Справа № 640/13023/22
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2022-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у задоволенні клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та виклику і допиту свідків

14 вересня 2022 року м. Київ № 640/13023/22

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючої судді Клочкової Н.В., розглянувши клопотання представника ОСОБА_1 про розгляд адміністративної справи в порядку загального позовного провадження та виклик і допит свідків в адміністративній справі № 640/13023/22 за позовом

ОСОБА_1

до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області

про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі - позивач), адреса: АДРЕСА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області (надалі - відповідач), адреса: 02152, місто Київ, вулиця Березняківська, будинок 4-А.

Підставою позову вказано порушення прав та інтересів позивача, внаслідок протиправних дій суб`єкта владних повноважень.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 про розгляд справи за правилами загального позовного провадження із викликом представників сторін відмовлено, відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення учасників справи.

Надалі, представником позивача до суду було подано клопотання про розгляд адміністративної справи в порядку загального позовного провадження та виклик і допит свідків в адміністративній справі, в якій представник позивача просить суд:

- прийняти до розгляду подане клопотання та проводити судовий розгляд адміністративної справи № 640/13023/22 в порядку загального позовного провадження із викликом сторін;

- повідомити ОСОБА_1 та її представника - адвоката Пилипенка Р.Б. про дату та час судового розгляду справи № 640/13023/22 (шляхом направлення відповідного повідомлення на телефон або електронну адресу);

- викликати та допитати в якості свідків ОСОБА_2 , який зареєстрований по АДРЕСА_2 (тел. НОМЕР_1 ), а також ОСОБА_3 , який проживає в АДРЕСА_3 .

В обґрунтування поданого клопотання представник позивача зазначає, що зважаючи на життєво важливе значення вказаного адміністративного спору для позивачки, розгляд вказаної адміністративної справи повинен відбуватися за правилами загального позовного провадження із викликом сторін в судове засідання, оскільки позивачка має намір надати особисті пояснення (українською мовою) про обставини протиправної відмови працівників Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київської області в одержанні документів про обмін посвідки на тимчасове проживання в Україні.

Щодо обставин виклику свідків представник позивача зазначає, що покази вищевказаних осіб повинні бути враховані судом в якості доказів під час вирішення даного публічно-правового спору, оскільки вони стосуються подій, які мали місце 01 серпня 2022 року за участі сторін вказаного адміністративного спору, оскільки свідки на власні очі бачили протиправну поведінку посадових осіб відповідача та виклик представником ОСОБА_1 чергового екіпажу патрульної поліції. Крім того, представник позивача зазначає, що свідок ОСОБА_3 може надати суду покази з приводу обставин перебування у шлюбі із громадянкою російської федерації ОСОБА_1 , необхідності збереження їхнього шлюбу та перспектив подальшого проживання подружжя в Україні.

На підставі викладених вище обставин представник позивача просив суд задовольнити подане клопотання та розгляд даної справи здійснювати за правилами загального позовного провадження з викликом сторін та у судове засідання викликати в якості свідків зазначених у поданому клопотанні осіб.

Розглянувши заявлене представником позивача клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та виклик і допит свідків, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

У відповідності до пункту 20 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Пунктом 10 частини 6 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з частиною 1 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності, а частиною 2 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Тобто, виключний перелік справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження, міститься в частині 4 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, суд наголошує, що практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Україною на підставі Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР (далі - Конвенція) свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 8 грудня 1983 року у справі «Ахеn v. Germany», заява № 8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСІІЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Крім цього, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23 листопада 2006 року (скарга 73053/01 CASE OF JUSSILA v. FINLAND), суд вказав на те, що: «Європейський Суд не сумнівається в тому, що письмове провадження у справі часто може виявитись більш ефективним, ніж усний розгляд, для перевірки та забезпечення того, що платник податків надав точний звіт про свій майновий стан, підкріплений всіма необхідними документами. Суд не вважає переконливим довід заявника, що в ході розгляду цієї справи виникли міркування щодо достовірності, які потребували надання пояснень в усній формі.... та приймає довід держави-відповідача, що будь - які питання факту та питання права в цій справі могли бути належним чином розглянуті та вирішені на підставі матеріалів, наданих у письмовому вигляді. ... Оскільки заявнику була надана повна можливість наводити свої доводи у письмовому вигляді та надавати коментарі щодо відомостей, які надходили від податкових органів, Суд дійшов висновку, що вимоги справедливого судочинства були дотримані...».

Суд погоджується з такою позицією щодо Європейського суду з прав людини щодо застування пункту 1 статті 6 Конвенції.

Характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагає проведення судового засідання, а бажання сторони у справі викласти під час проведення судового засідання свої аргументи, які висловлені нею або можуть бути висловлені у відзиві на позовну заяву, не зумовлює необхідність призначення до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

За таких підстав, на цій стадії судового розгляду, а також враховуючи, що представником відповідача взагалі не було наведено будь-яких належних та об`єктивних доказів, з яких вбачалась би необхідність призначення судового засідання, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання та призначення розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Таким чином, оскільки, представником позивача не було наведено будь-яких належних, допустимих та достатніх причин, окрім того, що для забезпечення реалізації прав позивача є необхідність надання позивачем пояснень безпосередньо у судовому засіданні, у зв`язку з чим необхідно проводити розгляд даної справи за правилами загального позовного провадження, в якому позивач буде брати безпосередньою участь, та з яких вбачалась би необхідність розгляду справи за правилами загального позовного провадження представником позивача не наведено, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення такого клопотання.

Крім того, суд зауважує, що якщо в подальшому, під час розгляду справи, суд дійде висновку про необхідність витребування доказів, заслуховування пояснень сторін, тощо, судом будуть вчинені необхідні дії для всебічного, повного та об`єктивного розгляду, в т.ч. з урахуванням можливості з власної ініціативи призначити судове засідання або перейти до розгляду в порядку загального провадження або призначення судового засідання.

Щодо клопотання представника позивача в частині виклику і допиту свідків, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини 1, 2 статті 65 Кодексу адміністративного судочинства України, як свідок в адміністративній справі може бути викликана будь яка особа, якій відомі обставини, що належить з`ясувати у справі. Свідок викликається в судове засідання з ініціативи суду або учасників справи. Учасник, справи, заявляючи клопотання про виклик свідка, повинен зазначити його ім`я, місце проживання (перебування), роботи чи служби та обставини, щодо яких він може дати показання.

Відповідно до, частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 92 Кодексу адміністративного судочинства України виклик свідка здійснюється за заявою учасника справи.

У заяві про виклик свідка зазначаються його ім`я, місце проживання (перебування) або місце роботи, обставини, які він може підтвердити.

Виходячи з аналізу аргументів та доводів зазначених представником позивача у поданому клопотанні суд зазначає, що обставини на які посилається останній як на підстави для виклику свідків є маловажними та не дають суду обставин прийти до висновку, про необхідність для виклику і допиту таких свідків, та з урахуванням предмету розгляду цієї справи, беручи до уваги обставини того, що вище суд прийшов до висновку про відсутність підстав для розгляду справи за правилами загального позовного провадження з викликом сторін, суд приходить до висновку про відсутність обставин на даному етапі розгляду справи для виклику і допиту свідків.

Таким чином, враховуючи вище викладені норми та з`ясовані судом обставини, а також оцінивши докази, які уже містяться у матеріалах справи, суд прийшов до висновку про необґрунтованість поданої заяви та, як наслідок відсутність підстав для її задоволення.

В той же час, суд зауважує, що якщо в подальшому, під час розгляду справи, суд дійде висновку про необхідність призначити судове засідання або переходу до розгляду в порядку загального провадження, суд може вернутись до розгляду питання щодо виклику і допиту свідків у судовому засіданні.

Керуючись статтями 12, 65, 72, 241 - 243, 248, 257, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 про розгляд адміністративної справи в порядку загального позовного провадження та виклик і допит свідків в адміністративній справі № 640/13023/22 за позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Клочкова