Справа № 320/4467/19
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2022-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2022 року м. Київ № 320/4467/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Амельохіна В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до проДержавної казначейської служби України визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Державної казначейської служби України (далі по тексту - відповідач) про:

визнання протиправною бездіяльність Голови ДКСУ Слюз Тетяни Ярославівни щодо не виконання та порушення вимог статті 40 Конституції України, ст. ст. 5, 7 Закону України "Про інформацію";

зобов`язання Голову ДКСУ Слюз Тетяну Ярославівну розглянути по суті письмовий запит позивача від 22.07.2019р. та надати вичерпну обґрунтовану відповідь за власним підписом.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 21.08.2019р. справу №320/4467/19 передано на розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.09.2019 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Позовні вимоги мотивовані протиправною бездіяльністю відповідача щодо ненадання позивачу відповіді на його звернення від 22.07.2019.

03 жовтня 2019 року відповідачем подано відзив на позов, відповідно до якого проти задоволення позову заперечує з тих підстав, що листом від 08.08.2019 №5-11-11/13579 позивачу надано відповідь на його звернення від 22.07.2019.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив.

ОСОБА_1 22.07.2019 звернувся до Державної казначейської служби України із запитом в порядку Закону України «Про інформацію», яким просив надати обґрунтовану та вичерпну інформацію про причини невиконання рішень судів боржником ДКС України у справах: 462/2974/18, №462/3049/18, №462/2969/18, №462/2545/18, №462/2680/18, №462/2546/18, №462/2971/18, №462/2972/18, №462/4139/18, №462/3450/18. Також позивач просив надати йому відповідь у строки. Передбачені Законом України «Про інформацію».

Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача щодо ненадання позивачу відповіді на його звернення від 22.07.2019, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Вирішуючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 № 2657-XII право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб`єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації.

У той же час, Закон України «Про звернення громадян» від 02.10.1996р. №393/96-ВР регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення (ч. 1 ст. 1 Закону України «Про звернення громадян»).

Статтею 3 Закону України «Про звернення громадян» встановлено, що під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Згідно зі статтею 18 Закону України «Про звернення громадян» громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право: особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; знайомитися з матеріалами перевірки; подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги; користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги; висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги; вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

Відповідно до статті 20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 22.07.2019 звернувся до Державної казначейської служби України із запитом в порядку Закону України «Про інформацію», яким просив надати обґрунтовану та вичерпну інформацію про причини невиконання рішень судів боржником ДКС України у справах: 462/2974/18, №462/3049/18, №462/2969/18, №462/2545/18, №462/2680/18, №462/2546/18, №462/2971/18, №462/2972/18, №462/4139/18, №462/3450/18. Також позивач просив надати йому відповідь у строки. Передбачені Законом України «Про інформацію».

Вказаний запит зареєстрований ДКСУ 25.07.2019 за вх. №О-11-1991.

Листом «Про надання інформації» від 08.08.2019 №5-11-11/13579 Державна казначейська служба України повідомила позивача, зокрема, що на виконанні за бюджетною програмою КПКВК 3504030 «Відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, відшкодування громадянинові вартості конфіскованого та безхазяйного майна стягнутого в дохід держави, відшкодування шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадових і службових осіб» (далі - КПКВК 3504030) перебувають виконавчі листи про стягнення на його користь по справах: № 462/2969/18, № 462/2545/18, № 462/2680/18, № 462/2546/18, № 462/2971/18, № 462/2972/18, № 462/5450/18.

Також вказаним листом позивача повідомлено, що строки виконання судових рішень за КПКВК 3504030 залежать від суми коштів, встановленої у законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

Враховуючи викладене вище, питання щодо перерахування коштів на користь позивача по справах № 462/2972/18, № 462/5450/18 розглянеться орієнтовно у І півріччі 2020 року за умови належного фінансування бюджетної програми за КПКВК 3504030.

Крім того вказаним листом позивача повідомлено, що перерахування коштів на Вашу користь по справах: № 462/2969/18, № 462/2545/18, № 462/2680/18, № 462/2546/18, № 462/2971/18 розглянеться у вересні 2020 року за умови належного фінансування бюджетної програми за КПКВК 3504030.

Як вбачається з матеріалів справи лист ДКСУ від 08.08.2019 №5-11-11/13579 направлено на адресу позивача 09.08.2019, що підтверджується Реєстром кореспонденції, відправленої ДКС України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем було надано відповідь на запит ОСОБА_1 від 22.07.2019 у межах строків, визначених ч. 1 ст. 20 Закону України «Про звернення громадян».

Отже, на підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 має бути відмовлено повністю.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки судове рішення ухвалене на користь суб`єкта владних повноважень, судові витрати, відповідно до статей 134, 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) відмовити повністю.

Рішення суду, відповідно до ч. 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Амельохін