Справа № 462/3681/22
Суддя: Кирилюк А. І.
Дата ухвалення: 2022-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 462/3681/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2022 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Кирилюка А.І.,

при секретарях Антощук А.В., Тягло Л.В.,

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача Цап О.Р.

представника відповідача Леськів Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить скасувати постанову адміністративної комісії Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради № 35 від 15 липня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП та стягнути судові витрати. Свої позовні вимоги мотивує тим, що згідно постанови № 35 від 15.07.2022 ОСОБА_1 близько 11:40 год. 22.06.2022 здійснила продаж алкогольного напою - горілки у заборонений час в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , чим порушила вимоги розпорядження ЛМР від 01.06.22 № 174. Згідно з даною постановою на неї був накладений штраф відповідно до ч. 2 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення в розмірі 10200 гривень. Сума штрафу є непідсильна для неї, оскільки врази перевищує її місячний заробіток, що підтверджується довідкою про доходи. Також позивач вважає, що нею не було вчинено діяння, які підпадають під ознаки ч. 2 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, складу правопорушення в її діях не має, а постанова являється незаконною. Зазначає, що протокол заповнено нерозбірливим почерком, не вказано суть адміністративного правопорушення, не вказано прізвище, адреса свідка, його контактні дані та особистий підпис, не вказано хто придбавав товар, якщо таке мало місце, не вказано місце розгляду адміністративної справи, не зазначено інформації про вилучення алкогольного напою та про наявність фіскального чека. З врахуванням наведеного просить позов задоволити, а оскаржувану постанову скасувати.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що адміністративною комісією при ЗРА ЛМР 15 липня 2022 року в присутності позивача ОСОБА_1 та її представника - адвоката Цап О.Р. було винесено постанову №35 про накладення на гр. ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. за вчинене адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.156 КУпАП, а саме, за продаж нею 22.06.2022 близько 11 год. 40 хв. в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 алкогольного напою - горілки «Пісня», всупереч вимогам розпорядження Львівського міського голови від 01.06.2022 №174 «Про внесення змін до розпорядження Львівського міського голови 19.03.2022 №93», відповідно до якого забороняється з 03 червня 2022 року і до закінчення терміну, на який було введено воєнний стан, продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, закладам торгівлі та громадського харчування усіх форм власності на території Львівської міської територіальної громади з 21.00 год. до 12.00 год. Окрім пояснень наданих на засіданні позивачем та її представником, підставою для винесення адміністративною комісією при Залізничній районній адміністрації Львівської міської ради оскаржуваної постанови слугували протокол серії ВАБ №184260 від 22.06.2022, письмові пояснення продавця ОСОБА_1 , письмові пояснення покупця ОСОБА_2 та рапорт від 22.06.2022. Зазначають, що і протокол, і оскаржувана постанова адміністративної комісії складені відповідно до вимог чинного законодавства з зазначенням нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, а тому просять суд відмовити у задоволені позовних вимог гр. ОСОБА_1 в повному обсязі.

12.08.2022 представник позивача подала відповідь на відзив, в якому зазначила, що сам факт визнання особою вини у вчиненні адміністративного правопорушення не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності. Рапорт працівника поліції також не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень. Письмові пояснення гр. ОСОБА_2 не можуть братись до уваги, оскільки не надано жодних даних, які б дозволили викликати дану особу у судове засідання для підтвердження наданих ним пояснень. Просить позов задоволити.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, дали пояснення аналогічні наведеним у позовній заяві та відповіді на відзив, просять позов задоволити в повному обсязі. Від виклику та допиту в якості свідка гр. ОСОБА_2 , або інших учасників подій, сторона позивача відмовилась.

В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову заперечила, дала пояснення аналогічно наведеним у відзиві на позов, просить в задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши наявні докази у їх сукупності, приходить до наступного.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 року № 2102-IX, в Україні було введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався, а саме: Указом Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб; Указом Президента України № 259/2022 від 18.04.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб; Указом Президента України № 341/2022 від 17.05.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Відповідно до вказаних нормативних актів Львівський міський голова Садовий А.І. виніс розпорядження від 19 березня 2022 року № 93 «Про заборону продажу (крім безалкогольного), алкогольних та слабоалкогольних напоїв, вин столових на території Львівської міської територіальної громади на період дії правового режиму воєнного стану», яким заборонив з 19 березня 2022 року і до закінчення терміну, на який було введено воєнний стан вказаних напоїв (пункт 1 вказаного розпорядження); Головному управлінню Національної поліції у Львівській області та Управління патрульної поліції у Львівській області здійснювати постійний контроль за дотриманням суб`єктами підприємницької діяльності вимог цього розпорядження (пункт 2 вказаного розпорядження).

Згідно розпорядження Львівського міського голови Садового А.І. № 174 від 01.06.2022 «Про внесення змін до розпорядження Львівського міського голови від 19.03.2022 №93» заборонено з 03 червня 2022 року і до закінчення терміну, на який було введено воєнний стан, продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних та слабоалккогольних напоїв закладам торгівліта громадського харчування усіх форм власності на території Львівської міської територіальної громади з 21:00 год до 12:00 год.

Судом встановлено, що 15 липня 2022 року адміністративною комісією при Залізничній районній адміністрації Львівської міської ради відносно ОСОБА_1 було винесено постанову № 35 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн.

Суть правопорушення за змістом оспорюваної постанови полягає у тому, що ОСОБА_1 22.06.2022 близько 11:40 год. в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: м. Львів, пл. Липнева, 4, здійснила продаж алкогольного напою горілки у заборонений час, чим порушила вимоги розпорядження ЛМР від 01.06.2022 № 174.

Вважаючи оспорювану постанову протиправною, позивач звернулася до адміністративного суду з вимогою про її скасування.

Частиною 2 статті 156 КУпАП встановлено відповідальність працівника підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування за порушення правил торгівлі алкогольними напоями, які полягають у здійсненні торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби. Санкція вказаної частини передбачає адміністративне стягнення у виді штрафу від чотирьохсот до восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею.

Відомості про вчинення адміністративного правопорушення зазначаються у складеному відповідною особою протоколі, при цьому вимоги до його змісту визначені нормами КУпАП.

Так, відповідно до ч.2 ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Статтею 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до п.15 Розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Аналіз складеного протоколу про адміністративне правопорушення ВАВ № 184260 від 22 червня 2022 року свідчить, що у ньому зазначені всі необхідні відомості щодо вчиненого правопорушення, а відтак є належним доказом по справі.

Також надано письмові пояснення ОСОБА_1 , письмові пояснення покупця ОСОБА_2 , фотознімок та рапорт працівника поліції від 22.06.2022.

Наведені докази є необхідними та достатніми для підтвердження операції реалізації алкогольних напоїв.

Крім того, визначальним на думку суду є письмові пояснення самої позивачки ОСОБА_1 від 22.06.2022, з яких вбачається, що вона визнала сам факт продажу горілки «Пісня».

Згідно з ч. 9 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» сільські, селищні та міські ради в межах території відповідної адміністративно-територіальної одиниці можуть встановлювати заборону продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) (крім закладів ресторанного господарства) у визначений рішенням таких органів час доби.

Відсутність у продавця інформації щодо рішення органу місцевого самоврядування про встановлення заборони продажу вин та продаж у зв`язку з цим забороненого товару не може бути підставою звільнення суб`єкта господарювання від відповідальності.

Наведені висновки стосуються суб`єктів господарювання та їх працівників, які безпосередньо займаються реалізацією алкогольних напоїв, оскільки в правовідносинах із покупцями вони діють від імені суб`єкта господарювання і виконують його функції по продажу товарів.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (ч. 2 ст. 7 КУпАП).

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Отже, застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення ним факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з її правової природи та завдань, орган (посадова особа), який правомочний розглядати справу, має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

При цьому, розгляд справи про адміністративне правопорушення має здійснюватися з дотриманням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, визначених статтею 268 КУпАП.

Суд вважає, що доводи позивача, наведені у позові, про відсутність події правопорушення, не можуть братися до уваги, оскільки наявними в матеріалах справи доказами, зокрема протоколом, рапортом, фото, поясненнями покупця ОСОБА_2 та поясненнями самої позивачки підтверджуються обставини, які стали підставою для притягнення її до такого виду адміністративної відповідальності.

Таким чином висновок відповідача про винуватість позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП, є законним та належно обґрунтованим.

Також суд приймає до уваги доводи представника відповідача, що при розгляді адміністративного протоколу адміністративною комісію дотримані вимоги закону, в тому числі щодо повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду, позивачка була присутня на комісії при розгляді розгляді її справи про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, суд, вирішуючи даний спір, виходить з того, що з метою індивідуалізації відповідальності закон (частина 2 статті 33 КУпАП) вимагає від органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справу, під час накладення стягнення враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно зі статтею 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Тобто при притягненні особи до адміністративної відповідальності, вид і розмір стягнення має визначатися виходячи зі тяжкості вчиненого правопорушення, його характеру та конкретних обставин, та мати достатній виховний характер для правопорушника.

В даному випадку, вказані обставини відповідачем не визначались та в достатній мірі не досліджувались, що, виходячи з положень чинного законодавства, має наслідком порушення одного з принципів адміністративної відповідальності, а саме, що визначений вид адміністративного стягнення та його розмір має відповідати значимості вчиненого правопорушення.

Натомість відповідач, застосував адміністративне стягнення в межах санкції ч.2 ст.156 КУпАП шляхом накладення штрафу в середньому розмірі, передбаченому санкцією вказаної статті, а саме в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн.

Однак, при накладенні такого адміністративного стягнення відповідачем не враховано положення ст.23 та ч.2 ст.33 КУпАП щодо індивідуалізації покарання, а саме що позивач вчинила дане правопорушення вперше, раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався (відповідачем не надано таких даних), її заробітна плата за період з 01 грудня 2021 року по 31 травня 2022 року складає 34880,13 грн. без вирахування податків.

Таким чином, відповідачем не з`ясовано матеріального і сімейного стану позивача, ступеня її вини, в зв`язку з чим штраф у такому визначеному розмірі за вчинення правопорушення вперше може бути значним фінансовим тягарем для позивача, не відповідає принципу індивідуалізації покарання.

З огляду на наведене, призначення штрафу щодо ОСОБА_1 в визначеному розмірі суд вважає необґрунтованим, тому згідно з п.4 ч.3 ст.286 КАС України наявні підстави для зменшення суми стягнення зі 600 до 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6800 грн., в зв`язку з чим в частині розміру накладення адміністративного стягнення постанова підлягає зміні.

В іншій частині постанову адміністративної комісії при Залізничній районній адміністрації Львівської міської ради № 35 від 15.07.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.156 КУпАП, суд залишає без змін.

За такого рішення про часткове задоволення позову, враховуючи положення ст.139 КАС України щодо розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача частину судового збору, який сплатила ОСОБА_1 , за подання даного позову, а саме 148,86 грн.

З огляду на відмову сторони позивача від вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу, та прийнята судом та залишена без розгляду.

Керуючись ст. 2, 5-9, 72-77, 78, 90, 205, 241-246, 250, 286, 292, 295 КАС України, суд

ухвалив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Змінити захід стягнення, застосований до ОСОБА_1 згідно постанови адміністративної комісії при Залізничній районній адміністрації Львівської міської ради №35 від 15.07.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.156 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн., та застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6800 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути із Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 148,86 грн.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

відповідач: Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради, місцезнаходження: м.Львів, вул.І.Виговського, 34.

Суддя /підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: