Справа № 420/264/22
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2022-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/264/22
Головуючий в 1 інстанції: Хурса О. О.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Шляхтицького О.І.,

суддів: Семенюка Г.В., Домусчі С.Д.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 червня 2022 року по справі № 420/264/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області про визнання противправним та скасування рішення , зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся з вищевказаним адміністративним позовом у якому просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 22.12.2021 року №3745 Про надання дозволу на виготовлення проету землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства надано йому ОСОБА_1 , дозвіл на виготовлення землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га (кадастровий номер :01:002:0415), яка розташована на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області;

зобов`язати відповідача надати йому ОСОБА_1 , дозвіл на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки opiєнтовною площею 2 га. у власність для ведення особистого селянського господарства у відповідності із пунктом б ч. 1 ст. 121 ЗК України, за рахунок сформованих земельних ділянок комунальної власності Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, кадастровий номер: :01:002:0206 - 61,482 г., або земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0386 - 67.483 га, чи за рахунок земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0637 - 10.4825 га, за межами населеного пункту Подільського району Одеської області, або за рахунок несформованих земельних ділянок, що передані у власність Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, за межами населеного пункту Коси Слобідка-позначена на публічній кадастровій карті: КОАТУУ: , зона: 01, квартал: 002, площею більше 29,5689 га., яка має межу з земельною ділянкою кадастровий номер :01:002:0206, чи земельної ділянки позначеної: КОАТУ: , зона: 01, квартал: 001, площа більше 10 га., яка мас межу з земельною ділянкою кадастровий номер :01:001:0315, а також, за рахунок несформованих земельних ділянок за межами села Гонората, які позначені на Публічній кадастровій карті: КОАТУУ: , Зона: 01, Квартал: 001. площа більше 20 га., які знаходяться біля земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0104;

стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору та витрати на правничу допомогу у розмірі 3500,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржуваним рішенням від 22.12.2021 року №3745 Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства надано йому дозвіл на виготовлення проекту землеустрою на земельну ділянку, яка не була зазначена у його клопотанні.

Позивач вважає, що земельна ділянка кадастровий номер :01:002:0415 розміщена на уклоні за селом Станіславка, Подільського району, Одеської обл. на місцевості, яка не придатна для ведення особистого селянського господарства. На вказаній місцевості неможливо проводити товарне сільськогосподарське виробництво, а також проводити будь-яку іншу сільськогосподарську діяльність, оскільки вона розміщена в ярах, має круті схили та рипи, а також відсутні транспортні під`їзди до неї.

Позивач також зазначає, що оскаржуване рішення порушує право позивача на отримання у власність повноцінної земельної ділянки, придатної для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земель комунальної власності Куяльницької сільради, а тому є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Варто зазначити, що позивач акцентував увагу суду першої інстанції на тому, що Куяльницькою сільською радою надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою стосовно земельної ділянки про яку не йшлося в його клопотанні.

Як стверджуває позивач, орган місцевого самоврядування не наділений повноваженнями щодо вибору земельної ділянки, а лише надає відповідний дозвіл на земельну ділянку про яку зазначено у відповідному зверненні.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 06 червня 2022 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення , зобов`язання вчинити певні дії, - відмовив.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновків, що відсутні підстави для задоволення позову, так як рішення Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області №3745-VIII від 22.12.2021 було прийняте у порядку, межах повноважень та у спосіб, встановлений Конституцією України та ЗК України, а позивачем не надано жодних належних, достатніх, достовірних доказів.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що суд першої інстанції не повно з`ясував обставини, що мають значення для справи, зробив висновки, які не відповідають обставинам справи, також неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти по справі нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що органом місцевого самоврядування надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка вже є складовою частиною сформованої земельної ділянки з присвоєним кадастровим номером. При цьому, зміна цільового призначення земельної ділянки не здійснювалась, а звернення щодо поділу сформованої земельної ділянки не розглядалось.

Обставини справи.

Колегією суддів установлено, що 15.03.2021 позивач подав до Куяльницької сільської ради звернення в якому просив надати дозвіл на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки орієнтовно площею 2 га у власність для ведення особистого селянського господарства у відповідності із пунктом «б» частини 1 статті 121 ЗК України, за рахунок сформованих земельних ділянок комунальної власності Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, кадастровий номер: :01:002:0206 - 61,482 г., або земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0386 - 67.483 га, чи за рахунок земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0637 - 10.4825 га, за межами населеного пункту Подільського району Одеської області, або за рахунок несформованих земельних ділянок, що передані у власність Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, за межами населеного пункту Коси Слобідка-позначена на публічній кадастровій карті: КОАТУУ: , зона: 01, квартал: 002, площею більше 29,5689 га., яка має межу з земельною ділянкою кадастровий номер :01:002:0206, чи земельної ділянки позначеної: КОАТУ: , зона: 01, квартал: 001, площа більше 10 га., яка мас межу з земельною ділянкою кадастровий номер :01:001:0315, а також, за рахунок несформованих земельних ділянок за межами села Гонората, які позначені на Публічній кадастровій карті: КОАТУУ: , Зона: 01, Квартал: 001. площа більше 20 га., які знаходяться біля земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0104;

До клопотання було додано копія паспорту та ІПН, а також графічні матеріали із офіційної кадастрової карти Держгеокадастру вказаних у заяві земельних ділянок.

Куяльницька сільська рада Подільського району Одеської області розглянула звернення позивача та прийняла рішення від 22.04.2021 № 1266-VIII «Про відмову у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства» в якому пункт зазначила «Відмовити у наданні дозволу у виготовленні проекту проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовно 2,000 га, яка розташована на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, у зв`язку з невідповідністю місцем розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територiї населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку, наступним громадянам: ОСОБА_1 »

Не погоджуючись із рішенням відповідача позивач звернувся до суду.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06.06.2022 року по справі № 420/264/22 адміністративний позов ОСОБА_1 до Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Позивач оскаржив рішення Куяльницької сільської ради до Одеського окружного апеляційного суду.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для задоволення позову, так як рішення Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області від 22.12.2021 року №3745-VIII було прийняте у порядку, межах повноважень та у спосіб, встановлений Конституцією та ЗК України, орган влади виправдав свої дії, навівши достатнє обґрунтування свого рішення, а позивачем не надано належних, достатніх, достовірних та допустимих доказів, що земельна ділянка із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га (кадастровий номер :01:002:0415), яка розташована на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області надана позивачу за вищезазначеним рішенням не придатна для ведення особистого селянського господарства .

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

Здійснюючи апеляційний перегляд даної справи колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель регулюються, зокрема, Земельним кодексом України та Законом України «Про землеустрій».

Відповідно до п.«б» ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Згідно із п.«б» ч.1 ст.121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Повноваження відповідних органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлені статтями 118, 122, 123 Земельного кодексу України, статтями 26, 33, 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Положеннями частини 1 статті 122 ЗК України передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Отже, ОСОБА_1 , як громадянин України, має право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства не більше 2,0 гектара, за умови, що такого права він не використав раніше.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначено статтею 118 Земельного кодексу України, відповідно до частини 6 якої громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Приписами абз.1 ч.7 ст.118 Земельного кодексу України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель державної чи комунальної власності у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Частиною 6 статті 79-1 Земельного кодексу України визначено, що формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про землеустрій" проект землеустрою - сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом; технічна документація із землеустрою - сукупність текстових та графічних матеріалів, що визначають технічний процес проведення заходів з використання та охорони земель без застосування елементів проектування.

Надання дозволу на розробку проекту землеустрою має на меті лише формування земельної ділянки як окремого об`єкта. Натомість, коли йдеться про формування земельної ділянки із частини вже сформованого земельного масиву, що має кадастровий номер, її відведення відбувається на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки.

Відповідно до матеріалів справи, відповідачем не заперечується конституційне право позивача щодо безоплатної передачі земельної ділянки для ведення особистого земельного селянського господарства.

З тексту клопотання позивача наявного в матеріалах справи вбачається, що останній просить надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовно 2 га. у власність для веденя особистого селянського господарства.

З приводу розгляду цього клопотання колегія суддів зазначає, що існує рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01.12.2021 у справі 420/7649/21, що набрало законної сили.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України суд здійснює адміністративне судочинство з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб.

Колегія суддів вважає, що спірні правовідносини у цій справі виникли у зв`язку із не виконанням відповідачем рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01.12.2021 у справі 420/7649/21, яке набрало законної сили.

Відповідно до частини 1 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За змістом частини 1 статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Аналіз зазначених норм свідчить, що є наступні види судового контролю за виконанням судового рішення, такі як зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (стаття 382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (стаття 383 КАС України).

Зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (стаття 382 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Отже, суд першої інстанції повинен був з`ясувати, чи не були оскаржувані дії відповідача пов`язані з виконанням судового рішення, чи є самостійним предметом спору.

Оспорене рішення відповідача про відмову у наданні дозволу прийнято саме на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01.12.2021 у справі № 420/7649/21.

Колегія суддів, проаналізувавши предмет позову у цій справі, дійшла висновку, що він стосується розгляду клопотання позивача від 15.03.2020 та фактично спрямований на виконання іншого судового рішення (рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01.12.2021 у справі 420/7649/21), яким суд визнав протиправним бездіяльність відповідача щодо нерозгляду цього клопотання відповідача та зобов`язав відповідача розглянути це клопотання.

Обраний позивачем у цій справі спосіб захисту - визнання протиправним та скасування рішення Куяльницької сільської ради від 22.12.2021 року №3745 Про надання дозволу на виготовлення проету землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства надано йому ОСОБА_1 , дозвіл на виготовлення землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га (кадастровий номер :01:002:0415), яка розташована на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області - є одним із способів виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01.12.2021 року у справі № 420/7649/21.

Отже, спір у справі є тотожним, виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.

Суд першої інстанції у цій справі при вирішенні спору не дослідив характер правовідносин, що виникли між сторонами та не звернув увагу, що підставою звернення до суду з даним позовом є невиконання судового рішення, та як наслідок допустив порушення норм процесуального права, яке полягає у незастосуванні спеціальних правових норм, які передбачені у статті 382 КАС України.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Підсумовуючи вище наведене, колегія суддів зазначає, що вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 листопада 2019 року у справі № 802/1933/18-а, № судового рішення в ЄДРСРУ 85803979.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Додатковим аргументом на користь вищенаведеного висновку є усталена позиція Верховного Суду.

Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15 -ц висловлена правова позиція про необхідність застосування судами принципу процесуальної економії, тобто «один спір одна справа», а суд вживає заходи для запобігання розпорошення одного спору між різними справами.

Відтак, застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду (принцип процесуальної економії) ( див. п.94 постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 квітня 2021 року, справа № 910/10011/19.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні та конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, у Рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист. Право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Фактично оспорене рішення суду стосується одних і тих прав та інтересів позивача, відносно яких існує рішення суду , яке набрало законної сили у справі № 420/7649/21.

При цьому колегія суддів зазначає, що позивач не позбавлений права звернутись до суду у порядку статі 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення у адміністративній справі № 420/7649/21.

Згідно до частини 1 статті 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні справи помилково застосовані норми процесуального права, а тому, керуючись пунктом 3 частини 1 статті 315 КАС України, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про закриття провадження по справі.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 червня 2022 року по справі № 420/264/22 - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою провадження по справі № 420/264/22 за позовом ОСОБА_1 до Куяльницької сільської ради, Подільського району, Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення від 22.12.2022 року № 3745, зобов`язання вчинити певні дії - закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України

Головуючий суддя Шляхтицький О.І.
Судді Домусчі С.Д. Семенюк Г.В.