Справа № 699/327/22
Суддя: Свитка С. Л.
Дата ухвалення: 2022-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 699/327/22
Номер провадження № 2-а/699/8/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2022 року м. Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі

головуючого - судді Свитки С.Л.,

за участю секретаря судового засідання Таран О.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Денисенка С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Корсуні-Шевченківському Черкаської області за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ВРПП Голосного Є.В., Головного управління національної поліції в Чернігівській області про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі,

У С Т А Н О В И В:

Адвокат Денисенко С.В., діючи в інтересах ОСОБА_1 31.03.2022 року подав через систему «Електронний суд» адміністративний позов до інспектора ВРПП Голосного Є.В., Головного управління національної поліції в Чернігівській області про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, відповідно до якої просить визнати протиправною та скасувати постанову серії БАВ №419293 від 25.03.2022 року про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу, справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП закрити. Стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по справі.

В обгрунтування своїх вимог позивач зазначив, що спірну постанову вважає протиправною та такою, що винесена з порушеннями норм законодавства та підлягає скасуванню.

Зазначає, що 25.03.2022 року його знайома ОСОБА_2 на автомобілі марки Volkswagen golf, державний номер НОМЕР_1 , пересувалася містом Прилуки у своїх справах. Попутно вона підвозила його в напрямку до його місця проживання. Близько 18:40 год. по вулиці Київській, 313 їх зупинив військовий патруль і почав перевіряти документи, в ході чого виник конфлікт, для врегулювання якого на місце був викликаний патруль поліції. Працівники поліції прибули на місце після 19:00 год., перевірили їхні документи та, провівши огляд водія, почали складати відносно його знайомої протокол. Однак невдовзі на місце прибув поліцейський з числа керівної ланки Прилуцького відділу поліції та наказав своїм підлеглим знищити протокол відносно його знайомої, яка керувала автомобілем, а натомість велів притягувати його до адміністративної відповідальності за керування автомобілем у стані сп`яніння, що було ним та очевидцями спростовано. Після цього вказаний керівник почав звинувачувати його у порушенні комендантської години та у зв`язку з цим вимагав пройти огляд на стан сп`яніння. Він відмовився від виконання протиправних вимог, оскільки їх зупинили ще до початку комендантської години і утримували на місці до прибуття працівників поліції, які прибули вже після початку комендантської години. Того вечора жодні адміністративні матеріали ні відносно нього, ні відносно інших осіб не складалися. Наступного дня працівники поліції усно повідомили йому, що відносно нього будуть складені адміністративні матеріали. 30.03.2022 року у приміщенні Прилуцького РВП ГУНП йому вручили копію постанови серії БАВ №419293 про накладення на нього адміністративного штрафу за вчинення адміністративного правопорушення у сфері порушення правил дорожнього руху, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Дії працівника поліції щодо притягнення його до адміністративної відповідальності вважає протиправними, так як цього дня він автомобілем не керував, за кермом була його знайома. Вимоги п.2.1 та 2.4 Правил дорожнього руху щодо обов`язку мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та на вимогу поліцейського пред`явити їх для перевірки стосуються виключно водія, а згідно п. 1.10 ПДР водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії. Вважає, що відповідачем був порушений порядок розгляду справи, встановлений ст. 279 КУпАП, оскільки справа розглянута за його відсутності та його взагалі не було повідомлено про її розгляд, внаслідок чого він був позбавлений можливості надати пояснення, заявляти клопотання, залучити захисника. Ніякі докази по справі не досліджувалися, оскільки такі взагалі відсутні, про що свідчить відсутність у постанові посилання на докази, оскаржувана постанова не була вручена йому на місці, про її винесення він дізнався лише 30.03.2022 під час отримання її копії у відділі поліції.

06.07.2022 року адвокат Денисенко С.В. від імені ОСОБА_1 подав через систему «Електронний суд» заяву про уточнення позовних вимог, в якій вказує, що при складанні позову у прохальній частині було допущено описку, а саме було помилково зазначено «ч.2 ст. 126 КУпАП» замість правильного «ч.1 ст.126 КУпАП», тому уточнює свої позовні вимоги і просить визнати протиправною та скасувати постанову серії БАВ №419293 від 25.03.2022 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу, справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП закрити та стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по справі.

Позивач у судове засідання з`явився, надав пояснення, аналогічні тим, що викладені у позовній заяві, та додатково пояснив, що 25.03.2022 у вечірній час він перебував в автомобілі Volkswagen golf, державний номер НОМЕР_1 , яким керувала ОСОБА_3 , він був лише пасажиром. Вказаний автомобіль належить його матері ОСОБА_4 . Він був затриманий військовим патрулем, який згодом передав його наряду поліції. Відео на відеокамеру було зроблено після того як працівники поліції відмовилися від складання протоколу.

Представник позивача в судове засідання з`явився, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.

Відповідач інспектор ВРПП Голосний Є.В. в судове не з`явився, відзиву на позов не надав, про дату, час, місце судового засідання був повідомлений належним чином - тричі електронними листами ( а.с. 35, 45, 60) та рекомендованим листом №096 (а.с. 87).

Представник відповідача ГУНП в Чернігівській області в судове засідання не з`явився, відзиву на позов відповідач не надав, про дату, час, місце судового засідання був повідомлений належним чином тричі електронними листами (а.с. 39, 48, 61) та рекомендованим листом №8100(а.с. 86).

Крім пояснень позивача та його представника судом буди досліджені наступні докази:

-постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №419293 від 25 березня 2022 року, винесеної інспектором ВРПП Голосним Є.В., згідно якої ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Volkswagen golf, державний номер НОМЕР_1 , 25.03.2022 року о 13 год. 00 хв. в м. Прилуки по вул. Київській, 311, не пред`явив посвідчення водія категорії «В», порушивши п. 2.1А ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП. Вказаною постановою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення - штраф у розмірі 425 грн.

У вказаній постанові зазначено дані про те, що до неї додаються відео з бодікамери.

З ініціативи позивача у судовому засіданні допитані свідки.

Свідок ОСОБА_2 надала суду показання, згідно яких ОСОБА_1 є її знайомим близько одного року. Посвідчення водія вона не має, але керувати автомобілем Volkswagen вміє. 25.03.2022 приблизно о 18-30 год. до неї зателефонував ОСОБА_1 і попросив відвезти його додому на АДРЕСА_1 . Вона приїхала і сіла за кермо. Під час руху її зупинили військовослужбовці, які згодом викликали наряд поліції. Поліцейські стали складати протокол відносно неї, але потім переключилися на ОСОБА_1 . ОСОБА_1 в той день не керував автомобілем.

Свідок ОСОБА_5 показав, що працює начальником сектору криміналістичного забезпечення Прилуцького РВП. ОСОБА_1 його колишній підлеглий, що працював на посаді інспектора-криміналіста. 25.03.2022 року він особисто був присутній на місці події о 18 год. 47 хв. на вул. Київській. Прибувши на місце, він виявив там лише військовослужбовців, а згодом приїхали патрульні поліцейські. В його присутності матеріали на ОСОБА_1 не складалися, військовослужбовці тероборони не вказували на останнього як на водія, але вели себе агресивно та пояснювали, що за кермом була дівчина.

Свідок ОСОБА_6 надав суду показання, згідно яких з позивачем товаришує близько одного року. 25.03.2022 року приблизно о 19-30 год. він разом з ОСОБА_7 знаходився на вул. Гвардійській. Через наближення комендантської години ОСОБА_1 по телефону попросив ОСОБА_8 відвезти їх додому. Остання прибула на місце на автомобілі ОСОБА_1 і повезла їх додому. Згодом на вул. Київська їх зупинили військовослужбовці тероборони, які викликали наряд поліції. Прибувший працівник поліції склав протокол на водія, ОСОБА_3 пройшла огляд на стан сп`яніння. Автомобіль зупиняли військовослужбовці тероборони. Автомобілем керувала Шимко Юлія. ОСОБА_1 не керував транспортним засобом. Він пояснень працівникам поліції не надавав. Протокол відносно ОСОБА_1 в той день не складався. ОСОБА_3 на місці проходила огляд на стан сп`яніння. Документи на неї складав інспектор Голосний.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі засобів фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (частина 1 ст. 7 КУпАП)

Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 31 Закону України «Про дорожній рух» №580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону №580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Суд, не заперечуючи наявності у працівників органів Національної поліції повноважень виносити в окремих випадках постанову про адміністративне правопорушення без складення протоколу, вважає що правопорушення (у разі його вчинення) повинно бути належним чином зафіксоване. Відсутність протоколу про адміністративне правопорушення повинно компенсуватись іншими належними та допустимими доказами вчинення правопорушення, оскільки протокол є, зокрема, не лише засобом фіксації вчинення правопорушення, а й доказом дотримання (недотримання) посадовою особою, яка його складає, процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 126 КУпАП до адміністративної відповідальності може бути притягнуто особу, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

У відповідності до п.2.1 (а) ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

За загальним правилом частини 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У даному ж випадку спеціальною є інша правова норма частина 2 ст. 77 КАС України, а тому саме вона підлягає застосуванню. Нею визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Ця норма права по своїй юридичній природі повністю кореспондується та доповнює загальний принцип, визначений статтею 63 Конституції України, котрий декларує відсутність обов`язку в особи доводити свою невинуватість у правопорушенні та стверджує про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На думку суду, цілком логічно та ґрунтується на нормах права, те, що у випадку якщо рішення поліцейського буде оскаржено, то обов`язок довести його правомірність лежить саме на останньому, оскільки в протилежному випадку на особу, котру визнано винною у вчиненні правопорушення, фактично буде покладено обов`язок доводити свою невинуватість, що суперечить вказаній вище статті Конституції України.

Цієї вимоги закону відповідачі не виконали та не надали доказів на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови.

Відтак, суд позбавлений можливості перевірити твердження позивача про позбавлення його працівником поліції при винесенні оскаржуваної постанови можливості надати пояснення, заявляти клопотання, скористатись правовою допомогою адвоката. Крім цього, суду не надано доказів, які б підтверджували порушення позивачем вимог п. 2,1(а) ПДР України, що зумовило притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення. Натомість позивач надав суду докази, а саме пояснення свідків, які стверджували, що позивач 25 березня 2022 року о 13 год. 00 хв. в м. Прилуки по вул. Київській, 311 не керував транспортним засобом Volkswagen golf, державний номер НОМЕР_1 , 25.03.2022 року, а перебував в ньому як пасажир.

Згідно статті 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За даних обставин, суд приходить до переконання про недоведеність вчинення позивачем складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Відповідно до вимог частини 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Суд вважає, що ефективним та достатнім способом захисту порушених прав, свобод та законних інтересів позивача у даній справі є скасування спірної постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 1 ст. 126 КУпАП та закриття адміністративної справи.

Також, при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат судом береться до уваги те, що відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно п.1 ч.9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи.

До матеріалів справи позивачем надано документи (договір про надання правничої допомоги адвокатом, ордер адвоката, протокол погодження ціни, рахунок на оплату послуг, акт виконаних робіт, розрахунок витрат), які підтверджують понесені позивачем витрати на оплату професійної правничої допомоги адвоката в сумі 5000,00 грн.

Суд приходить до висновку, що понесені позивачем судові витрати, пов`язані з розглядом справи, тому позивачу слід відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління національної поліції в Чернігівській області суму сплаченого ним судового збору в сумі 496,20 грн при зверненні із адміністративним позовом в суд та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 241-246, 286 КАС України,

суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора ВРПП Голосного Є.В., Головного управління національної поліції в Чернігівській області про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову серії БАВ №419293 від 25.03. 2022 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 496,20 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп у відшкодування оплати судового збору та 5000,00 (п`ять тисяч) грн у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги у 10-денний строк з дня проголошення рішення суду.

Повний текст рішення суду складений 12.09.2022 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , житель АДРЕСА_2 , інші дані суду невідомі.

Відповідач: інспектор ВРПП Прилуцького відділу поліції Голосний Євгеній Володимирович, адреса місця роботи вул. Котляревського, 66, м. Прилуки, Чернігівська область, 17507, інші дані суду не відомі.

Відповідач: Головне управління національної поліції в Чернігівській області, , адреса пр. Перемоги, 74, м. Чернігів, 14000, інші дані суду невідомі.

Суддя Свитка С.Л.