Справа № 351/1284/22
Суддя: ПОСОХОВ І. С.
Дата ухвалення: 2022-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 351/1284/22
Номер провадження №2-а/351/25/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2022 року м. Снятин

Суддя Снятинського районного суду Івано-Франківської області Посохов І.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до відділення поліції № 1 (м. Снятин) Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та постанови про відкриття виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до відділення поліції № 1 (м. Снятин) Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та постанови про відкриття виконавчого провадження.

Розглянувши подану позовну заяву, вважаю за необхідне залишити зазначену заяву без руху з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що позовна заява подана без додержання вимог, викладених у ст. 161 КАС України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною першою статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір» № 3674-VІ.

За статтями 1, 2 Закону № 3674-VІ судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Платниками судового збору є: громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Частина друга статті 3 Закону № 3674-VІ містить перелік об`єктів, за які не справляється судовий збір, а стаття 5 цього Закону - перелік суб`єктів, які звільняються від сплати судового збору за подання до суду позовів, заяв, скарг тощо, а також підстави звільнення від сплати судового збору осіб, які звертаються із заявами про захист не власних прав, а охоронюваних законом прав та інтересів інших осіб.

Відповідно до статті 4 цього ж Закону за подання, зокрема, до адміністративного суду позовних заяв розміри ставок судового збору диференційовано за характером спору (майновий/немайновий), а також за правовим статусом платника судового збору (фізична особа/фізична особа - підприємець/юридична особа/суб`єкт владних повноважень).

Відповідно до положень статей 3, 5 Закону № 3674-VI серед осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, немає таких, які б звільнялися від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви на постанову про накладення адміністративного стягнення, чи виключали б позовну заяву на постанову про накладення адміністративного стягнення з об`єктів оплати судовим збором.

Отже, за системного, цільового та граматичного тлумачення до наведеного законодавчого регулювання відносин, пов`язаних зі сплатою судового збору, Велика Палата Верховного Суду в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначає, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VІ, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Такий правовий висновок щодо необхідності сплати судового збору у справах цієї категорії викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 543/775/17.

Отже, з позовної заяви вбачається, що позивачем не додано до позовної заяви документ, який підтверджує сплату судового збору або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

У своїй позовній заяві позивач ОСОБА_1 об`єднала дві позовні вимоги немайнового характеру про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

Отже, з урахуванням правового висновку Великої Палати Верховного Суду вважаю, що сплаті позивачем підлягає судовий збір у сумі 992,40 грн.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч. 1, 2, 4, 5 ст. 94 КАС України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Як видно з доданих до позовної заяви копій письмових доказів, вони, всупереч ч. 5 ст. 94 КАС України, не засвідчені належним чином, а саме не засвідчені підписом позивача.

Також суд звертає увагу позивача на те, що у позовній заяві зазначено 2 позовні вимоги про скасування постанов різних державних органів, проте відповідачем у справі вказано лише відділення поліції № 1 (м. Снятин) Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області, тоді як постанову про відкриття виконавчого провадження виносила посадова особа іншого органу.

Відповідно до ч. 2 ст. 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

За таких обставин суд вважає, що позовну заяву ОСОБА_1 до відділення поліції № 1 (м. Снятин) Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та постанови про відкриття виконавчого провадження слід залишити без руху, а позивачу надати строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. 94, 160, 161, 169, 171, 241, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до відділення поліції № 1 (м. Снятин) Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та постанови про відкриття виконавчого провадження залишити без руху, про що сповістити позивача, надавши йому для усунення зазначених недоліків десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України роз`яснити, що у випадку не усунення зазначених недоліків, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Іван ПОСОХОВ