Справа № 520/23312/21
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2022-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2022 р. Справа № 520/23312/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.12.2021, головуючий суддя І інстанції: Старосєльцева О.В., м. Харків, повний текст складено 21.12.21 по справі № 520/23312/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі також позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (надалі за текстом відповідач, Управління), в якій просив:

1) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 02 від 19.06.2021 про відмову визнати право позивача на перерахунок пенсії з розрахунку 90 % від середнього заробітку без обмежень максимальним розміром;

2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити з 13 грудня 2019 року перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії з розрахунку 90 % від середнього заробітку без обмежень максимальним розміром на підставі довідки прокуратури Харківської області № 18-190 від 16.03.2020 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії, з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії;

3) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області надати Харківському окружному адміністративному суду звіт про виконання судового рішення протягом одного місяця з дня набрання ним законної сили.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2021 року позовну заяву задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 02 від 19.06.2021 щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити з 13 грудня 2019 року перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії з розрахунку 90 % від середнього заробітку на підставі довідки прокуратури Харківської області № 18-190 від 16.03.2020 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії, з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 частину витрат зі сплати судового збору в сумі 454 грн. 00 коп.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення в цій частині та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовні вимоги в повному обсязі, з огляду на порушення судом першої інстанції норм матеріального права.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що Управлінням належним чином виконано судове рішення у справі № 520/7602/2020 і ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії з урахуванням статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 19.10.2014 за № 1697-VІІ, тобто із розрахунку 60 % місячної заробітної плати та в розмірі, який не перевищує десять прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Зазаначає, що суд першої інстанції під час прийняття рішення необґрунтовано керувався нормами ст. 86 Закону України від 19.10.2014 за № 1697-VІІ, а не положеннями ст. 50-1 Закону України від 05.11.1991 за № 1789-ХІІ.

Позивач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України), суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , з грудня 1999 року отримує пенсію за вислугу років як працівник прокуратури.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19.03.2021 у справі № 520/7602/2020 визнано протиправним та скасовано рішення відділу з питань перерахунків пенсій № 19 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 1 від 27.03.2020 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру»; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області з 13.12.2019 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-УІІ, на підставі довідки прокуратури Харківської області № 18-190 від 16.03.2020 про розмір плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.

У межах справи № 520/7602/2020 судовим розглядом установлено, що позивачу призначено пенсію за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 за №1789-ХІІ у розмірі 90 % від чинної заробітної плати прокурора, що займає посаду аналогічну на час звільнення позивача.

Управлінням на виконання рішення суду у справі № 520/7602/2020 проведено перерахунок пенсії позивача з урахуванням статті 86 Закону України від 14.10.2014 за № 1697-VІІ «Про прокуратуру», тобто із розрахунку 60 % місячної заробітної плати та в розмірі, який не перевищує десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність - з 13.12.2019 - 16380,00 грн., з 01.07.2020 - 17120,00 грн., з 01.12.2020 - 17690,00 грн.

Після проведеного перерахунку розмір пенсії позивача з 13.12.2019 становить 16380,00 грн, що менше ніж розмір пенсії, який виплачується позивачу після проведеного перерахунку з 01.01.2016 згідно з постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.11.2016 по справі № 638/16382/16-а, та який становить 20928,02 грн, виплату пенсії залишено в попередньому розмірі 20928,02 грн.

Отже Управлінням проведено перерахунок розміру раніше призначеної пенсії позивача із застосуванням умовного показника пенсії у 60 % заробітку діючого прокурора і обмеженням виплати пенсії максимальним розміром у 10 прожиткових мінімумів для працездатної особи.

Позивач ініціював перед Управлінням процедуру перерахунку розміру раніше перерахованої пенсії за рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19.03.2021 по справі № 520/7602/2020.

Листом від 10.06.2021 за № 2000-0305-8/77907 позивача повідомлено, що після проведеного перерахунку, на виконання рішення суду у справі № 520/7602/2020, розмір пенсії з 13.12.2019 становить 16380,00 грн, що менше ніж розмір пенсії, який виплачується позивачу після проведеного перерахунку з 01.01.2016 згідно з постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.11.2016 у справі № 638/16382/16-а та який становить 20928,02 грн, тому виплату пенсії залишено в попередньому розмірі 20928,02 грн.

Також разом із зазначеним листом позивачу надіслано протокол розрахунку пенсії з посиланням на рішення від 19.06.2021 за № 02.

Не погоджуючись з такими діями та рішеннями Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, позивач звернувся до суду.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції, дійшовши висновку, що при перерахунку пенсії прокурорів має застосовуватися норма, яка визначає розмір місячного (чинного) заробітку у відсотках, що діяла на момент призначення пенсії, а наступні зміни законодавства стосувалися зміни розміру відсотків при призначенні пенсії прокурорам, задовольнив вимоги позивача в частині визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 02 від 19.06.2021 щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 та зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити з 13 грудня 2019 року перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії з розрахунку 90 % від середнього заробітку на підставі довідки прокуратури Харківської області № 18-190 від 16.03.2020 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії, з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Виходячи з положень вказаної норми законодавства, колегія суддів переглядає рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи у цій частині, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

На час призначення позивачу пенсії (1999 рік) особливості пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих прокуратури визначалися статтею 50-1 Закону «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ (до 15 липня 2015 року) (далі - Закон № 1789-ХІІ).

Відповідно до ч. 1 цієї статті Закону № 1789-ХІІ прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Згідно із ч. 12 вказаної статті Закону № 1789-ХІІ обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи (ч. 17 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ).

До статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ вносилися зміни Законом України від 8 липня 2011 року № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі - Закон № 3668-VI), внаслідок яких наведена вище частина сімнадцята статті 50-1 Закону 1789-ХІІ з 1 жовтня 2011 року стала вісімнадцятою, - тобто відбулась зміна порядкового номеру частини статті, що регламентувала порядок та підстави перерахунку пенсії, проте її текст залишився незмінним.

14 жовтня 2014 року ухвалено Закон України «Про прокуратуру» № 1697-VІІ (далі - Закон № 1697-VІІ).

У первинній редакції частина двадцята статті 86 Закону № 1697-VІІ мала такий текст: «Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Отже первинна редакція частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VІІ та частина сімнадцята (з 1 жовтня 2011 року - вісімнадцята) статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ містили аналогічні за змістом положення щодо підстав та порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених працівникам прокуратури.

Розділ XII «Прикінцеві положення» Закону № 1697-VІІ щодо набрання ним чинності (в розрізі конкретних статей закону) неодноразово змінювався, переважна більшість статей (у тому числі й стаття 86) цього Закону набрали чинності з 15 липня 2015 року. Водночас з 15 липня 2015 року втратив чинність Закон № 1789-XII (крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п`ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів).

01 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (далі - Закон № 76-VIII), яким, зокрема, частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ (діяла до 15 липня 2015 року) та частину двадцяту статті 86 Закону № 1697-VІІ (набрала чинності 15 липня 2015 року) викладено у новій редакції, відповідно до якої умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Прийняття зазначеного Закону, як вбачається із пояснювальної записки до його законопроекту, було обумовлено необхідністю реалізації заходів щодо економного та раціонального використання державних коштів та приведення до фінансових можливостей держави дії положень окремих законів України, створення умов для стабілізації фінансового стану держави та удосконалення окремих положень соціальної політики.

Таким чином, починаючи з 1 січня 2015 року, в Україні жоден закон не визначав ані умов (підстав), ані порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених на підставі Закону України «Про прокуратуру».

Законодавець повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури після 1 січня 2015 року делегував Кабінету Міністрів України.

Проте Кабінет Міністрів України впродовж 2015-2019 років не визначив умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури.

13 грудня 2019 року Конституційний Суд України за результатами розгляду справи за конституційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VII ухвалив Рішення № 7-р(II)/2019, яким:

- визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України;

- положення частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

До того ж, Конституційний Суд України установив такий порядок виконання цього Рішення:

- частина двадцята статті 86 Закону № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- частина двадцята статті 86 Закону № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:

«20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Згідно зі статтею 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Зазначене Рішення КСУ стало підставою для звернення позивача, який отримує пенсію відповідно до Закону України «Про прокуратуру», за отриманням актуальної довідки про заробітну плату та в подальшому до відповідача із заявою про перерахунок пенсії.

Так, чинна з 13 грудня 2019 року норма частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VII визначає умови перерахунку пенсії за вислугу років підвищення заробітної плати працівникам прокуратури. Адже грошове забезпечення працівників прокуратури істотно збільшилося ще в жовтні 2017 року, при цьому розмір пенсії позивача не перераховано.

Протягом усього періоду дії норми статті 86 Закону № 1697-VІІ, яка визначала, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, позивач мав право на перерахунок пенсії, проте був позбавлений можливості таке право реалізувати з огляду на бездіяльність Кабінету Міністрів України.

Така бездіяльність уряду була предметом розгляду в судах.

Верховний Суд в постанові від 24 квітня 2019 року (справа № 826/8546/18) звернув увагу, що Кабінет Міністрів України протягом тривалого часу ухиляється від прийняття рішення про встановлення порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури, необхідність прийняття яких Законом № 1697-VІІ покладено саме на уряд.

Суди у зазначеній справі визнали протиправною бездіяльність Кабінету Міністрів України щодо неприйняття порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури, як це передбачено частиною двадцятою статті 86 Закону № 1697-VІІ, та зобов`язали Кабінет Міністрів України протягом 30 днів з дня набрання рішенням законної сили вжити заходів та ухвалити рішення про встановлення порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури.

Проте рішення суду Кабінетом Міністрів України виконано не було.

Відсутність затвердженого Кабінетом Міністрів України порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури зумовило неможливість проведення органом ПФУ перерахунку у тому числі і пенсії позивача.

Реалізація його права була забезпечена саме Рішенням КСУ № 7-р(ІІ)/2019.

30.08.2017 Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівникам прокуратури» (далі по тексту - постанова КМ України від 30.08.2017 за № 657), яка є чинною, та підлягає застосуванню до спірних відносин, як рішення уряду, що є фактично рішенням про «підвищення заробітної плати працівників прокуратури».

З урахуванням викладеного колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про протиправність дій відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії позивача, наявність підстав для зобов`язання здійснити перерахунок її пенсії згідно зі статтею 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ від 05.11.1991 (в редакції, чинній на момент призначення пенсії), на підставі довідки прокуратури Харківської області № 18-190 від 16.03.2020.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 20.01.2021 по справі № 560/2120/20, яка є обов`язковою для врахування в силу ч. 5 ст. 242 КАС України.

Щодо доводів апеляційної скарги про безпідставне зобов`язання судом відповідача здійснити перерахунок позивачу пенсії за вислугу років в розмірі 90 %, колегія суддів зазначає таке.

Так, на час перерахунку пенсії позивача на виконання рішення суду у справі № 520/7602/2020 ч. 2 ст. 86 Закону № 1697-VII визначала, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Як убачається з матеріалів справи, відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача, розмір якої з урахуванням положень ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» обчислений з 60 % заробітної плати, обмежений 10 прожитковими мінімумами для непрацездатних осіб.

Тобто максимальний відсоток розрахунку пенсії за вислугу років відповідачем обчислений відповідно до ч. 2 ст. 86 Закону № 1697-VII, згідно з якою він не повинен перевищувати 60 % від суми місячної (чинної) заробітної плати працівників прокуратури.

Однак колегія суддів зазначає, що вказана норма введена Законом № 1697-VII, який набрав чинності 15.07.2015, тобто після призначення пенсії позивачу. На момент призначення пенсії позивачу максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до ст. 50-1 Закону № 1789-XII, не повинен був перевищувати 90 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати працівників прокуратури, і саме з урахуванням такого максимального розміру позивачу призначена пенсія за вислугу років.

Тобто внаслідок внесення змін до ст. 50-1 Закону № 1789-XII, а також набрання чинності Законом № 1697-VII, рівень фінансового забезпечення пенсіонерів, яким призначена пенсія відповідно до Закону № 1789-XII, в частині визначення максимального відсотку розрахунку пенсії за вислугу років, погіршився.

Разом з цим ст. 86 Закону № 1697-VII врегульовує порядок призначення пенсій, а не її перерахунок. Призначення та перерахунок пенсії не є тотожними, є різними за змістом та механізмом їх проведення.

Враховуючи соціальну спрямованість держави, базові гарантії позивача при призначенні пенсії не можуть бути звужені в подальшому, при здійсненні перерахунку пенсії. Зазначене твердження обґрунтоване положеннями ст. 22 Конституції України, відповідно до якої закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані та при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсязі існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції. Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян, як і під час проходження служби, так і після її закінчення, зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей.

Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто, комплексу організаційно - правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Таким чином при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір місячної заробітної плати, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Враховуючи викладене, колегія судів відхиляє доводи апеляційної скарги відповідача в частині правомірності дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо зменшення ОСОБА_1 пенсії при її перерахунку з 90 відсотків до 60 відсотків від суми місячної заробітної плати та погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в цій частині.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків, якими мотивоване рішення суду першої інстанції, та не дають підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими, а застосування судом норм матеріального права - неправильним.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно установив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи в частині задоволення позовних вимог та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.12.2021 по справі № 520/23312/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді О.В. Присяжнюк О.А. Спаскін