Справа № 721/603/22
Суддя: Стефанко У. Д.
Дата ухвалення: 2022-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №721/603/22
Провадження №2/721/17/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Путильський районний суд Чернівецької області в складі головуючої судді Стефанко У.Д. за участю секретаря судових засідань Свідунович Ю.Ю., представника позивача Стадника І.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в смт. Путила Чернівецької області адміністративний позов ОСОБА_1 до Вижницького районного відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення серія БАБ №860321 від 25.07.2022 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що 25.07.2022 року поліцейським СРПП №1 (смт.Путила) Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області сержантом поліції Палійчуком Г.М. було винесено постанову серії БАБ №860321 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. Відповідно до постанови, на думку відповідача, позивач о 10 год. 55 хв., 25.07.2022 року в смт. путила по вул. Українській, 38А, керуючи автомобілем ВАЗ2107 д.н.з. НОМЕР_1 здійснив стоянку автомобіля на місці, що робить неможливим рух інших транспортних засобів і створює перешкоду для руху пішоходів, чим порушив п. 15.10. ПДР України.

Позивач вважає, що накладене адміністративне стягнення не відповідає фактичним обставинам справи, а дану постанову вважає незаконною та такою що підлягає скасуванню. Просив скасувати постанову про притягнення його за ч. 1 ст. 122 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

У встановлений судом строк, відповідач відзиву до суду не подав.

В судовому засіданні представник позивача Стадник І.П. позовні вимоги підтримав, зазначив, що автомобіль ОСОБА_1 знаходився поруч із його гаражем, який розташований на відстані близько 200 м. від будинку. Автомобіль не був припаркований на проїзджій частині дороги, а знаходився біля під`їзної дороги до річки Путилка. Вказана дорога не являється вул. Українською, як вказано в постанові. У зазначеному місці відсутні будь які знаки щодо заборони стоянки. При складанні постанови ОСОБА_1 не був присутній, у постанові відсутні його підписи, про її існування дізнався з листа державної виконавчої служби. Просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився хоча судом повідомлявся про час і місце розгляду справи про причини неявки суд не повідомив, правом подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши всі наявні у справі докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно роз`яснень у абз. 4 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП . У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, як вбачається з положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ №860321 від 25.07.2022 року, винесеної поліцейським СРПП №1 (смт.Путила) Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області сержантом поліції Палійчуком Г.М., позивача у справі притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн.

В оскаржуваній постанові зазначено, що позивач ОСОБА_1 о 10 год. 55 хв., 25.07.2022 року в смт. Путила по вул. Українській, 38А, керуючи автомобілем ВАЗ2107 д.н.з. НОМЕР_1 здійснив стоянку автомобіля на місці, що робить неможливим рух інших транспортних засобів і створює перешкоду для руху пішоходів, чим порушив п. 15.10. ПДР України.

Згідно п. 15.10 ПДР України встановлюється заборона стоянки: a) у місцях, де заборонена зупинка; б) на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками); в) на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м; г) ближче 50 м від залізничних переїздів; ґ) поза населеними пунктами в зоні небезпечних поворотів і випуклих переломів поздовжнього профілю дороги з видимістю або оглядовістю менше 100 м хоча б в одному напрямку руху; д) у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів;е) ближче 5 м від контейнерних майданчиків та/або контейнерів для збирання побутових відходів, місце розміщення або облаштування яких відповідає вимогам законодавства; є) на газонах.

З оскаржуваної постанови не вбачається посилання поліцейського на конкретний підпункт пункту 15.10 ПДР, який був порушений позивачем.

З пояснень представника позивача, автомобіль ОСОБА_1 знаходився поруч із його гаражем, який розташований на відстані близько 200 м. від будинку. Автомобіль не був припаркований на проїзджій частині дороги, а знаходився біля під`їзної дороги до річки Путилка. Вказана дорога не являється вул. Українською, як вказано в постанові. У зазначеному місці відсутні будь які знаки щодо заборони стоянки. При складанні постанови не був присутній, а дізнався з листа державної виконавчої служби, у постанові відсутні його підписи.

Відтак, судом встановлено, що припаркований позивачем транспортний засіб, з урахуванням вимог п. 15.10 ПДР, не унеможливлював рух інших транспортних засобів і не створював перешкод для руху пішоходів.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Посилання на належні та конкретні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено статтею 251 КУпАП, повинні міститися саме в постанові про адміністративне правопорушення, однак будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано, в графі до постанови додається не зазначено будь-яких доказів.

В разі відсутності у постанові про адміністративне правопорушення посилань на докази вчинення особою адміністративного правопорушення (визначені статтею 251 КУпАП), які у відповідності до статті 252 цього Кодексу повинні бути оцінені відповідним органом (посадовою особою) виключно під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, надання таких доказів в подальшому виключатиме їх належність та допустимість з огляду на факт відсутності посилань на них у самій постанові.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач будь-яких доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові не надав, не спростував вказані твердження позивача.

Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано, зокрема, відповідачем не надано суду та не долучено до оскаржуваної постанови пояснення свідків, фото-, відеофіксації порушення позивачем правил дорожнього руху тощо.

Так єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм Правил дорожнього руху.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Відповідно до статті 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи зазначене та з урахуванням положень ст.77 КАС України, суд вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню в зв`язку з ненаданням доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю в зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 8,9, 72, 77, 139, 242, 243-246, 286 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Вижницького районного відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по страві про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову серії БАБ № 860321 від 25.07.2022, винесену поліцейським СРПП №1 (смт. Путила) Вижницького РВП ГУ НП в Чернівецькій області Палійчуком Г.М. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП України у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Вижницький РВП ГУНП у Чернівецькій області, юридична адреса: 59200 м. Вижниця, вул. Шухевича, 4, Чернівецька область.

Повний текст рішення складено 15.09.2022 року о 15 год. 30 хв.

Суддя Уляна СТЕФАНКО