Справа № 280/987/22
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2022-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 вересня 2022 року м. Дніпросправа № 280/987/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання: Новошицької О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро апеляційну скаргу Запорізької митниці на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24.05.2022 року (суддя Богатинський Б.В., м. Запоріжжя, повний текст рішення складено 24.05.2022 року) в справі №280/987/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УТД Техпром» до Запорізької митниці про визнання протиправними та скасування картки відмови у прийнятті митної декларації, рішення про коригування митної вартості товару, -

в с т а н о в и в:

19.01.2022 року ТОВ «УТД Техпром» (далі по тексту позивач) звернулось до суду з позовом до Запорізької митниці (далі по тексту відповідач), в якому просило визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA112080/2021/000401; визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA112080/2021/000066/2 від 30.11.2021 року.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 24.05.2022 року позовні вимоги ТОВ «УТД Техпром» задоволено.

Запорізька митниця не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, подала до суду апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити. Свої вимоги обґрунтувала тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт зазначив, що при винесенні оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товару та картки відмови в прийнятті митних декларацій він керувався вимогами Митного кодексу України правилом визначення митної вартості переміщених товарів, де визначено, що якщо з наданих декларантом митної вартості товарів не можливо встановити дійсність задекларованої митної вартості, то митний орган вправі застосувати інші методи визначення митної вартості, окрім методу за прописаною вартістю у контракті або договорі. Апелянт вказував, що ним при митному оформленні товарів виявлено розбіжності у поданих до оформлення документів, декларантом не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару всіх складових митної вартості, необхідних при їх обчисленні відповідно до умов поставки, пов`язаних з транспортуванням та пакуванням товару, декларанта було повідомлено про виявлені розбіжності, однак у відповіді на запит ним недоліки не усунуто. Наявні розбіжності у частині оплати за заявлений до митного оформлення товар, до митного оформлення надано невідповідну специфікацію на товар. Позивачем, не було надано необхідних документів для підтвердження заявленої у митній декларації митної вартості та в поданих документах були розбіжності у даних щодо розрахунку ціни, різні умови формування ціни товару, тому митницею було вирішено застосувати інший метод визначення митної вартості ніж був застосований декларантом. Апелянт зазначив, що він своїм рішенням правомірно визначив митну вартість товарів, оскільки заявлена позивачем митна вартість по відпрацюванню бази даних була нижча, ніж митна вартість подібних товарів, оформлених митними органами України у попередні періоди на митну територію України.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ «УТД Техпром» при поданні до митного органу митної декларацій, обґрунтовано застосовано перший метод, як основний метод визначення митної вартості товарів за ціною договору. Суд першої інстанції зазначив, що Запорізька митниця не мала підстав змінювати митну вартість імпортованих товарів, оскільки позивачем було надано повний пакет документів на підтвердження визначеної ним у митній декларації вартості товарів, розбіжності не перешкоджають встановити справжню вартість товарів, документи дають змогу ідентифікувати товар та об`єктивно визначити його ціну по договору. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості товару, що між позивачем та митницею не відбувалось. Суд першої інстанції зазначав, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованих позивачем товарів від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товарів за першим методом визначення його митної вартості. Суд першої інстанції вказував, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару, тобто, можливість надання додаткових документів передбачена законом, та як зазначає позивач специфікацію 10 було надано з метою підтвердження загальної суми передоплати згідно платіжного доручення № 155, яким було сплачено вартість товару за специфікаціями 9 та 10. Щодо зауважень митниці у частині здійснення оплати, суд першої інстанції прийшов до висновку, що строки та порядок розрахунків відповідають умовам контракту, платіжним дорученням № 155 від 03.11.2021 року оплачена вартість імпортованого товару за специфікаціями № 9 та № 10 на загальну суму 3699333,90 руб., про що міститься відмітка у платіжному дорученні. Суд першої інстанції вказував, що строки постачання товару продавцем зазначено у специфікаціях, у рахунках на оплату зазначений строк зберігання товару на складі, до митного оформлення позивачем надано заява на транспортування 18/11 від 18.11.2021 року. Суд першої інстанції вказував, що позивач надав митниці пояснення. Позивач надав митному органу усі необхідні документи, які надають можливість перевірити та підтвердити заявлену митну вартість товару, проте, митним органом необґрунтовано вказано про наявність недоліків, які перешкоджають митному оформленню товару, що спростовано в ході судового розгляду справи. Суд першої інстанції зазначав, що відповідно до вимог ч.3 ст.53 Митного кодексу України додаткові документи надаються декларантом за наявності, відтак, саме по собі подання таких документів не в повному обсязі не може бути підставою для коригування митної вартості товару. Передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування методів, зокрема, основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, на основі додавання вартості (обчислена вартість), резервний.

Відповідно до матеріалів справи, 29.09.2021 року між ТОВ «УТД Техпром» (покупець) та компанією «Корпорация ВЭД-Центр» (російська федерація) (постачальник) укладено зовнішньоекономічний контракт №09/23, за умовами якого, постачальник зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар, на умовах та у строки, визначені контрактом, найменування (асортимент), кількість і ціна товару визначається у рахунках-фактурах (специфікаціях) на кожну окрему партію товару, який є невід`ємною частиною даного контракту.

На виконання умов контракту сторонами було підписано специфікації про постачання товару згідно номенклатури, вартості та на умовах: специфікація № 9 від 27.10.2021 року на суму 2047851,00 руб., специфікація № 10 від 28.10.2021 року на суму 1651482,90 руб. Загальна сума поставки партій товару 3699333,90 руб.

01.09.2021 року ТОВ «УТД Техпром» було задекларовано до митного органу в`їзду Харківської митниці товар: Риштування рамні будівельні приставні: стійка опалубки 3,1 «Стандарт» оцинкована 900 шт., стійка опалубки 3,7 «Стандарт» оцинкована 300 шт., унівілка 2000 шт., тринога 300 шт., стійка опалубки 1,65 «Стандарт» - 200шт, стійка опалубки 2,75 «Стандарт» - 100 шт., зразок щит лінійний «Стандарт» 1 шт. Стійки опалубки являють собою конструкції сталеві будівельні, призначені для утримання балки та фанери при зведенні стельових перекриттів монолітних будівель. Унівілка використовується для монтажу горизонтальних форм, і є заключним елементом збірної системи. Тринога призначена для жорсткої фіксації стійки у вертикальному положенні. Виробник: ООО «Корпорация Дмитровский завод», країна походження: RU, шляхом подання електронної митної декларації №UA112080/2021/013376. Разом з митною декларацією подано до митного оформлення: контракт №09/23, специфікації № 9, № 10, заявку на транспортування 18/11 від 18.11.2021 року, платіжне доручення № 155 від 03.11.2021 року, технічний опис № 1 від 29.11.2021 року, товарну накладну № 850 від 22.11.2021 року тощо. Митна вартість товару заявлена за ціною договору (основний метод) відповідно до ст.58 МК України.

Запорізькою митницею Держмитслужби в ході контролю правильності визначення митної вартості на підставі розгляду поданих разом з митною декларацією документів встановлено, що документи, подані для підтвердження митної вартості товару відповідно до статті 53 Кодексу, містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Керуючись вимогами статті 53 Митного кодексу України митницею були додатково витребувані у позивача додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Запорізька митниця витребуючи додаткові документи для підтвердження митної вартості вказувала, що вартість заявленої партії товару згідно рахунку від 22.11.2021 року №850 становить 2047851,00 руб. та повністю відповідає специфікації від 27.10.2021 року №9 до контракту від 29.09.2021 року №09/23, проте, незрозуміло до митного оформлення надано специфікацію від 28.10.2021 року №10. Відповідно до п.3.2 контракту від 29.09.2021 року №09/23 строки та порядок розрахунків зазначається у специфікації. Специфікацією від 27.10.2021 року №9 до контракту передбачений 100% авансовий платіж у сумі 20478851,00 руб. протягом 3-х днів після виставлення рахунку на оплату. До митного оформлення надано платіжне доручення від 03.11.2021 року б/н на суму 3699333,90 руб., надано рахунок на оплату від 27.10.2021 року №968 на суму 2047851,00 руб. Строки та порядок розрахунків не відповідають умовам контракту. Не встановлено строки поставки. До митного оформлення наданий договір про надання транспортно-експедиційних послуг від 01.10.2021 року №0110, де передбачено, що на кожну операцію повинна бути оформлена заявка про умови перевезення, зазначений документ до митного оформлення не надавався.

Встановлено, що декларантом ТОВ «УТД Техпром» 30.11.2021 року на вимогу митниці надано додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості: договір надання транспортно-експедиційних послуг від 01.08.2021 року №01/09/2021, лист від 30.11.2021 року б/н, прайс-лист від 01.11.2021 року б/н, договір надання транспортно-експедиційних послуг від 01.10.2021 року №0110, договір-заявку на транспортування вантажу від 18.11.2021 року № 18/11.

Згідно матеріалів справи, Запорізькою митницею винесено рішення про коригування митної вартості товарів від 30.11.2021 року № UA112080/2021/000066/2 із застосуванням резервного методу у відповідності до статті 64 Митного кодексу України. Приймаючи оскаржуване рішення та коригуючи митну вартість товару, який ввозився на митну територію України, відповідач використав наявну у нього інформацію щодо раніше визнаної/визначеної митної вартості, згідно подібних поставок ВМД від 30.11.2021 року № UA112080/2021/000401 з розрахунку 153,6152 руб. за одиницю товару.

Відповідно до ст. 49, ч. 1, ч. 3 ст. 51, ч. 2 ст. 52 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Визначення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України у митних режимах, відмінних від митного режиму імпорту, здійснюється згідно з положеннями статей 65, 66 цього Кодексу. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації. У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Згідно ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію). Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Отже, передбачений перелік документів, які подаються разом з митної декларацію, які мають на меті встановити товар та визначити його вартість, вартість страхування, транспортування, упаковки, є вичерпним. У разі, коли декларантом надано повний перелік документів передбачених частиною 2 ст. 53 МК України, та можливо встановити повну, вірну ціну товару, складники, що впливають на формування його вартості, вимагати додаткові документи заборонено.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно з ч. 2-4 ст. 57, ч. 1-2 ст. 58 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що митниця, окрім поданих документів до митної декларації просила позивача надати додаткові підтвердження заявленої митної вартості.

Отже, митний орган мав нарікання щодо вартості заявленої партії товару, строків та порядок розрахунків.

Як пояснює позивач, специфікацію № 10 було надано з метою підтвердження загальної суми передоплати згідно платіжного доручення № 155, яким було сплачено вартість товару за специфікаціями 9 та 10. Зрозуміло, що до партії товару специфікація № 10 не має відношення, проте вона також оформлена на виконання контракту №09/23 з метою поставки товару, оплата по специфіка ям № 9 та № 10 є спільною, саме тому для відома її було надано до митного органу.

Специфікацією від 27.10.2021 року №9 до контракту передбачений 100% авансовий платіж у сумі 2047851,00 руб. протягом 3-х днів після виставлення рахунку на оплату. Та платіжним дорученням № 155 від 03.11.2021 року оплачена вартість імпортованого товару за специфікаціями № 9 та № 10 на загальну суму 3699333,90 руб., про що міститься відмітка у платіжному дорученні. У складі оплати у платіжному доручення наявна сума 2047851,00 руб.

До митного оформлення наданий договір про надання транспортно-експедиційних послуг від 01.10.2021 року №0110 та надано заяву на транспортування 18/11 від 18.11.2021 року.

Встановлено, що Запорізькою митницею при коригуванні митної вартості товарів, було використано інформацію щодо раніше визнаних/визначених митних вартостей за першим методом згідно за оформленням подібного товару, за раніше поданими ВМД, зокрема від 17.11.2021 року № UA 100100/2021/610673.

В матеріалах справи наявна копія вантажно-митної декларації від 17.11.2021 року № UA 100100/2021/610673, яка була взята митним органом для коригування митної вартості товару: Риштування рамні будівельні приставні: стійка опалубки «Стандарт» оцинкована , стійка опалубки «Стандарт» оцинкована, унівілка, тринога, стійка опалубки 1,65 «Стандарт», стійка опалубки 2,75 «Стандарт», зразок щит лінійний «Стандарт», Виробник: ООО «Корпорация Дмитровский завод», країна походження: RU, умови поставки FCA RU Семеновское. Натомість, декларацією взятою для коригування вартості товару підтверджується, що на територію України на умовах поставки FCA RU Малоярославец, ввезено товар Металоконструкції та їх частини: Стійка телескопічна, Замок клиновий, Замок «Гамма» універсальний оцинкований, торгівельна марка Гамма Каскад, виробник «Техноком-БМ», країна виробництва RU.

Натомість за умовами поставки FCA Інкотермс 2020 продавець доставляє вантаж, який пройшов митне очищення, зазначеному покупцем перевізнику до названого місця. Вибір місця постачання вплине на зобов`язання зі завантаження і розвантаження товару у даному місці. Якщо постачання здійснюється у приміщенні продавця, то продавець несе відповідальність за завантаження. Якщо ж постачання здійснюється в інше місце, продавець за відвантаження товару відповідальності не несе.

Порівнюючи умови ввезення та характеристики товару за декларацією від 29.11.2021 року №UA112080/2021/013376, та декларації, яка була використана митницею від 17.11.2021 року № UA 100100/2021/610673, колегія суддів зазначає, що різними є умови транспортування, товар, який береться для порівняння, торговельна марка та виробник. Тобто Запорізька митниця неправомірно використала декларацію від 17.11.2021 року № UA 100100/2021/610673 для співставлення характеристик товару 1 та умов поставки та для коригування митної вартості.

Поряд з тим, частинами 1, 2, 6 ст. 54 Митного кодексу України визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, митниця не довела правомірність свого рішення, не обґрунтувала в чому саме, на її думку, розбіжності в документах поданих позивачем, не дають змогу визначити митну вартість товару за основним методом за ціною товару, визначеною позивачем у інвойсі до контракту.

Суд вказує, що частиною 7 ст. 54 Митного кодексу України визначено, що у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

На думку суду, позивачем було вірно проведено розрахунок митної вартості, відповідно до контракту, подано документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 Митного кодексу України, вірно обрано метод визначення митної вартості товару.

При вирішенні спору, суд апеляційної інстанції враховує позиції Верховного Суду, зокрема, викладені у постановах від 14.11.2019 року у справі № 809/33/17, від 25.02.2021 року у справі № 815/6799/17, від 02.03.2021 року у справі № 809/857/17, від 12.03.2021 року у справі № 826/16699/16, 05.03.2021 року у справі № 823/1461/17, від 17.05.2022 року у справі № 814/1916/17, від 29.06.2022 року у справі № 1.380.2019.001524, від 21.06.2022 року у справі № 820/6811/16, від 08.06.2022 року у справі № 380/1197/20.

Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Новий розподіл судових витрат здійснюється у разі задоволення апеляційної скарги. Не передбачено повернення судових витрат здійснених суб`єктом владних повноважень, крім пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 315, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Запорізької митниці залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24.05.2022 року в справі №280/987/22 залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у порядку ст.ст. 328 329 КАС України.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова

суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова