Справа № 560/4218/22
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2022-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/4218/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Михайлов О.О.

Суддя-доповідач - Курко О. П.

13 вересня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Боровицького О. А. Шидловського В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в березні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2022 року позов задоволено, а саме:

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 01.12.2021 №59 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії по інвалідності;

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 20.12.2021 №59 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії по інвалідності;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій зарахувати період роботи ОСОБА_2 з 08.04.1991 по 31.12.1998 у СТОВ «Сьомацьке» та період виплати допомоги по безробіттю з 20.01.2006 по 14.01.2007 до страхового стажу та призначити йому пенсію по інвалідності з 04.10.2021;

- стягнуто на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААВ №537070 від 04.10.2021 позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності (загальне захворювання). Інвалідність встановлена безтерміново.

11.10.2021 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду у Хмельницькій області із завою про призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнобов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області від 01.12.2021 №59 позивачу відмовлено у призначенні пенсії по інвалідності, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу не менше 10 років, передбаченого статтею 32 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Зазначено, що до страхового стажу не зараховано період роботи по трудовій книжці з 08.04.1991 по 31.12.1998, оскільки трудова книжка НОМЕР_1 вважається не дійсною в зв`язку з відсутністю дати заповнення трудової книжки, дата народження дописана іншими чорнилами. Також зазначено, що загальний стаж позивача становить 7 років 19 днів.

20.12.2021 позивач повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнобов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду в Житомирській області від 20.12.2021 №59 позивачу відмовлено у призначенні пенсії інвалідності, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу не менше 10 років, передбаченого статтею 32 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Зазначено, що до страхового стажу не зараховано: - період роботи з 08.04.1991 по 31.12.1998, зазначений в трудовій книжці НОМЕР_2 , оскільки на титульній сторінці відсутня дата заповнення трудової книжки, підпис відповідальної особи, окрім того дата народження дописана іншим чорнилом, що суперечить вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за №110; - трудова діяльність в колгоспі за період з 1988 по 2004 рік згідно довідки трудового архіву Крупецької сільської ради Хмельницької області від 12.11.2021 року №01-34/1273, зазначено не повністю ім`я та по батькові. Для зарахування вищевказаних періодів роботи необхідно надати довідку із зазначенням чи перебували в трудових відносинах інші особи з таким ПІБ; - період одержання допомоги по безробіттю з 20.01.2006 по 14.01.2007, оскільки на титульній сторінці відсутня дата заповнення трудової книжки, підпис відповідальної особи, окрім того дата народження дописана іншим чорнилом, що суперечить вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за №110.

Також у рішенні вказано, що страховий стаж позивача становить 6 років 0 місяців 23 дні.

Згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_2 позивач (у спірні періоди):

- 08.04.1991 прийнятий на роботу у ССВ "Сьомацьке";

- 10.01.2001 виключений з членів ССВ "Сьомацьке" і прийнятий в члени кооперативу "Сьомацьке" в зв`язку з реорганізацією підприємства;

- 01.02.2001 виключений з членів кооперативу "Сьомацьке" і прийнятий в СТОВ "Сьомацьке" в зв`язку з реорганізацією підприємства;

25.06.2004 звільнений з членів СТОВ "Сьомацьке" та з роботи за згодою сторін ст 36. п.1 КЗпП України;

- 20.01.2006 розпочато виплати допомоги по безробіттю;

- 14.01.2007 припинено виплату допомоги по безробіттю.

У відзиві на позовну заяву відповідач також зазначив, що період з 28.12.1994 по 20.05.1996 зараховано до страхового стажу позивача, як проходження військової служби, згідно військового квитка серїі НОМЕР_3 від 28.12.1994, період роботи з 1999 по 2004 зараховано до страхового стажу позивача за даними персоніфікованого обліку у відповідності до сплати страхових внесків.

Вказані обставини слугували підставою для звернення позивача з позовом до суду.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від №59 від 01.12.2021 та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №59 від 20.12.2021 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії по інвалідності, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, є не правомірними та підлягають скасуванню.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Так, принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулюються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону №1058-IV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 30 Закону № 1058-IV пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону. Пенсія по інвалідності призначається незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування на роботу чи після припинення роботи.

Згідно ч. 1 ст. 32 Закону № 1058-IV особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією, зокрема: для осіб з інвалідністю II та III груп - від 43 років до досягнення особою 45 років включно - 10 років.

Згідно ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-IV).

Згідно зі статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відтак, законодавством встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями про період роботи, що можуть міститися в інших документах.

Порядок ведення трудових книжок на час виникнення спірних правовідносин регулювався Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР №162 від 20.06.1974 (далі - Інструкція).

Згідно з п. 2.3 Інструкції усі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - в день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Згідно пункту п.п. б п. 2.17 Інструкції передбачено, що всі записи в трудовій книжці за місцем роботи вносяться окремою строкою з посиланням на дату, номер і найменування відповідних документів.

Аналогічні положення містяться в Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58.

Відтак, записи у трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто позивачем.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року за №637 затверджено "Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" (далі - Порядок №637).

Пунктом 1 даного Порядку №637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (пункт 3 Порядку).

Постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 №310 затверджено Основні положення про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників (далі - Основні положення), згідно з пунктом 1 яких трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність члена колгоспу.

Відповідно до пунктів 5, 6 Основних положень про порядок видачі трудових книжок колгоспників до трудової книжки колгоспника заносились, зокрема, відомості про трудову участь (прийнятий у колгоспі річний мінімум участі в громадському господарстві, його виконання), відомості про нагородження та заохочення, переведення на іншу роботу, припинення роботи.

Всі записи в трудовій книжці завіряються в усіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженого правлінням колгоспу особи та печаткою.

Пунктом 13 Основних положень передбачено, що відповідальність за своєчасне і правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання і видачу несе спеціально уповноважена правлінням колгоспу особа.

Згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_2 позивач (у спірні періоди):

- 08.04.1991 прийнятий на роботу у ССВ "Сьомацьке";

- 10.01.2001 виключений з членів ССВ "Сьомацьке" і прийнятий в члени кооперативу "Сьомацьке" в зв`язку з реорганізацією підприємства;

- 01.02.2001 виключений з членів кооперативу "Сьомацьке" і прийнятий в СТОВ "Сьомацьке" в зв`язку з реорганізацією підприємства;

25.06.2004 звільнений з членів СТОВ "Сьомацьке" та з роботи за згодою сторін ст 36. п.1 КЗпП України;

- 20.01.2006 розпочато виплати допомоги по безробіттю;

- 14.01.2007 припинено виплату допомоги по безробіттю.

Трудова книжка також містить відомості про трудову участь позивача за період 1988-2004 роки, а саме встановлений мінімум людиноднів, кількість відпрацьованих людиноднів та заробітну плату.

Як вже зазначалось вище, позивачу відмовлено у призначенні пенсії по інвалідності, оскільки при призначенні пенсії не зараховано до загального стажу періоди роботи з 08.04.1991 по 31.12.1998, період одержання допомоги по безробіттю з 20.01.2006 по 14.01.2007, у зв`язку з тим, що на титульній сторінці трудової книжки відсутня дата заповнення трудової книжки, а також відсутній підпис відповідальної особи. Крім того, дата народження дописана іншим чорнилом, що суперечить вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників №58. Також, позивачу відмовлено у зарахуванні страхового стажу період з 1998 по 2004 рік згідно архівної довідки від №01-34/1273 трудового архіву Крупецької сільської ради Хмельницької області, з тих підстав, що довідка видана на особу ОСОБА_3 Вас. (по-батькові вказано не повністю.

Водночас, колегія суддів звертає увагу апелянта, що неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по інвалідності.

Правова позиція щодо того, що недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для зазначеної у такій трудовій книжці особи, викладена в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 по справі №677/277/17.

Дослідивши копію трудової книжки позивача, суд зазначає, що з неї чітко вбачаються періоди роботи з 1991 по 2004 роки в СТОВ "Сьомацьке".

Як слідує із архівної довідки Купецької сільської ради від 12.11.2021 №01-34/1273, позивач працював у СТОВ «Сьомацьке» з 1988 по 2004 роки, а зазначена у довідці кількість відпрацьованих людиноднів повністю збігаються із записами у трудовій книжці позивача.

А тому, судом першої інстанції правильно зазначено, що у суду немає підстав вважати, що видана архівна довідка стосується іншої особи.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до стажу ОСОБА_1 весь період роботи з 08.04.1991 по 31.12.1998.

Пунктом «а» частини третьої статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі Закон №1788-XII) передбачено, що до стажу роботи зараховується також: а) будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Згідно із частиною 1 статті 24 Закону №1058-IV період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.

Пунктом 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058-IV, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 передбачено, що до 01.01.2010 період одержання допомоги по безробіттю підтверджується на підставі записів у трудовій книжці, а починаючи з 01.01.2010 - довідкою з бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку.

Таким чином, період отримання допомоги по безробіттю з 20.01.2006 по 14.01.2007 включається до загального стажу роботи позивача.

Доводи відповідача про відсутність підстав для зарахування періоду виплати позивачу допомоги по безробіттю з 20.01.2006 по 14.01.2007, оскільки у трудовій книжці позивача титульній сторінці відсутня дата заповнення трудової книжки, а також відсутній підпис відповідальної особи, є необґрунтованими та такими, що порушують права позивача на призначення пенсії.

Щодо відомостей відповідача про те, що період роботи позивача з 1999 по 2004 зараховано до страхового стажу на підставі індивідуальних відомостей про застраховану особу у відповідності до сплачених внесків, суд зазначає наступне.

Згідно наданої відповідачем копії трудової книжки, яка містить розрахунок стажу позивача, період з 01.01.1999 по 25.06.2004 зарахований не у повному обсязі.

Згідно зі статтею 24 Закону №1058-ІV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Як вже зазначалось, пунктом "а" ч. 3 ст. 56 Закону №1788 передбачено, що до стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Отже, вказана норма містить застереження щодо неврахування при призначенні пенсії періоду, за який відсутня інформація про належність до системи державного соціального страхування або про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

При цьому період роботи позивача з 01.01.1999 зараховано до страхового стажу на підставі індивідуальних відомостей про застраховану особу пропорційно сплаченим внескам.

Отже, обчислення стажу за цей період (з 01.01.1999) здійснено відповідачем відповідно до вимог чинного законодавства України.

Відтак, необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 08.04.1991 по 31.12.1998 у СТОВ «Сьомацьке» та період виплати допомоги по безробіттю з 20.01.2006 по 14.01.2007.

Таким чином, зарахований відповідачем стаж 6 років 0 місяців 23 дні, та стаж, який підлягає зарахуванню за рішенням суду (враховуючи їх часткове співпадіння) в сукупності становить більше 10 років.

Отже, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від №59 від 01.12.2021 та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №59 від 20.12.2021 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії по інвалідності, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, є не правомірними та підлягають скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності.

Позивач просить призначити пенсію з 04.10.2021, тобто з дати встановлення йому інвалідності. Із заявою про призначення пенсії по інвалідності позивач вперше звернувся 11.10.2021 (повторно 20.12.2021), тобто в межах тримісячного терміну. Таким чином, пенсія позивачу має бути призначена з 04.10.2021.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Курко О. П.

Судді Боровицький О. А. Шидловський В.Б.