Справа № 440/390/21
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2022-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2022 р. Справа № 440/390/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Жигилія С.П. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "МДМ" на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.11.2021, головуючий суддя І інстанції: Н.Ю. Алєксєєва, м. Полтава, повний текст складено 17.11.21 по справі № 440/390/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МДМ"

до Головного управління ДПС у Полтавській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю «МДМ» (далі по тексту ТОВ «МДМ», позивач) звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області (далі по тексту - ГУ ДПС у Полтавській області, відповідач), в якому просило суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 06.08.2020 № на суму 66654,99 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 06.08.2020 № на суму 106332,18 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що прийняті відповідачем податкові повідомлення-рішення є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки ґрунтуються на висновках акту камеральної перевірки від 01.07.2020 № 3816-31-53-04-10/32704255, яка здійснена в період дії карантину, всупереч встановленому п. 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ "Інші перехідні положення" Податкового кодексу України (далі - ПК Україги) мораторію на її проведення. Крім того, звернув увагу, що в силу п. 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ "Інші перехідні положення" ПК України штрафні санкції не повинні застосовуватися до ТОВ «МДМ», оскільки виявлені контролюючим органом порушення податкового законодавства, вчинені Товаристом протягом періоду дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19).

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 15.11.2021 по справі № 440/390/21 в задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "МДМ" (вул. Кутузова, 30, м. Карлівка, Карлівський район, Полтавська область, 39500, ) до Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - відмовлено.

Позивач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.11.2021 по справі № 440/390/21 скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення не враховано приписів п. 75.1 ст. 75 ПК України та правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 22.05.2018 по справі № 826/5165/17 та від 17.04.2018 по справі № 812/872/17, відповідно до яких у контролюючого органу під час проведення камеральної перевірки відсутні повноваження щодо дослідження правомірності сплати податків, з огляду на господарські відносини з контрагентом, у зв`язку з чим перевірка будь-яких інших відомостей, окрім показників податкової звітності (дані, зазначені у податкових деклараціях та дані системи електронного адміністрування податку на додану вартість), перебуває поза межами такої перевірки.

Також вказав, що у спірних податкових повідомленнях-рішеннях ГУ ДПС у Полтавській області посилається на акт перевірки від 01.07.2020 за № 47438/16-31-53-04-10/32704255, про проведення якої та результати позивачу не повідомлялося.

Відповідач в надісланому до суду письмовому відзиві просив суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін. Вважає недоречним посилання позивача на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 02.05.2018 по справі 826/5165/17, оскільки предметом спірної камеральної перевірки було дотримання визначених ПК України граничних строків сплати узгоджених сум податкових зобов`язань з податку на додану вартість за січень, лютий та березень 2020 року, а не дослідження правомірності сплати податків.

З посиланням на п. 76.1 ст. 76 ПК України наполягає, що камеральна перевірка для її проведення не вимагає в якості обов`язкової умови наявності наказу керівника контролюючого органу та взагалі не потребує будь-якого спеціального рішення або направлення на її проведення. У зв`язку з цим, згода платника податків на здійснення камеральної перевірки та його присутність при цьому не є обов`язковими. Разом з цим, вказаний акт перевірки надсилався платнику податків, однак не був вручений із зазначенням причин невручення.

Стверджує, що встановлені п. 52-1 та п. 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ «Інші перехідні положення» ПК України обмеження в частині мораторію на проведення перевірок не застосовуються до камеральних перевірок, а заборони застосування штрафних санкцій - до порушень нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що за результатами проведення камеральної перевірки ТОВ "МДМ" з питання дотримання граничних строків сплати, встановлених ПК України, при здійсненні сплати узгоджених сум грошових зобов`язань, визначених в податкових деклараціях з податку на додану вартість за січень 2020 року, за лютий 2020 року та за березень 2020 року, відповідачем складено акт від 01.07.2020 № 47438/16-31-53-04-10/32704255, за висновками якого встановлено порушення ТОВ "МДМ" пункту 57.1 статті 57, пункту 203.2 статті 203 ПК України від 02.12.2010 року №2755-УІ, із змінами та доповненнями:

- в частині сплати узгодженої суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість, нарахованої відповідно до податкової декларації з податку на додану вартість за січень 2020 року (вх. № від 20.02.2020) по строку 01.03.2020: в сумі 530611,91 грн, з затримкою сплати на 30 днів;

- в частині сплати узгодженої суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість, нарахованої відповідно до податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2020 року (вх. № від 17.03.2020) по строку 30.03.2020 у сумі 135938,00 грн з затримкою на 1 день;

- в частині сплати узгодженої суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість, нарахованої відповідно до податкової декларації з податку на додану вартість за березень 2020 року (вх. № від 17.04.2020) по строку 30.04.2020 в сумі 531660,91 грн, з затримкою сплати на 47 днів.

На підставі вказаного акту перевірки винесені податкові повідомлення-рішення від 06.08.2020 № про зобов`язання платника сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 66654,99 грн, а також № про зобов`язання платника сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 106332,18 грн.

Не погодившись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості та правомірності застосування до позивача штрафних санкцій, оскільки ТОВ "МДМ" не було сплачено узгоджених сум грошового зобов`язання з податку на додану вартість у встановлений ПК України строк, а в свою чергу приписами п. 52 підрозділу 10 розділу ХХ «Інші перехідні положення» ПК України мораторій встановлено виключно на проведення документальних та фактичних перевірок, у той час як підставою винесення спірних податкових повідомлень-рішень слугували результати камеральної перевірки, стосовно якої вказана норма містить застереження лише в частині терміну перевірки.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Колегією суддів встановлено, що фактичною підставою прийняття спірних податкових повідомленнь-рішеннь від 06.08.2020 № та № про застосування до позивача штрафних санкцій за несвоєчасну сплату узгоджених сум грошових зобов`язань з податку на додану вартість, слугували висновки камеральної перевірки, які викладені в акті від 01.07.2020 № 47438/16-31-53-04-10/32704255, щодо недотримання ТОВ "МДМ" строків сплати узгоджених сум грошового зобов`язання з податку на додану вартість, встановлених п. 57.1 ст. 57, п. 203.2 ст. 203 ПК України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані ПК України.

В силу приписів пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платники податків обтяжені обов`язком сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Підпунктом 20.1.19 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючим органам надано право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з п.п. 75.1.1 п.75.1 ст.75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Отже, камеральна перевірка є одним з видів податкових перевірок, встановлених пунктом 75.1 статті 75 ПК України, та за своєю правовою сутністю є формою поточного документального контролю за дотриманням платником вимог податкового законодавства на підставі декларацій та інших документів податкової звітності, одержаних від платника. При цьому, предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Тобто, самостійним предметом камеральної перевірки може бути своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

З акту перевірки від 01.07.2020 № 47438/16-31-53-04-10/32704255 вбачається, що при перевірці використано: податкову декларацію з податку на додану вартість за січень 2020 року вх. № від 20.02.2020, податкову декларацію з податку на додану вартість за лютий 20201 року вх. № від 17.03.2020, податкову декларацію з податку на додану вартість за березень 2020 року вх. № від 17.04.2020, платіжні документи, що надходять в електронному вигляді до ГУ ДПС у Полтавській області та рознесені до інтегрованої картки платника податків, бази даних ДПС України.

Отже, камеральна перевірка ТОВ «МДМ» проведена виключно на підставі даних, зазначених у податковій звітності платника податків, та даних Єдиного реєстру податкових накладних, як це передбачено підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України.

За змістом пункту 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п. 202.1 ст. 202 ПК України звітним (податковим) періодом є один календарний місяць, а у випадках, особливо визначених цим Кодексом, календарний квартал.

Виходячи зі змісту статті 203 цього Кодексу, податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Як встановлено нормами п. 203.2 ст. 203 ПК України сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Згідно з п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 13 п.57.1 ст.57 ПК України якщо граничний строк сплати податкового зобов`язання припадає на вихідний або святковий день, останнім днем сплати податкового зобов`язання вважається операційний (банківський) день, що настає за вихідним або святковим днем.

За визначенням, наведеним у пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України, податковий борг це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Аналіз вказаних норм права дозволяє зробити висновок, що у платника податків є обов`язок сплатити узгоджену суму грошового зобов`язання у встановлений ПК України строк, а саме протягом 10 днів календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, в іншому випадку сума узгодженого грошового зобов`язання набуває статусу податкового боргу відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України.

Колегією суддів встановлено, що ТОВ «МДМ» подано податкові декларації з податку на додану вартість за січень 2020 року від 20.02.2020, за лютий 2020 року від 17.03.2020, за березень 2020 від 17.04.2020 відповідно до яких узгоджені суми податкових зобов`язаннь з податку на додану вартість склали 530612,00 грн, 135938,00 грн, та 531661,00 відповідно.

Граничними строками сплати узгоджених сум податкового зобов`язання за вказаними податковими деклараціями, з урахуванням п. 57.1 статті 57 ПК України, є 01.03.2020, 30.03.2020 та 30.04.2020 відповідно.

Проте, як вбачається з витягу з інтегрованої картки платника податків станом на 01.03.2020, сума узгодженого податкового зобов`язання за податковою декларацією за січень 2020 року не була сплачена в повному обсязі, а лише рахувалась переплата в сумі 0,09 грн. Інша частина грошового зобов`язання по податку на додану вартість за січень 2020 року (по строку - 01.03.2020) була сплачена лише 31.03.2020 у сумі 530611,91 грн, тобто з пропуском граничного строку для сплати податкових зобов`язань.

Сума узгодженого податкового зобов`язання за податковою декларацією за лютий 2020 року (по строку - 30.03.2020) була сплачена в повному обсязі (135938,00 грн) 31.03.2020, що також свідчить про пропущення граничного строку для сплати податкового зобов`язання.

Також, з витягу з інтегрованої картки платника податків вбачається, що узгоджена сума податкового зобов`язання за податковою декларацією за березень 2020 року (по строку -30.04.2020) була сплачена в повному обсязі лише 16.06.2020.

Отже, з наведеного слідує, що всі суми узгоджених податкових зобов`язань з податку на додану вартість за січень, лютий, березень 2020 року сплачені позивачем з порушенням п. 57.1 ст. 57, п. 203.2 ст. 203 ПК України в частині дотримання граничного строку для їх сплати.

Положеннями п.126.1 ст.126 ПК України встановлено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Згідно з п. 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за: порушення вимог до договорів довгострокового страхування життя чи договорів страхування в межах недержавного пенсійного забезпечення, зокрема страхування додаткової пенсії; відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, без згоди контролюючого органу; порушення вимог законодавства в частині: обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального, спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального; здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку; порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, акцизного податку, рентної плати. Протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню.

Таким чином, абз.1 п. 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України запроваджено загальне правило, в силу якого протягом дії карантину не застосовуються штрафи за вчинення особами податкових правопорушень за винятком, зокрема, порушень у сфері нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, порушень у сфері нарахування, декларування та сплати акцизного податку, порушень у сфері нарахування, декларування та сплати рентної плати.

З досліджених матеріалів справи колегією суддів встановлено, що позивачем не сплачено у встановлений законом строк узгоджені самостійно суми грошового зобов`язання саме з податку на додану вартість, визначеного за податковими деклараціями за січень, лютий, березень 2020 року, а тому обмеження щодо застосування штрафних санкцій, встановлене приписами п.52-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, не може бути поширено на спірні правовідносини, що в свою чергу свідчить про наявність підстав для настання для ТОВ «МДМ» відповідальності у вигляді штрафу відповідно до п. 126.1 ст. 126 ПК України.

Колегія суддів зауважує, що позивач не заперечує, що ним було порушено термін сплати узгодженого податкового зобов`язання з податку на додану вартість, а лише вказує на неправомірність дій контролюючого органу щодо проведення камеральної перевірки в період дії карантину.

Так, постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 р. "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2" на всій території України установлено карантин з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року.

У зв`язку з цим, абз. 1 п. 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України установлено мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), крім: документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків; документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.7 та 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу; фактичних перевірок в частині порушення вимог законодавства в частині: обліку, ліцензування, виробництва, зберігання, транспортування та обігу пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального та спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, з підстав, визначених підпунктами 80.2.2, 80.2.3 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 цього Кодексу.

Камеральна перевірка податкової декларації (крім податкової декларації з податку на додану вартість) за звітні (податкові) періоди березень - травень 2020 року, або уточнюючих розрахунків (крім уточнюючих розрахунків з податку на додану вартість), що були подані платниками податків протягом березня - травня 2020 року, може бути проведена лише протягом 60 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Отже, абз. 1 п. 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України запроваджено загальне правило, у силу якого протягом дії карантину не призначаються документальні та фактичні перевірки за окремими винятками. Однак, підстав для поширення цього застереження на камеральні перевірки закон не містить. Між тим, відносно позивача контролюючим органом було проведено саме камеральну перевірку з питань дотримання граничних строків сплати, визначених ПК України, при здійсненні сплати узгоджених сум грошових зобов`язань, визначених в податкових деклараціях з податку на додану вартість за січень 2020 року, за лютий 2020 року та за березень 2020 року.

Інших застережень чи заборон стосовно проведення камеральної перевірки згадана норма п. 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень ПК України не містить, а тому доводи позивача про протиправність проведення камеральної перевірки під час дії карантину є необґрунтованими.

Щодо посилань позивача на не повідомлення контролюючим органом про проведення камеральної перевірки та її результати, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пунктів 76.1, 76.2, 76.3 статті 76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Згідно із пунктом 86.2 статті 86 ПК України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

У статті 42 ПК України наведені вимоги щодо порядку листування платників податків та контролюючих органів.

Відповідно до пунктів 42.1, 42.2 статті 42 ПК України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу, і відображатися в електронному кабінеті.

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно з абзацом 6 пункту 42.4 статті 42 ПК України у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

З матеріалів справи вбачається, що Акт від 01.07.2020 №47438/16-31-53-04-10/32704255, який складено за результатами камеральної перевірки ТОВ "МДМ", був надісланий рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за податковою адресою ТОВ "МДМ" та його зареєстрованим місцезнаходженням - вул. Кутузова, 30, м. Карлівка, Полтавська область, проте був повернутий до відповідача з відміткою "за закінченням встановленого строку зберігання", що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, що міститься в матеріалах справи (а.с. 29).

Таким чином, з огляду на приписи пункту 42.4 статті 42 ПК України акт від 01.07.2020 №47438/16-31-53-04-10/32704255 вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення (04.08.2020).

Враховуючи викладене, посилання позивача на порушення відповідачем порядку і строку надіслання акту перевірки, не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази колегія суддів дійшла висновку, що відповідач при прийнятті від 06.08.2020 № та № про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України, з дотриманням вимог ч.2 ст.2 КАС України, а тому вказані рішення є правомірними та скасуванню не підлягають.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми процесуального права.

Керуючись ч.4 ст.229, ч.4 ст.241, ст.ст.243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "МДМ" - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.11.2021 по справі № 440/390/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді С.П. Жигилій В.Б. Русанова