Справа № 200/2192/22
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2022-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2022 року справа №200/2192/22

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 червня 2022 року (повне судове рішення складено 30 червня 2022 року у м. Слов`янську) у справі № 200/2192/22 (суддя в І інстанції Логойда Т.В.) за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання незаконними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати незаконними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі Управління) щодо розрахунку розміру його пенсії з 03.02.2021 року з урахуванням заробітної плати з 01.07.2000 по 31.12.2003 та з порушенням вимог ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести перерахунок його пенсії з 03.02.2021 без урахування заробітної плати з 01.07.2000 по 31.12.2003 та відповідно до вимог ст. 8 Закону України № 345-VІ «Про підвищення престижності шахтарської праці» (далі Закон № 345-VІ) в розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позов обґрунтовував тим, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21.04.2021 в справі № 200/2535/21-а відповідач зарахував спірні періоди його роботи до пільгового стажу позивача та призначив йому пенсію з 03.02.2021 року згідно з ч. 3 ст. 114 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV). Між тим, орган Пенсійного фонду України в черговий раз порушив його пенсійні права, оскільки не застосував положення ст. 8 Закону № 345-VІ та під час визначення індивідуального коефіцієнту заробітної плати, який застосовується для визначення середньомісячного заробітку для обчислення пенсії, заробітну плату позивача за період з 01.07.2000 по 31.12.2003 врахував в нульовому розмірі, оскільки з неї не сплачувалися страхові внески. Вказані обставини вплинули на розмір його пенсії в бік її зменшення.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 30 червня 2022 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Управління щодо незастосування до пенсії позивача положень абз.3 ч. 1 ст. 28 Закону № 1058-IV та ст. 8 Закону № 345-VІ.

Зобов`язано відповідача провести перерахунок пенсії ОСОБА_2 з 03.02.2021 із застосуванням положень абз.3 ч. 1 ст. 28 Закону № 1058-IV та ст. 8 Закону № 345-VІ.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, представник позивача подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення місцевого суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги висловлено незгоду із висновками суду що відсутності підстав для задоволення позовних вимог щодо здійснення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перерахунку пенсії з 03.02.2021 без урахування заробітної плати з 01.07.2000 по 31.12.2003. Апелянт наголошує, що в системі персоніфікованого обліку щодо заробітної плати у період з 01.07.2000 по 31.12.2003 взагалі відсутні будь-які відомості про заробітну плату, а тому встановлене судом першої інстанції не відповідає дійсним обставинам справи (довідка ОК-5).

Відповідач також подав апеляційну скаргу, проте ухвалою апеляційного суду від 05 вересня 2022 року вона була повернута заявнику, у зв`язку з невиконанням вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, упродовж встановленого судом процесуального строку.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.

03.02.2021 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV.

Рішенням Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 08.02.2021 № 29 у призначенні такої пенсії відмовлено; до пільгового стажу роботи не зараховані певні періоди його роботи.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 21.04.2021 в справі № 200/2535/21-а, яке набрало законної сили 30.09.2021, позов ОСОБА_2 до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 08.02.2021 року № 29; зобов`язано Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 03.02.2021 про призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV із зарахуванням до його пільгового стажу періодів роботи з 28.08.1999 по 28.08.2001, з 31.10.2001 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 31.01.2004, 01.09.2004 по 18.04.2005, періоду навчання у Селидівському гірничому технікумі з 01.09.1995 по 24.06.1999, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, та прийняти відповідне рішення; в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Також здійснено розподіл судових витрат.

На виконання вказаного судового рішення Управління (як правонаступник Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області) зарахував спірні періоди роботи позивача до його пільгового стажу та призначив йому пенсію з 03.02.2021 згідно з ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV, про що прийняв рішення від 21.01.2022 № 91.

У вказаному рішенні зазначено, що страховий стаж (повний) позивача становить 45 років 10 місяців 16 днів, з них пільговий по списку № 1 24 роки 00 місяців 00 днів. Підземні роботи та професії позивача становлять 28 років 01 місяць 24 дні. Застосовано коефіцієнт страхового стажу - 0,45833; пенсію призначено в загальному розмірі 10624,42 грн.

При обчисленні пенсії позивача з часу її призначення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області:

- не були застосовані положення ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»;

- під час визначення індивідуального коефіцієнту заробітної плати, який застосовується для визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, заробітна плата для обчислення пенсії за спірний період роботи позивача з 01.07.2000 по 31.12.2003 врахована за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку (де щодо заробітної плати позивача стоять нулі та зазначена середня заробітна плата по народному господарству).

Вказані обставини (щодо обчислення пенсії) відповідачем визнаються.

Ці дії відповідача не були предметом спору в справі № 200/2535/21-а, оскільки були вчинені лише після призначення позивачу пенсії під час її обчислення.

Листом відповідача від 12.01.2022 № 734-21852/С-15/8-0500/22 позивача повідомлено про призначення йому пенсії на виконання судового рішення. Також повідомлено, що оскільки судовим рішенням не зобов`язано враховувати зазначені в ньому періоди роботи до підземного стажу, що дає право на встановлення розміру пенсії відповідно до ст. 8 Закону № 345-VІ, тому підстави для призначення пенсії у розмірі 80 відсотків заробітної плати шахтаря відсутні. Заробітна плата для обчислення пенсії за періоди роботи з 01.07.2000 по 30.09.2018 врахована за даними персоніфікованого обліку, та її середньомісячний розмір становить 22 794,75 грн. (9118,81 грн. - показник середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2018-2020 роки х 2,49975 - індивідуальний коефіцієнт заробітної плати). Розмір пенсії з 03.02.2021 становить 10 624,42 грн., у тому числі розмір пенсії за віком по ст. 27 (22 794,75 грн. х 0,45833) 10 447,52 грн., доплата за понаднормативний стаж по ст. 28 (10 років) - 176,90 грн.

Листом відповідача від 27.01.2022 № 0500-1502-8/18211 на запит адвоката позивача повідомлено, що Управлінням направлено запит до Пенсійного фонду України про надання роз`яснень щодо обчислення розміру пенсії згідно зі ст. 8 Закону № 1058-IV по пенсійним справам, які призначені враховуючи вимоги рішень суду. За результатами роз`яснень (після їх надходження) буде прийнято рішення щодо перегляду пенсійної справи ОСОБА_2 .

Судами також встановлено, що щодо спірного періоду роботи з 01.07.2000 по 31.12.2003 в матеріалах пенсійної справи позивача є лише довідка Треста «Арктиквугілля» від 17.08.2001/№1-2109 про середній заробіток позивача за травень - липень 2021 року, однак в довідці відображено, що середній заробіток в ній зазначений без урахування відповідних надбавок та коефіцієнтів (тобто не в повному обсязі).

Інші довідки про заробітну плату позивача за спірний період в матеріалах пенсійної справи відсутні.

Судами також встановлено, що 03.02.2021 Селидовским об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області до ГУ відділення Пенсійного фонду Російської Федерації № 10 по Москві та Московській області було направлено лист від 03.02.2021 № 0572-03-10/2165 «Про проведення позапланової перевірки», в якому також містилося клопотання про надання допомоги у витребуванні довідки про заробітну плату позивача за період його роботи з 28.08.1999 по 13.05.2004 в Тресті «Арктиквугілля» (арх. Шпицберген (Норвегія), рудник «Баренцбург»).

Як пояснив відповідач, відповіді він поки не отримав.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, апеляційний суд зазначає наступне.

Рішення місцевого суду оскаржено лише позивачем. Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Таким чином, оскільки судове рішення відповідачем не оскаржене, апеляційному перегляду підлягає рішення місцевого суду лише в частині, в якій в задоволенні частки позовних вимог відмовлено. В іншій частині судове рішення апеляційному перегляду не підлягає і має бути залишено без змін.

Відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 в справі № І-р/2020) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці жінкам.

Відповідно до ч.1 ст.114 розд. ХІV Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 114 вказаного Закону на пільгових умовах пенсія за віком призначається, зокрема працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, або за відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають особи, визначені наступними абзацами п. 1 ч. 2 ст. 114 вказаного Закону.

Таким чином необхідними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV є досягнення відповідного пенсійного віку, зайнятість особи на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1, які затверджені Кабінетом Міністрів України, така зайнятість повний робочий день, наявність атестації робочих місць та наявність відповідного страхового стажу, в тому числі на зазначених роботах.

Відповідно до ч. 3 ст. 114 вказаного Закону працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Аналогічні положення містяться в ч. 1 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Таким чином необхідними умовами для призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку є зайнятість особи повний робочий день, така зайнятість на підземних і відкритих гірничих роботах, що передбачені відповідним списком, що затверджені Кабінетом Міністрів України, наявність відповідного стажу роботи на цих роботах (пільгового, страхового).

Відповідно до абз.3 ч. 1 ст. 28 Закону № 1058-IV мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону № 345-VІ, та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Аналогічні положення в аналогічних редакціях містяться в ст. 8 Закону № 345-VІ.

Так, ст. 8 Закону № 345-VІ визначено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону № 1058-IV, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Статтею 1 Закону № 345-VІ визначено, що дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

З матеріалів справи (в тому числі з трудової книжки позивача, відповідних довідок, пенсійної справи, рішення про призначення пенсії) вбачається, що позивач належав до працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей. При цьому позивач відпрацював на таких підземних роботах понад 15 років.

Отже, на позивача поширювалися положення Закону № 345-VІ, з огляду на що орган Пенсійного фонду України зобов`язаний був при обчисленні пенсії позивача застосувати положення абз.3 ч. 1 ст. 28 Закону № 1058-IV та ст. 8 Закону № 345-VІ.

Незастосування таких положень призвело до заниження розміру пенсії позивача, що порушило його пенсійні права.

З огляду на наведене, правильним є висновок місцевого суду, що бездіяльність відповідача в цій частині підлягає визнанню протиправною із зобов`язанням органу Пенсійного фонду України провести перерахунок пенсії позивача з 03.02.2021 (з часу її призначення) із застосуванням положень абз.3 ч. 1 ст. 28 Закону № 1058-IV та ст. 8 Закону № 345-VІ (ч. 2 ст. 9, п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України).

При цьому вказані норми цих Законів чітко визначають в якому відсотковому розмірі заробітної плати встановлюється мінімальний розмір пенсії особам, що не потребує додаткового відображення цих норм в резолютивній частині судового рішення.

Щодо заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії

Згідно з абз.1 - 3 та 5 ч. 1 ст. 40 Закону № 1058-IV, яка регулює порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8, 9 і 14 статті 11 цього Закону та періоди страхового стажу під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з місяця запровадження карантину у 2020 році та шести календарних місяців після його завершення. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на ч. 2 ст. 40 вказаного Закону № 1058-IV.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 вказаного Закону заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn );

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

У разі відсутності на день призначення пенсії даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, для визначення середньої заробітної плати (доходу) враховується наявна заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, з наступним перерахунком заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії після отримання даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії.

Порядок визначення показників середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону № 1058-IV враховується для обчислення пенсії затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 01.02.2008 № 4-4.

Порушення наведених вимог законодавства судами не встановлено.

Так, під час визначення індивідуального коефіцієнту заробітної плати, який застосовується для визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, заробітна плата для обчислення пенсії за спірний період роботи позивача з 01.07.2000 по 31.12.2003 врахована за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку (де щодо заробітної плати позивача стоять нулі та зазначена середня заробітна плата по народному господарству), що, за відсутності в матеріалах пенсійної справи довідки про заробітну плату позивача за цей період (що також відображено в даних персоніфікованого обліку), відповідало вимогам законодавства.

Врахування заробітної плати для обчислення пенсії за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, чітко визначено абз.5 ч.1 ст.40 Закону № 1058-IV, яка регулює порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії.

Органом Пенсійного фонду України вчинені відповідні дії для отримання довідки про заробітну плату позивача за цей період, після чого, як пояснив відповідач, заробітну плату позивача (і, відповідно, пенсію) буде переглянуто. Також позивач не позбавлений права самостійно подати до органу Пенсійного фонду України таку довідку.

Крім того, позивач не позбавлений права виключення за своїм вибором періоду до 60 календарних місяців страхового стажу з періоду, за який враховується заробітна плата для обчислення пенсії, що відбувається в порядку, встановленому абз.3 ч.1 ст.40 Закону № 1058-IV, за заявою пенсіонера. Таку заяву позивач до відповідача не подавав.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в цій частині відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законом, і не порушив права позивача.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника позивача Верченко Ольги Олександрівни залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 червня 2022 року у справі № 200/2192/22 залишити без змін.

Повне судове рішення 13 вересня 2022 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. В. Сіваченко

Судді А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук