Справа № 480/3680/22
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2022-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 вересня 2022 року Справа № 480/3680/22
Сумський окружний адміністративний суд у складі:головуючого судді - Осіпової О.О.,
розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/3680/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -
В С Т А Н О В И В:
2) зобов`язати відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянути заяву від 25.08.2021 року та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з часу виникнення права на призначення пенсії - 27.08.2021 року, зарахувавши в стаж для призначення пенсії:
період роботи з 11.06.1979 по 29.09.1979 в Алуштинському тресті столових та ресторанів;
період роботи з 08.08.1986 року до 24.05.1987 року продавцем КОП «Насосенергомаш»;
з 25.05.1987 року по 01.06.1992 року продавцем дирекції громадського харчування «Дієтичний» Зарічного комбінату громадського харчування.
Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 19.05.2022 року у справі №591/187/22 встановлений факт належності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 трудової книжки серії НОМЕР_1 , дата заповнення 16.10.1979 року.

Таким чином, цим рішенням Зарічного районного суду м. Суми усунуті недоліки, наявні в трудовій книжці, а тому періоди роботи позивачки з 11.06.1979 до 29.09.1979 року та з 08.08.1986 року до 01.06.1992 року підтверджуються належними записами трудової книжки серії НОМЕР_1 , дата заповнення 16.10.1979 року, внаслідок чого вони мають бути зараховані до трудового стажу, необхідного для призначення їй пенсії.

Зазначає, що вона 26.08.2021 року досягла віку 60 років та мала на цей час стаж роботи більш ніж 28 років. Тобто на час звернення до відповідача із заявою вона мала право на призначення пенсії відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 27.08.2021 року.

За таких обставин, на думку позивача, рішення про відмову у призначенні пенсії прийнято відповідачем протиправно, а тому підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 31.05.2021р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

15.06.2021р. до суду надійшов відзив (а.с.36-40), в якому відповідач заперечує проти задоволення позову, оскільки страховий стаж позивача згідно з поданими нею документами становить 27 років 6 місяців 16 днів замість необхідних 28 років. Окрім того, позивачу не зарахований стаж згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 від 16.10.1979 року, оскільки на титульній сторінці зазначене дошлюбне прізвище заявниці ОСОБА_3 . У довідці №1 від 26.09.1979р. про період роботи з 11.06.1979р. до 29.09.1979 також прізвище вказано як ОСОБА_2 , а у довідці №2485 від 08.11.2021 року про період роботи з 08.08.1986 року дата звільнення відсутня.

19.05.2022р. рішенням Зарічного районного суду м. Суми у справі № 591187/22 встановлено факт належності ОСОБА_1 трудової книжки НОМЕР_1 від 16.10.1979 року. Проте на момент її звернення до органів Пенсійного фонду України (23.11.2021 року) не було встановлено факт належності позивачу трудової книжки, а тому Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області правомірно відмовило зарахувати стаж згідно з трудовою книжкою НОМЕР_2 від 16.10.1979 року.

Отже, представник відповідача вважає позовні вимоги передчасними, оскільки ОСОБА_1 повторно не звернулася до органів Пенсійного фонду із рішенням Зарічного районного суду м. Сум у справі № 591/187/22 про встановлення юридичного факту, внаслідок чого у задоволенні позовних вимог просить відмовити.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 25.08.2021р. ОСОБА_1 звернулася до Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області із заявою про призначення пенсії за віком.

Листом від 09.12.2021р. № 1800-0204-8/60292 позивач отримала рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 23.11.2021 року №90 про відмову у призначенні пенсії за віком внаслідок відсутності необхідного страхового стажу 28 років (наявний страховий стаж 27 років 06 місяців 16 днів), оскільки за доданими документами до страхового стажу не враховано трудову книжку НОМЕР_1 від 16.10.1979 року, адже на титульній стороні зазначене прізвище заявниці « ОСОБА_2 », тоді як згідно зі свідоцтвом про шлюб дошлюбне прізвище заявниці « ОСОБА_3 ».

Крім того, відповідачем не враховано довідку №1 від 26.09.1979 року про період роботи з 11.06.1979р. до 29.09.1979р., в якій її прізвище теж зазначене як « ОСОБА_2 », а також довідку № 2485 від 08.11.2021 року про період роботи з 08.08.1986 року, в зв`язку з тим, що в ній відсутня дата звільнення.

В той же час позивачці було роз`яснено, що періоди, згідно із записами трудової книжки можуть бути зараховані до трудового стажу за умови підтвердження уточнюючими довідками, або факт належності трудової книжки може бути встановлено в судовому порядку.

В подальшому, рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 19.05.2022 року у справі №591/187/22 встановлений факт належності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 трудової книжки серії НОМЕР_1 , дата заповнення 16.10.1979 року.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

Згідно з абзацом другим частиною четвертою статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до абзацу першого частини першої, абзацу першого частини четвертої статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок - 637).

Пунктом 1 Порядку встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Отже, трудова книжка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, однак у разі відсутності в ній відповідних записів або наявності неточностей, стаж роботи підтверджується уточнюючою довідкою про підтвердження трудового стажу.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 26.08.2021 року досягла шістдесятирічного віку.

За результатами розгляду її заяви від 25.08.2021р. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області прийнято рішення №90, яким відмовлено у призначенні пенсії, оскільки відсутній необхідний страховий стаж 28 років.

Такий висновок зроблено відповідачем, оскільки до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно з трудовою книжкою НОМЕР_2 внаслідок неправильного зазначення на титульній сторінці прізвища позивача « ОСОБА_2 », тоді як згідно зі свідоцтвом про шлюб дошлюбне прізвище заявниці « ОСОБА_3 ».

Водночас, у оскаржуваному рішенні відповідач зазначає, що страховий стаж позивача становить 27 років 06 місяців 16 днів.

З копії трудової книжки позивача (а.с.10) вбачається, що її прізвище було виправлене з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_4 » на підставі свідоцтва про шлюб № НОМЕР_3 від 08.11.1988р., згідно з яким прізвище позивача російською мовою до шлюбу значиться як « ОСОБА_3 », а після укладення шлюбу як « ОСОБА_4 ».

Крім того, до органу Пенсійного Фонду України також подавалося свідоцтво про навчання в Сумському професійному торгово-кулінарному училищі №003844, відповідно до якого прізвище позивача російською мовою вказано як « ОСОБА_2 » та її спеціальність вказана як «продавець продовольчих товарів», що співпадає із відомостями у графі «професія, спеціальність» - «продавець», що містяться на титульній сторінці трудової книжки.

Отже, прізвище позивача у трудовій книжці вказано російською мовою як « ОСОБА_2 » з опискою. При цьому, суд вважає необхідним відмітити, що Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а звернув увагу, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Так, у постанові від 06.03.2018 по справі № 754/14898/15-а Верховний Суд дійшов висновку, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Крім того суд зауважує, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення його трудової книжки та бухгалтерських документів на підприємстві, тому неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на загальних підставах.

Наведене вище узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній у постанові №687/975/17 від 21.02.2018.

Така правова позиція Верховного Суду відповідно до вимог частини п`ятої статті 242 КАС України враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Таким чином заповнення трудової книжки НОМЕР_1 від 16.10.1979 року щодо прізвища позивача російською мовою з опискою не є підставою для не зарахування до страхового стажу заявниці для призначення пенсії періодів її роботи, які зазначені у вказаній трудовій книжці.

Крім того, рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 19.05.2022 року у справі №591/187/22 встановлений факт належності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 трудової книжки серії НОМЕР_1 , дата заповнення 16.10.1979 року.

Суд звертає увагу, що період роботи з 11.06.1979р. до 29.09.1979р. в Алуштинському трісті столових та ресторанів, зв`язку в повному обсязі підтверджується записом в трудовій книжці за №1 від 11.06.1979року.

Період роботи з 08.08.1986 року підтверджується записом в трудовій книжці № 4 від 08.08.1986 року, відповідно до якого позивач була прийнята на роботу продавцем КОП «Насосенергомаш», та записом № 5, відповідно до якого вона 25.05.1987 року переведена (мовою оригіналу «в связи с реорганизацией Сумського городского объединения общественного питания в Заречный комбинат общественного питания продавцом дирекции общественного питания «Диетический») та звідки звільнена 01.06.1992 року на підставі наказу № 230-к від 30.05.1992 року, про що свідчить запис у трудовій книжці № 6 від 01.06.1992 року.

Тому зазначення у довідці №1 від 26.09.1979 року про період роботи з 11.06.1979р. до 29.09.1979р. прізвища позивача як « ОСОБА_2 » та відсутність дати звільнення у довідці №2485 від 08.11.2021 року про період роботи з 08.08.1986 року не може бути підставою для неврахування таких періодів до трудового стажу ОСОБА_1 , оскільки ці періоди підтверджуються записами у трудовій книжці, яка у розумінні норм закону є основним документом про стаж роботи.

Відтак, оскаржуване рішення відповідача є необґрунтованим, тобто прийнятим без урахування усіх обставин, що мають значення для його прийняття, тому таке рішення не відповідає вимогам ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 23.11.2021 року №90 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати в стаж для призначення пенсії період роботи позивача з 11.06.1979р. до 29.09.1979р. в Алуштинському тресті столових та ресторанів; період роботи з 08.08.1986 року до 24.05.1987 року продавцем КОП «Насосенергомаш»; період роботи з 25.05.1987 року до 01.06.1992 року продавцем дирекції громадського харчування «Дієтичний» Зарічного комбінату громадського харчування.

Оскільки на підставі заяви позивача від 25.08.2021р. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області прийнято протиправне рішення від 23.11.2021 року №90 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії, то суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву позивача від 25.08.2021р. про призначення пенсії за віком.

Разом з тим, суд зазначає, що він не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, оскільки рішення про призначення пенсії приймається органом Пенсійного фонду і право на призначення пенсії є його виключними повноваженнями, втручання у яке не відповідатиме завданням адміністративного судочинства. Тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Враховуючи задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, відповідно до ст. 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області судові витрати зі сплати судового збору в сумі 992,40 грн., що сплачені за квитанцією від 25.05.2022р. (а.с.5).

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 23.11.2021 року №90 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, буд. 26, м. Дніпро, 49094, ) зарахувати в стаж для призначення пенсії період роботи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) з 11.06.1979р. до 29.09.1979р. в Алуштинському тресті столових та ресторанів; період роботи з 08.08.1986 року до 24.05.1987 року продавцем КОП «Насосенергомаш»; період роботи з 25.05.1987 року до 01.06.1992 року продавцем дирекції громадського харчування «Дієтичний» Зарічного комбінату громадського харчування.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, буд. 26, м. Дніпро, 49094, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) від 25.08.2021р. про призначення пенсії за віком.

У задоволенні інших вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) витрати зі сплати судового збору в сумі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві грн. сорок коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, буд. 26, м. Дніпро, 49094, ).

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Осіпова