Справа № 240/16627/22
Суддя: Шуляк Любов Анатоліївна
Дата ухвалення: 2022-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В АЛ А

про продовження строку залишення позовної заяви без руху

14 вересня 2022 року м. Житомир №240/16627/22

категорія 111010000

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Шуляк Л.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 із позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дії щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки за період з 01.01.2017 року по 26.06.2019 року, результати якої оформлені актом від 06.11.2020 року №526/06-30-07-10/ НОМЕР_1 .

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 14.12.2020 року № на суму 30752, 61 грн; від 14.12.2020 року № на суму 69982, 00 грн; від 14.12.2020 року № на суму 1020, 00 грн; від 14.12.2020 року № на суму 2278, 62 грн; від 14.12.2020 року № на суму 369031, 13 грн; рішення про застосування штрафних санкцій від 14.12.2020 року № на суму 55439, 43 грн; податкове повідомлення-рішення від 14.12.2020 року № на суму 340, 00 грн; податкове повідомлення-рішення від 14.12.2020 року № на суму 150, 30 грн; податкове повідомлення-рішення від 14.12.2020 року № на суму 680, 00 грн; вимогу про сплату боргу (недоїмки) № від 14.12.2020 року.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху із наданням позивачу строку для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Для усунення недоліків позивачу необхідно було надати до суду належного доказу сплати судового збору у розмірі 10 509, 52 грн або належних доказів незадовільного майнового стану позивача станом з 01.01.2022 по 07.08.2022.

Через відділ документального забезпечення суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків та довідки про те, що за липень 2022 року по серпень 2022 року позивач отримала дохід в розмірі 6 638,91 грн.

В свою чергу, до заяви про усунення недоліків позивачем не надано довідки з УПСЗН про отримання або неотримання соціальних виплат, довідки з пенсійного фонду, тощо, що може бути складовою доходу позивача.

Окрім того, позивачем до позовної заяви подано клопотання про поновлення строку оскарження, в якому зазначено, що в грудні 2021 року вона дізналась про оскаржувані рішення та вимогу.

Як встановлено з матеріалів справи позивачем оскаржується вимога про сплату боргу (недоїмки) № від 14.12.2020, яка винесена на підставі ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціального страхування" від 08.07.2010 №2464-VI (далі - Закон №2464-VI).

Єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), за положеннями пункту 2 частини першої статті 1 Закону №2464-VI, це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Дія Закону №2464-VI поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону (частина перша статті 2 цього Закону).

За положеннями частини другої статті 2 Закону №2464-VI, виключно цим Законом визначаються зокрема принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

Завдання та функції центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, яким за положеннями статті 1 Закону № 2464-VI є орган доходів і зборів та його територіальні органи (в частині адміністрування єдиного внеску), права та обов`язки органів доходів і зборів визначені статтями 12, 13, 14 Закону №2464-VI.

Відтак, облік платників єдиного внеску, їх права та обов`язки, порядок нарахування, обчислення і строки сплати єдиного внеску, його розмір, повноваження органів доходів і зборів, а також відповідальність за порушення законодавства про збір та облік єдиного внеску визначає виключно Закон №2464-VI.

В силу вимог пункту 4 частини першої статті 6 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску має право: оскаржувати в установленому законом порядку рішення органу доходів і зборів та Пенсійного фонду та дії, бездіяльність його посадових осіб.

Згідно з абз. 3, 4 частини четвертої статті 25 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Згідно абз.9 частини четвертої статті 25 Закону №2464-VI у разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.

Таким чином, платник податків має право оскаржити рішення податкового органу, прийнятого в межах Закону №2464-VI в судовому порядку з дотриманням строків, визначених абзацом 9 частини 4 статті 25 Закону №2464-VI (протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги).

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 08 серпня 2019 року у справі № 480/106/19.

Як зазначалось раніше, оскаржувану вимогу відповідачем винесено 14.12.2020 у, в свою чергу, з вказаним позовом позивач звернулась до суду лише 09.08.2022, про що свідчить штемпель вхідної кореспонденції Житомирського окружного адміністративного суду, тобто з пропуском строку звернення.

Крім того, у клопотання про поновлення строку позивач зазначила, що лише в грудні 2021 року дізналась про вимогу. Однак, жодних доказів на підтвердження вказаного не надала.

Також, до матеріалів справи надано листи-відповіді на звернення адвоката Ленського І.О. від 12.01.2022 та 15.04.2022. Тобто, з врахуванням вказаних відповідей, строк на оскарження вимоги сплив ще 25.04.2022.

Окрім того, суд наголошує, що не є безумовною підставою поновлення троку звернення до суду той факт, що позивач не має юридичної освіти.

З врахуванням десятиденного строку оскарження вказаної вимоги, строк звернення до суду для оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 11 листопада 2019 року №Ф-118689-54 сплив 14 січня 2020 року.

В клопотанні позивач самостійно зазначає, що у зв`язку з воєнним станом у неї був втрачений зв`язок з адвокатом та відновлений в червні місяці. А тому, з врахуванням вказаного з червня місяця десятиденний строк також сплив.

З огляду на викладене, суд зазначає, що позивачем не надано доказів на підтвердження поважності пропуску строків звернення до суду, а викладені обґрунтування в клопотанні про поновлення строку на оскарження суд не визнає поважними.

Положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 №3477-IV, рішення Європейського суду з прав людини підлягають застосуванню судами як джерела права.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

У справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 §1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

З метою забезпечення реалізації права позивача на доступ до правосуддя, суд вважає за необхідне продовжити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, встановлений ухвалою суду від 17 серпня 2022 року.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява підлягає подальшому залишенню без руху, із встановленням позивачу нового строку для усунення недоліків шляхом надання до суду:

- належним чином завірені довідки з УПСЗН про отримання або неотримання соціальних виплат, довідки з пенсійного фонду, тощо, що може бути складовою доходу позивача;

- нової обґрунтованої заяви про поновлення строків звернення до суду та доказів поважності пропуску такого строку.

Суд також звертає увагу позивача, що допущення позивачем нових недоліків позовної заяви, не визначених ухвалою суду про залишення позовної заяви без руху та відсутніх на момент первинного звернення із позовом до суду, має бути застережено позивачем при складені уточненої позовної заяви.

Керуючись статтями 7, 121, 160, 161, 169, 243, 248, 256 КАС України, суд,

ухвалив:

Продовжити ОСОБА_1 строк залишення без руху позовної заяви, встановлений ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2022 року.

Позивачу усунути зазначені в ухвалі недоліки протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про продовження строку залишення позовної заяви без руху.

Копію ухвали про продовження строку залишення позовної заяви без руху надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення.

У разі якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк встановлений судом, позовну заяву буде повернуто позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України, та у відповідності до положень статей 293, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, оскарженню не підлягає.

Ухвалу суду складено у повному обсязі: 14 вересня 2022 року.

Суддя Л.А.Шуляк