Справа № 640/33497/20
Суддя: Черпіцька Людмила Тимофіївна
Дата ухвалення: 2022-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого-судді: Черпіцької Л.Т., суддів: Глущенко Я.Б., Пилипенко О.Є., за участю секретаря: Висоцького А.М., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від "10" травня 2022 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в м. Києві про відмову ОСОБА_1 в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання;

- зобов`язати ГУ ПФУ в м. Києві провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 12 березня 2020 року та здійснити виплати з урахуванням фактично сплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у зв`язку зі зміною розміру суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві із заявою про проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання і виплати щомісячного грошового довічного утримання згідно з довідкою про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці Верховного Суду України № 148/5/21-20 від 21.07.2020, втім відповідачем листом 27.08.2021 року відмовлено в задоволенні заяви, з огляду на те, що подана довідка підписана неуповноваженою особою.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від "10" травня 2022 р. позов задоволено.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції зазначив, що згідно з висновками Конституційного Суду України, викладеними в рішенні від 18.02.2020 №2р/2020, відмову відповідача в перерахунку довічного грошового утримання позивача не можна вважати правомірною, тому довідка Верховного Суду України є підставою для перерахунку позивачу його щомісячного довічного грошового утримання. Також суд першої інстанції зазначив, що відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_2 є в.о. голови Верховного Суду України, а тому має право підпису довідки, на підставі якої відповідач має здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання суді у відставці.

Відповідач, не погоджуючись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та недотримання норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, позивач зазначає, що позивачу відмовлено в перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці у зв`язку з поданням документів, які не відповідають вимогам чинного законодавства. Звертає увагу, що довідка № 148/5/21-20 від 21.07.2020, видана Верховним Судом України, підписана не уповноваженою на те особою та видана станом не на 11.03.2020. Крім того, заява на перерахунок довічного грошового утримання не відповідає Порядку № 3-1. Також скаржник вважає, що судом безпідставно відшкодовано позивачу понесені ним судові витрати на сплату судового збору за рахунок асигнувань ГУ ПФУ в м. Києві.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не подав.

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є суддею Верховного Суду України у відставці, що підтверджується копіює відповідного посвідчення.

Позивач звернувся до відповідача із заявою від 25.08.2020 щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, як судді у відставці. До заяви додано довідку Верховного Суду України про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, згідно з якою станом на 12.03.2020 суддівська винагорода позивача, яка враховується для призначення щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці складає 364 566,55 грн, у т.ч.: посадовий оклад - 197063 грн.; доплата за вислугу років - 118237,80 грн.; доплата за науковий ступінь - 29559,45 грн; доплата за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці - 19706,30 грн.

Листом від 27.08.2020 №2600-0303-8/120122 відповідач відмовив у задоволенні заяви позивача, з тих підстав, що надана позивачем довідка Верховного Суду України від 21.07.2020 №148/0/21-20 видана за підписом в.о. Голови Верховного Суду України Гуменюка В.І., хоча право першого підпису фінансових документів Верховного Суду України належить голові ліквідаційної комісії цього суду Соловйовій Л.В., а не в.о. Голови Верховного Суду України Гуменюку В.І., оскільки з 21.06.2018 цей суд перебуває в стані припинення.

За таких обставин позивач звернувся до суду з даним позовом і просить його задовольнити.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам скаржника, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ст. 126 Конституції України, незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

У силу ст. 130 Конституції України, держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII (далі - Закон №1402-VI).

Верховний Суд у зразковій справі №620/1116/20 від 16.06.2020 дійшов наступних висновків:

« 31. <...> судді, які вже перебувають у відставці та досягли шістдесятип`ятирічного віку, з об`єктивних причин не мають можливості пройти кваліфікаційне оцінювання на відповідність займаній посаді і пропрацювати після цього три роки, що є обов`язковою умовою для отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному Законом № 1402-VIII. <...>

35. <...> з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 №2-р/2020 Закон №1402-VIII не містить норм, які б по-різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

36. Верховний Суд неодноразово, зокрема у постановах від 06.03.2019 у справі №638/12586/16-а та від 11.02.2020 у справі №200/3958/19-а висловлював правовий висновок, відповідно до якого правовою підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є факт зміни грошового утримання/складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. <...>

40. <...> зміна розміру окладу судді, який є складовою суддівської винагороди, є підставою для перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці.».

Право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці - Позивача виникло відповідно до ч. 4 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та на підставі рішення Конституційного Суду України від 11.03.2020 №4-р/2020 і відповідачем не заперечувалось у листі від 27.08.2020 №2600-0303-8/120122.

Так, ч. 4 ст. 142 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Рішенням Конституційного Суду України від 11.03.2020 №4-р/2020 визнано неконституційним п. 3 ч. 3 ст. 135 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» зі змінами, внесеними Законом України від 16.10.2019 №193-IX «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та деяких законів України щодо діяльності органів суддівського врядування».

У рішенні встановлено, що неконституційні положення втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення, а застосуванню підлягають відповідні положення Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» в редакції, до внесення змін Законом України від 16.10.2019 №193-IX «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та деяких законів України щодо діяльності органів суддівського врядування".

Отже, з 11.03.2020 застосовуються положення п. 3 ч. 3 ст. 135 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» у такій редакції: «Базовий розмір посадового окладу судді становить: судді Верховного Суду - 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року».

Крім того, згідно з п. 3 ч. 4 ст. 135 цього Закону до базового розміру посадового окладу, визначеного частиною третьою цієї статті, додатково застосовуються такі регіональні коефіцієнти: 1,25 - якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше один мільйон осіб.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 №3-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 20.03.2017 №5-1), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.03.2008 за №200/14891 (далі - Порядок №3-1), до заяви про перерахунок щомісячного довічного утримання додається довідка про суддівську винагороду працюючого судді за відповідною посадою станом на дату, з якої відбулось підвищення розміру суддівської винагороди.

Згідно з п. 4 розділу ІІ Порядку №3-1 перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з дня виникнення права на відповідний перерахунок.

При цьому, колегія суддів зауважує, що довідка № 148/5/21-20 від 21.07.2020, на підставі якої позивач просив відповідача здійснити перерахунок отримуваного ним довічного грошового утримання, підписана в.о. голови ВС України Гуменюком В.І., тобто особою, яка згідно з відомостями в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є керівником Верховного Суду України.

Разом з тим, згідно ст. ст. 1, 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 № 755-IV Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадські формування, що не мають статусу юридичної особи.

Державна реєстрація базується на таких основних принципах, як зокрема об`єктивності, достовірності та повноти відомостей у Єдиному державному реєстрі.

У свою чергу, рішенням Конституційним Судом України від 18.02.2020 року у справі № 2-р/2020 було встановлено, що норми щодо ліквідації Верховного Суду України визнані неконституційними.

Враховуючи вищевикладене, довідка Верховного Суду України про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці № 148/5/21-20 від 21.07.2020, яка підписана в.о. голови Верховного Суду України Гуменюком В.І., є довідкою, яка підписана уповноваженою особою.

Отже, доводи апелянта щодо відсутності підстав для перерахунку довічного грошового утримання позивача за вказаною вище довідкою у зв`язку з її підписанням в.о. голови ВС України, а не головою Ліквідаційної комісії, апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані.

Щодо доводів скаржника про те, що заява позивача на перерахунок довічного грошового утримання не відповідає вимогам Порядку № 3-1 від 25.01.2008, колегія суддів також відхиляє, оскільки в матеріалах справи така заява відсутня і скаржник, в силу приписів ч. 2 ст. 77 КАС України, такої заяви до суду не подав.

Також не заслуговують на увагу і відхиляються судом апеляційної інстанції посилання скаржника на відсутність підстав для стягнення з нього судових витрат, оскільки частиною першою статті 139 КАС України прямо передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Проаналізувавши інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Крім того, аналізуючи всі доводи учасників справи, апеляційний суд враховує висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні від 21.01.1999 р. по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 250, 308, 311, 312, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від "10" травня 2022 р. - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 13 вересня 2022 року.

Головуючий суддя Судді: Л.Т. Черпіцька Я.Б. Глущенко О.Є. Пилипенко