Справа № 240/8264/21
Суддя: Чернова Ганна Валеріївна
Дата ухвалення: 2022-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
15 вересня 2022 року м. Житомир справа № 240/8264/21
категорія 102010000
Житомирський окружний адміністративний суд у складі: судді Чернової Г.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного слідчого управління Національної поліції України про визнання бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,
У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного слідчого управління Національної поліції України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Громадської організації «Проти придурків та ідіотів», в якому просив:
- визнати бездіяльність Головного слідчого управління Національної поліції України щодо розгляду звернення позивача від 17 лютого 2021 року;
- зобов`язати відповідача розглянути звернення ОСОБА_1 від 17 лютого 2021 року.
В мотивування позову зазначив, що відповідач у порушення норм Закону України "Про звернення громадян" у встановлений строк не надав відповідь на його звернення від 17 лютого 2021 року № 15, подане спільно з Громадською організацією "Проти придурків та ідіотів".
Вважаючи бездіяльність Головного слідчого управління Національної поліції України неправомірною, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.
Відповідач своїм правом подати відзив не скористався.
Суд, розглянувши позовну заяву, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, дійшов наступних висновків.
Встановлено, що Громадська організація "Проти придурків та ідіотів" та ОСОБА_1 17 лютого 2020 року звернулися до заступника Голови Національної поліції України - начальника Головного слідчого управління із скаргою щодо неналежного виконання доручення заступника Голови Національної поліції України.
Відповідь на звернення ОСОБА_1 не отримав
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Частиною 2 статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Пунктом 4 частини 5 статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що учасники справи зобов`язані подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.
Положеннями статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Докази суду надають учасники справи.
Згідно з частиною 3 статті 79 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.
Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України до відзиву додаються докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем.
Суд наголошує, що Коростишівським відділом поліції ГУНП в Житомирській області у порушення статей 44, 77, 79, 162 Кодексу адміністративного судочинства України не надано жодних доказів щодо розгляду запиту позивача від 14 листопада 2020 року.
Відповідачем в порушення частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України не спростовано, а позивачем та наявною у матеріалах справи сукупністю належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів доведено наявність протиправної бездіяльності щодо ненадання відповіді на інформаційний запит від 17 лютого 2020 року №15.
Здійснивши аналіз норм чинного законодавства та наявних у матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку про допущення відповідачем бездіяльності стосовно ненадання відповіді на інформаційний запит ОСОБА_1 від 17 лютого 2020 року №15., оскільки жодних дій відповідачем по розгляду запиту позивача здійснено не було, з огляду на вказане позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
Положеннями статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року №3477-IV, рішення Європейського суду з прав людини підлягають застосуванню судами як джерела права.
У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" ЄСПЛ зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.
Так, у справі "Салах Шейх проти Нідерландів" ЄСПЛ вказав, що ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.
Відповідно до рішення ЄСПЛ від 17 липня 2008 року у справі "Каіч та інші проти Хорватії" для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
Держава несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема, через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.
Верховний Суд у постанові від 18 жовтня 2018 року у справі №815/1048/16 зазначив, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії, чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду.
Враховуючи встановлені судом обставини справи, зважаючи на наявність порушеного права, оскільки відповідачем допущено бездіяльність та не розглянуто запит позивача, суд, керуючись повноваженнями, наданими частиною 2 статті 9, частиною 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне з метою належного захисту прав позивача зобов`язати відповідача розглянути інформаційній запит ОСОБА_1 від 17 лютого 2020 року №15 у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим задовольняє адміністративний позов .
Покладення такого обов`язку на відповідача не є перебиранням функції іншого суб`єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб`єкта та зобов`язанням його приймати рішення, які входять до його компетенції чи до компетенції іншого органу, з огляду на обов`язковість ефективного механізму захисту порушеного права.
Зважаючи на відсутність документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору, питання про їх розподіл судом не вирішується.
Керуючись статтями 9, 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,
Визнати протиправною бездіяльність Головного слідчого управління Національної поліції України щодо надання інформації на запит ОСОБА_1 від 17 лютого 2020 року №15.
Зобов`язати Головне слідче управління Національної поліції України розглянути інформаційній запит ОСОБА_1 від 17 лютого 2020 року №15 та надати відповідь у встановленому законом порядку.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.В. Чернова