11072-51 від 19.11.2020, що підписана в.о. заступника начальника ГУ ДПС в Одеській області Владиславом Гробовим / а,с. 21/, тоді як на виконання до відділу надійшла вимога № Ф-11072-51 У від 19.11.2020 підписана Уповноваженою особою ГУ ДПС в Одеській області Нана Ілурідзе, яка набрала законної сили 10 січня 2022 року про, що є відповідна відмітка в даній вимогі, що суттєво відрізняється від вимоги яку позивач подав до суду.

Крім того, позивачем надано до суду копії оскаржуваних постанов по виконавчому провадженню № 68611147, де вбачається, що у постанові № 68611147 про відкриття виконавчого провадження від 17.02.2022 є ідентифікатор доступу сторін. При цьому позивач (боржник по виконавчому провадженню № 68611147) за період з 17.02.2022р. по 26.07.2022 р. не звертався до відділу з заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження.

Це свідчить про те, що 17.02.2022р. а не 23.02.2022 р., як вказано у адміністративному позові позивачем, боржнику у мобільний додаток «ДІЯ» надійшло повідомлення, у якому міститься інформація про відкрите виконавче провадження відносно нього, у інформації яка міститься в мобільному додатку «ДІЯ», вкладка «послуги» в переліку послуг є перехід у вкладку «Виконавчі провадження» у якій відображається уся наявна інформація по виконавчому провадженню: постанови, скан-копії документів, інше.

Стосовно цього, апелянт слушно зауважив, що, при відкритті виконавчого провадження, у якому в наявності є ідентифікаційний код боржника, повідомлення щодо відкриття виконавчого провадження в мобільний додаток «ДІЯ» надходить в день відкриття виконавчого провадження. У разі якщо відкривається виконавче провадження без наявного запису ідентифікаційного коду боржника, повідомлення у мобільний додаток «ДІЯ» щодо відкритого виконавчого провадження надходить лише після заповнення ідентифікаційного коду боржника у виконавчому провадженні.

У разі наявності номеру виконавчого провадження та ідентифікатору доступу сторін, боржник чи стягувач має можливість переглядати, слідкувати за діями, що здійснюються у виконавчому провадженні, також має змогу бачити відскановані документи, що містяться в матеріалах виконавчого провадження, з подальшим роздрукуванням. Дану інформацію можливо переглянути на сайті (https://asvpweb.minjust.gov.Ua/#/search-debtors), роздруківка з даного сайту по виконавчому провадженню № 68611147 додана відповідачем до матеріалів справи.

Слід зазначити, що позивачем додано до адміністративного позову заяву про відкриття виконавчого провадження вих. № 1761/5/15-32-13-04-06, видану Головним Управлінням ДПС в Одеській області 27 січня 2022 року, з відміткою відділу про отримання та вх. № реєстрації, якою податковий орган просить відкрити виконавче провадження (скан копії якої міститься в виконавчому провадженні № 68611147, однак вимогу (виконавчий документ) позивач надав не з матеріалів виконавчого провадження, а іншу, невідомого походження.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з доводами апелянта, що боржник був обізнаний про відкрите виконавче провадження, де у подальшому позивач і мав змогу роздрукувати дані постанови, що винесені у виконавчому провадженні № 68611147. Також, додатково боржнику надійшло повідомлення від Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» та Акціонерного товариства "ОТП БАНК", у яких позивач має відкриті рахунки, про те, що його рахунок арештовано, та запропоновано звернутися до відповідного відділу державної виконавчої служби, так як 17.02.2022р. державним виконавцем відділу винесено постанову № 68611147 про арешт коштів боржника, копію якої направлено на виконання до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» та Акціонерного товариства "ОТП БАНК" та інших банківських установ.

З матеріалів справи вбачається, що оригінал вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-11072-51-У виданий 19.11.2020 року Головним Управління ДПС в Одеській області, додано до вищевказаної заяви про відкриття виконавчого провадження.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф-11072-51-У, яка видана 19.11.2020 року, вступила в законну силу 10 січня 2022 року про, що зазначено в даній вимогі. Оригінал даної вимоги відскановано у виконавче провадження 10 лютого 2022 року, що підтверджується відповідним записом у вкладці «СКАН-КОПІЇ» внесеним о 15 годині 01 хвилині, назва документу: Бсап-І11- .РОБ (скріншот з виконавчого провадження № 68611147 додано до справи).

Вказані обставини спростовують доводи позивача про те, що вимога Головного управління ДПС в Одеській області №Ф-11072-51 від 19.11.2020р. не набрала чинності у встановленому законом порядку, та що контролюючим органом пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Слід зазначити, що правомірність винесення вимоги Головного управління ДПС в Одеській області №Ф-11072-51 від 19.11.2020р. не предметом оскарження по даній справі.

Таким чином, державний виконавець Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, тому позовні вимоги про скасування постанов державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про відкриття виконавчого провадження від 17.02.2022 ВП № 68611147, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 17.02.2022 ВП № 68611147; про стягнення виконавчого збору від 17.02.2022 ВП№ 68611147; про арешт коштів боржника від 17.02.2022 ВП №68611147; про арешт майна боржника від 17.02.2022 ВП №68611147 задоволенню не підлягають.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» ЄСПЛ повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень. Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Обов`язок суду мотивувати прийняття або відхилення доводів сторін по суті спору полягає у відображенні в судовому рішенні висновків суду про те, що саме дало йому підстави прийняти та/чи відхилити аргументи сторін щодо суті спору, з посиланням на з`ясовані у справі обставини та норми матеріального чи процесуального права, що підлягають застосуванню до правовідносин, що склалися.

Водночас, оскільки на суд покладено обов`язок здійснювати правосуддя на засадах верховенства права, забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Законів України «Про судоустрій і статус суддів» у редакціях від 07 липня 2010 року та 02 червня 2016 року), зазначений обов`язок суду полягає в закладенні у свої мотиви відповідної аргументації з дотриманням принципів верховенства права.

Колегія суддів також зазначає, що судом першої інстанції не встановлено в повній мірі фактичні обставини справи, та не надано об`єктивний та обґрунтований їх аналіз з урахуванням доводів, наведених відповідачем, у зв`язку з чим, відсутні підстави вважати, що обставини справи встановлено повно та правильно, а отже і наведені скаржником доводи в апеляційній скарзі щодо цього спростовують неправильних по суті висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. ст. 242 КАС України КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. ст. 315, 317 КАС України суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю і ухвалити нове судове рішення на підставі неправильного застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправними та скасування постанов, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь Державного бюджету України (отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA0026001; код класифікації доходів бюджету - 22030106) недоплачений судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 5183,00 грн. (п`ять тисяч сто вісімдесят три гривні).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 15.09.2022р.

Головуючий суддя Стас Л.В.
Судді Турецька І.О. Шеметенко Л.П.