Справа № 500/2809/22
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2022-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

Справа № 500/2809/22

15 вересня 2022 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі головуючого судді Мірінович У.А., за участі:

секретаря судового засідання Крушельницькоі М.П.,

представника позивача Миколайчук Н.Л.,

представників відповідача Гульки В.І., Наконечної І.В.,

розглянувши у підготовчому засіданні матеріали адміністративної справи за позовною заявою Комунального підприємства теплових мереж Тернопільської обласної ради "Тернопільтеплокомуненерго" до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській обл. Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Комунального підприємства теплових мереж Тернопільської обласної ради "Тернопільтеплокомуненерго" до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській обл. Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), у якій позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про стягнення виконавчого збору від 14.12.2020 у розмірі 818537 грн.05 коп.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до частини четвертої статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження з підстави, передбаченої пунктом 10 частини першої цієї статті, зупиняється у частині стягнення з теплопостачальних та теплогенеруючих організацій заборгованості за спожитий природний газ, використаний станом на 1 червня 2021 року для виробництва теплової енергії, послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води (з урахуванням суми неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), а також за послуги з транспортування і розподілу природного газу, теплову енергію, отриману для її подальшого постачання споживачам та/або надання відповідних комунальних послуг, та підприємств централізованого водопостачання та водовідведення за електричну енергію, спожиту для виробництва та надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.

Позивач вказує, що він листом за № 501/03 від 30.06.2022, повідомив відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про включення його до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" від 03.11.2016 за № 1730-VІІІ (із змінами) станом на 30 травня 2022 року.

Позивач зазначає, що Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), одержавши лист з повідомленням про внесення підприємства до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій з повним найменуванням юридичних осіб-кредиторів, - не зупинив вчинення виконавчих дій, як передбачено законодавством, та неправомірно, на переконання позивача, направив до Філії - Тернопільське обласне управління АТ "Ощадбанк" в якій відкритті рахунки позивачем платіжну вимогу № 85970847 від 08 липня 2022 року про списання грошових коштів в загальні сумі 1432985 грн 99 коп.

Оскільки в платіжній вимозі № 85970847 від 08 липня 2022 року в загальному переліку зазначено наказ № 921/39/18, виданий Господарським судом Тернопільської області 02.07.2018 та який був повернутий стягувачу на підставі його заяви (про що наявна та одержана підприємством постанова державного виконавця від 14.12.2020 про повернення виконавчого документа стягувачу), то уповноваженим представником позивача подано до відповідача заяву про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження №58970847.

Позивач стверджує, що представник підприємства станом на 25.07.2022 ознайомився із матеріалами виконавчого провадження за № 58970847, яке було відкрито на підставі наказу від стягувача ПАТ по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» згідно заяви № 03/523 від 18 квітня 2019 про примусове виконання рішення від 02 липня 2018 року у справі № 921/39/18 (на виконання рішення Господарського суду Тернопільської області від 14 травня 2018 року про стягнення з позивача на користь стягувача - 8064404, 53 грн вартості компенсації неврегульованого небалансу природного газу та 120966,00 грн в повернення сплаченого судового збору) та винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 22.04.2019.

Надалі позивач вказує, що у даному виконавчому провадженні наявні наступні постанови, з яких зроблено копії, а саме:

постанова про арешт майна боржника від 22.04.2019;

постанова про передачу виконавчого провадження від 03.02.2020;

постанова про передачу виконавчого провадження від 28.08.2020;

постанова про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження від 31.08.2020,

а також заява про повернення виконавчого документа від 08.12.2020 за № 03/1313 від приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз", після одержання якої відповідачем винесено наступні постанови, а саме:

постанова про стягнення виконавчого збору у розмірі 818537,05 грн від 14.12.2020 з супровідним листом від 14.12.2020 за № 14590;

постанова про стягнення витрат виконавчого провадження від 14.12.2020 з супровідним листом від 14.12.2020 за № 14592;

постанова про повернення виконавчого документа стягувану від 14.12.2020 з супровідним листом від 14.12.2020 за № 14593, яку підприємство одержало.

При цьому, позивач наполягає на тому, що ним не одержано постанови про стягнення з нього виконавчого збору у розмірі 818537,05 грн від 14.12.2020, яка винесена старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), а про її існування він дізнався після ознайомлення 25.07.2022 із матеріалами вказаного виконавчого провадження та наголошує, що підставою для стягнення виконавчого збору у межах виконавчого провадження про стягнення з боржника коштів є здійснення державним виконавцем дій з фактичного виконання рішення органами державної виконавчої служби, а розмір виконавчого збору обраховується як 10 відсотків від фактично стягнутої суми, як зазначено в самій постанові про стягнення виконавчого збору, про що зазначено у позовній заяві та заяві про поновлення строку звернення до суду від 19.08.2022.

Водночас, на думку позивача, повернення виконавчого документу за заявою стягувана - не є заходом примусового виконання рішень, за допомогою якого державним виконавцем здійснюється стягнення або повернення заборгованості, а є способом добровільного врегулювання сторонами виконавчого провадження питань щодо умов фактичного виконання виконавчого документу, що і мало місце у даному випадку.

Позивач вказує, що оскільки державним виконавцем не вживалось будь-яких заходів чи дій, направлених на примусове виконання рішення суду, що є необхідною підставою для стягнення виконавчого збору, то підстави для сплати позивачем суми виконавчого збору відсутні.

Ухвалою від 24.08.2022, судом відкрито провадження у справі за правилами статті 287 КАС України, призначено у справі судове засідання на 02.09.2022.

В судовому засіданні 02.09.2022 суд задовольнив клопотання представника відповідача та ухвалив відкласти судовий розгляд справи на 13.09.2022 з метою подання відповідачем відзиву на позовну заяву.

08.09.2022, через відділ документального забезпечення суду, відповідачем подано відзив на позовну заяву з додатками зі змісту якого слідує, що він повністю заперечує проти позовних вимог, мотивуючи свою позицію наступним.

На виконанні у Відділі перебуває зведене виконавче провадження №54751589 про стягнення боргу з Комунального підприємства теплових мереж Тернопільської обласної ради «Тернопільтеплокомуненерго» в користь юридичних осіб, держави на суму 30792863,74 грн.

До складу зведеного виконавчого провадження №54751589 входило виконавче провадження №58970847 з примусового виконання наказу №921/39/18 виданого 02.07.2018 Господарським судом Тернопільської області про стягнення з Комунального підприємства теплових мереж Тернопільської обласної ради "Тернопільтеплокомуненерго" на користь приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" 8064404 грн 53 коп вартості компенсації неврегульованого небалансу природного газу та 120966 грн в повернення сплаченого судового збору

Відповідно до частин п`ятої та шостої статті 26 Закону №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Таким чином, відповідач зазначає, що позивач як боржник у виконавчому провадженні - боржник був обізнаний про обов`язок сплати ним виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій та погоджувався з цим, позаяк ним не висловлювались будь-які заперечення стосовно цього як і не проводилось оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження № 58970847 від 22.04.2022.

Відповідач вказує, що на адресу відділу 10.12.2020 надійшла заява стягувача ПрАТ «Тернопільгаз» « 03/1313 від 08.12.2020 про повернення виконавчого документа, з підстав чого, керуючись пунктом 1 частини першої статті 37 Закон №1404-VIII, державним виконавцем, станом на 14.12.2022, винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, копії якої направлено сторонам виконавчого провадження рекомендованою кореспонденцією.

При цьому, у пункті 2 вказаної постанови зазначено, що постанову про стягнення виконавчого збору від 14.12.2020, постанову про стягнення витрат виконавчого провадження від 14.12.2020 вивести в окремі провадження.

На переконання відповідача, позивач не міг бути необізнаним про факт стягнення суми виконавчого збору у визначеному розмірі, оскільки про це вказувалось у постанові про відкриття виконавчого провадження та передбачено діючим законодавством, як і не міг бути необізнаним про вчинення відповідачем дій щодо стягнення вказаного збору шляхом виведення в окремі провадження стягнення виконавчого збору і стягнення витрат виконавчого провадження, оскільки про це зазначалось у отриманій позивачем постанові про повернення виконавчого документа стягувачу.

Відповідач зазначає про пропуск позивачем процесуальних строків на оскарження вказаної постанови про стягнення виконавчого збору у судовому порядку, акцентуючи увагу на тривалу пасивну поведінку позивача, з огляду на що просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (арк. справи 36-139).

Ухвалою від 13.09.2022, заслухавши думку сторін, суд ухвали перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та відклав підготовче засідання у справі на 15.09.2022 з метою надання представнику позивача додаткового часу на ознайомлення із відзивом відповідача на позовну заяву з долученими до нього доказами та подання відповіді на відзив.

Відповідно до частини другої статті 183 КАС України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про:

1) залишення позовної заяви без розгляду;

2) закриття провадження у справі;

3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Заслухавши пояснення представника позивача, представників відповідача, та провівши дії передбачені статтею 180 КАС України, суд за результатом підготовчого засідання, приходить до висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду, виходячи з наступного.

Як слідує з матеріалів судової справи, 18.04.2019 представник Приватного акціонерного товариства «Тернопільгаз» звернувся із заявою до Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області, у якій просив:

- відкрити виконавче провадження по примусовому виконанню Наказу Господарського суду Тернопільської області за № 921/39/18 від 2 липня 2018 року;

- невідкладно накласти арешт на грошові кошти, що знаходяться на усіх відкритих боржником рахунках у банках України та майно боржника;

- здійснити заходи примусового виконання рішення суду у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і Законом України «Про виконавче провадження» (арк. справи 107).

Постановою заступника начальника відділу Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 22.04.2019 відкрито виконавче провадження ВП №58970847 з виконання наказу Господарського суду Тернопільської області №921/39/18, виданого 02.07.2018.

Пунктом 3 вказаної постанови визначено стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 818537,05 гривень (арк. справи 109).

Також, в межах вказаного виконавчого провадження, постановою заступника начальника відділу Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 22.04.2019 накладено арешт на майно, що належить боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів (арк. справи 111).

10.12.2020, Приватне акціонерне товариство «Тернопільгаз», в межах виконавчого провадження ВП№58970847 звернулося із заявою про повернення виконавчого документа - Наказу господарського суду Тернопільської області від 02.07.2018 у справі № 921/39/18 (арк. справи 117).

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 14.20.2020 у ВП №58970847 при примусовому виконанні Наказу господарського суду Тернопільської області від 02.07.2018 у справі № 921/39/18 постановлено повернути виконавчий документ стягувачу (арк. справи 124).

У пункті 2 вказаної постанови зазначено: «постанову про стягнення виконавчого збору від 14.12.2020, постанову про стягнення витрат виконавчого провадження від 14.12.2020 вивести в окремі провадження».

15.12.2020 відповідачем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №63921985 на підставі постанови про стягнення виконавчого збору від 14.12.2020, яка надіслана у встановленому порядку позивачу з супровідним листом 15.12.2020 за вих. №14685.

Далі, постановою відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), керуючись статтями 18, 48 Закону України "Про виконавче провадження", статтями 59, 62 Закону України "Про банки та банківську діяльність", винесено постанову від 12.10.2021 про арешт коштів боржника, винесену при примусовому виконанні наказу № 921/502/17-г/8від 20.02.2018, що видав Господарський суд Тернопільської області, у якій серед іншого зазначено суму стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 818537,05 гривень згідно постанови №58970847 від 14.12.2020, яка є предметом оскарження в межах даної судової справи.

Вказану постанову від 12.10.2021 про арешт коштів КПТМ ТОР «Тернопільтеплокомуненерго» направлено позивачу (арк. справи 126). Зокрема, представником позивача в судовому засіданні не заперечувався факт обізнаності щодо накладення уже більш як шість місяців арешту на кошти позивача на усіх рахунках.

Спір у цій справі відноситься до розгляду окремих категорій справ, що передбачені §2 «Розгляд окремих категорій складних справ» глави 11 розділу ІІ КАС України.

Так, за приписами пункту 1 частини другої статті 287 КАС України позовну заяву про оскарження рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

За наведених обставин слідує, що з метою стягнення несплаченої позивачем суми виконавчого збору, відповідачем у жовтні 2021 року накладено відповідний арешт коштів, про що винесено відповідну постанову та повідомлено позивача.

Отже, принаймні з жовтня 2021 року, позивач дізнався або повинен був дізнатися про можливе порушення своїх прав (інтересів), натомість до суду з цим позовом звернувся 04.08.2022, тобто з пропуском строку звернення до адміністративного суду.

Аналізуючи вище наведене суд приходить висновку про обізнаність позивача щодо наявності в провадженні органу ДВС відкритого виконавчого провадження за оскаржуваним документом, зокрема, і з тих обставин, що як визнає позивач він був повідомлений про виділення в окреме провадження оскаржуваного рішення, а також про накладення на арешту на кошти на всіх рахунках відповідача.

При цьому, суд зазначає, що незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

У публічно-правових відносинах строки особливо актуальні для оцінки правомірності поведінки суб`єктів з погляду на її своєчасність.

КАС України визначає, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Так, Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме : забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства", пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії").

При цьому, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Позивачем не було підтверджено наявність об`єктивних підстав, пов`язаних з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що призвели до звернення до суду з пропуском більш як на півтора роки встановленого строку, після того, як він дізнався про виникнення обставин, які слугували підставою звернення до суду, а також не доведено неможлививості своєчасного звернення до суду.

Щодо покликань позивача, як на підставу для поновлення строку звернення до суду запровадження на території України карантинних заходів, та на частину 3 розділу VШ Прикінцевих положень КАС Украхни, то суд зазначає наступне.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 №540-ІХ (надалі Закон № 540-ІХ), який набрав чинності 02.04.2020 розділ VI "Прикінцеві положення" доповнено пунктом 3 такого змісту:

"3. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)".

Отже, Законом № 540-ІХ визначено, що процесуальні строки у визначених ним випадках не зупиняються, не поновлюються, а автоматично продовжуються на строк дії такого карантину.

В подальшому Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 18.06.2020 №731-IX (надалі - Закон №731-ХІ), який набрав чинності 17.07.2020, пункт 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України (Відомості Верховної Ради України, 2017 р., № 48, ст. 436) викладено в такій редакції:

"Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення."

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином".

Отже, пункт 3 розділ VI "Прикінцеві положення" в редакції Закону № 540-ІХ втратив чинність 17.07.2020, а пункт 3 розділ VI "Прикінцеві положення" в редакції Закону №731-ХІ визначає право суду продовжити процесуальний строк, встановлений судом, лише у випадку, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Проте, позивачем не зазначено, а судом не встановлено обставин, які б свідчили про наявність у позивача обмежень, впровадженими у зв`язку з карантином, що унеможливлюють своєчасне звернення з позовом до суду.

Відповідно до приписів частини третьої статті 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

За таких обставин в задоволені клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду слід відмовити, а позовну заяву слід залишити без розгляду, у відповідності до вимог статті 123 КАС України.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 183 КАС України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

Згідно частини шостої статті 287 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Керуючись статтями 123, 183, 240, 241, 243, 287, 294 КАС України

УХВАЛИВ:

В задоволені клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду від 19.08.2022, - відмовити.

Позовну заяву Комунального підприємства теплових мереж Тернопільської обласної ради "Тернопільтеплокомуненерго" до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській обл. Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання протиправною та скасування постанови Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 14.12.2020 про стягнення виконавчого збору у розмірі 818537 (вісімсот вісімнадцять тисяч сто п`ятсот тридцять сім) гривень 05 коп, - залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду. апеляційна скарга згідно вимог частини шостої статті 287 КАС України може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- Комунальне підприємство теплових мереж Тернопільської обласної ради "Тернопільтеплокомуненерго" (місцезнаходження/місце проживання: вул. Київська, 3а,м. Тернопіль,46016 код ЄДРПОУ/РНОКПП 03353590);

відповідач:

- Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській обл. Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) (місцезнаходження/місце проживання: вул. Грушевського, 8,м. Тернопіль,46021 код ЄДРПОУ/РНОКПП 43316386) .

Суддя Мірінович У.А.