Справа № 380/10769/22
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2022-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2022 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого-судді Мартинюка В.Я. розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи у м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в якому просить:

визнати протиправними дії щодо незарахування до страхового та пільгового (за списком №1) стажу періоду роботи у ВП «шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля» з 01.10.2018 по 18.11.2019 та відмови у перерахунку пенсії з врахуванням вказаного стажу з 09.12.2019 по 30.04.2022 відповідно до ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»;

зобов`язати зарахувати до страхового та пільгового (за списком №1) стажу період роботи у ВП «шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля» з 01.10.2018 по 18.11.2019 та здійснити перерахунок і виплату пенсії з врахуванням вказаного стажу з 09.12.2019 по 30.04.2022 згідно із ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що при призначенні йому пенсії не зараховано до страхового стажу період роботи з 01.10.2018 року по 18.11.2019 року, з підстав того, що страхові внески ВП «шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля» за листопад 2019 року не надходили потягом чотирьох місяців з дня звернення до відповідача за призначенням пенсії. При цьому, продовжує позивач, відповідачу були надані всі необхідні документи (трудова книжка, довідки), які підтверджують, що в спірний період позивач був зайнятий повний робочий день на підземних роботах в шахті (за Списком №1), а застрахована особа не повинна відповідати за неналежне виконання страхувальником своїх зобов`язань щодо сплати страхових внесків, а відтак звернувся з позовом до суду.

05.09.2022 року відповідач подав через канцелярію суду відзив від 01.09.2022 №1300-5903-7/78703 на позовну заяву, проте він не поданий у спосіб визначений чинним законодавством України, оскільки державні органи та органи місцевого самоврядування повинні подавати його через ЄСІТС, з використанням власного кваліфікованого електронного підпису, як це передбачено п.16 розділу ІІІ Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) ЄСІТС.

Відтак такий відзив судом до уваги не береться.

Ухвалою суду від 15.08.2022 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України Львівської області з метою реалізації свого права на отримання пенсії по інвалідності.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 27.06.2022 року № 7837-7030/Н-52/8-1300/22 позивача повідомлено, що з 09.12.2019 року перебуває на обліку та отримує пенсію по інвалідності, як особа з інвалідністю ІІІ групи внаслідок професійного захворювання, відповідно до Закону №1058. З 01.05.2022 року проведено перерахунок пенсії у зв`язку зі сплатою страхових внесків на підставі заяви від 18.04.2022 року в результаті чого до страхового стажу та стажу на підземних роботах зараховано період роботи з 01.10.2018 по 18.11.2019 (дата звільнення) на підставі даних про сплачені підприємством страхові внески. З 01.05.2022 розмір пенсії по інвалідності обчислено в розмірі пенсії за віком з урахуванням страхового стажу 37 років 19 днів (зарахований по 30.11.2019), в тому числі: 15 років 02 місяці 01 день стаж на підземних роботах до якого зараховано навчання за спеціальністю 04 місяці 01 день, що дає право на обчислення пенсії згідно статті 8 Закону №345.

Оскільки страхові внески ВП «Шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля» за листопад 2019 (18.11.2019 дата звільнення з роботи), продовжується у листі, не надійшли протягом чотирьох місяців з дня звернення за призначенням пенсії (дата звернення за призначенням пенсії 30.01.2020), тому відсутні законні підстави для проведення перерахунку пенсії з дати її призначення.

Будь-яких інших підстав для відмови у призначенні пенсії позивачу у тексті вищезазначеного листа пенсійний орган не виклав.

Не погодившись із такою відповіддю позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Відтак, спірні правовідносини виникли у зв`язку незарахування до страхового та пільгового (за Списком №1) стажу періоду роботи у ВП «шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля» та відмови у перерахунку пенсії.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 05.11.1991 (далі Закон № 1788-XII) та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 (далі Закон № 1058-IV) (у редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону № 1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону № 1058-IV пенсія по інвалідності від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

Пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсія у зв`язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання до 01.10.2017 обчислювались за нормами Закону №1788-XII.

З 01.10.2017 відповідно до Законом України від 03.10.2017 № 2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» ч. 1 ст. 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону № 1058-IV пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: особам з інвалідністю І групи 100 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю ІІ групи 90 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю ІІІ групи 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону.

Відповідно до абзацу 3 ч. 1 ст. 28 Закону № 1058-IV мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Аналогічні за змістом норми містить стаття 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Суд зазначає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 62 Закону №1788-ХІІ).

На виконання вимог статті 62 Закону № 1788-ХІІ Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 № 637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637), пунктом 3 якого визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Відповідно до п. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, що підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та зазначені у статті 11 Закону № 1058-IV, сплачуються їх роботодавцями та безпосередньо застрахованими особами.

Статтею 113 Закону № 1058-IV передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

На підставі ч. 1 ст. 16 Закон № 1058-IV застрахована особа має право отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, вимагати від страхувальників сплати внесків, у тому числі в судовомк порядку тощо.

З цим правом кореспондується обов`язок страхувальника нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески (п. 6 ч. 2 ст. 17 Закону № 1058-IV) незалежно від фінансового стану платника (ч. 12 ст. 20 Закону № 1058-IV).

Пунктом 1 ч. 2 ст. 6 Закону України від 08.07.2010 № 2464-IV «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон №2464-IV) встановлено, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до ст. 4 Закону № 2464-IV платниками єдиного внеску є, зокрема, роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Відповідно до ст. 26 Закону № 2464-IV посадові особи платників єдиного внеску несуть адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення порядку нарахування, обчислення і строків сплати єдиного внеску.

Вказане свідчить про те, що страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює особа, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Такі висновки узгоджуються із правовою позицією, яка викладена Верховним Судом раніше, зокрема у постанові від 09.09.2019 у справі № 242/5448/16-а та у постанові від 23.03.2020 у справі №535/1031/16-а.

З матеріалів справи убачається, що позивач в період з 01.06.2008 року по 18.11.2019 року виконував гірничі роботи підземні в шахті за професією, посадою прохідник підземний на дільниці підготовчих робіт, що передбачено Списком №1, розділ 1, підрозділ 1, згідно Постанови КМ України №461 від 24.06.2016 року, на Державному підприємстві «Львіввугілля» відокремлений підрозділ «Шахта «Лісова», що підтверджується наданою ним копією довідки від 30.01.2020 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій та відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Підставою для незарахування вказаного періоду до страхового (трудового) стажу позивача відповідач вказав відсутність сплати страхових внесків відокремленого підрозділу «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля».

Внаслідок невиконання Державним підприємством «Львіввугілля» відокремлений підрозділ «Шахта «Лісова» обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаному підприємстві з 01.10.2018 року по 18.11.2019 року.

Беручи до уваги вище наведене, суд вважає, що позивач не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення періоду роботи з 01.10.2018 року по 18.11.2019 року до страхового стажу за порушення, вчинене Державним підприємством «Львіввугілля» відокремлений підрозділ «Шахта «Лісова», оскільки згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник.

Суд зазначає, що з урахуванням періоду роботи позивача з 01.10.2018 року по 18.11.2019 року у відокремленому підрозділі «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля» стаж роботи позивача у відповідності до статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці становить більше 15 років.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо незарахування позивачу до страхового та пільгового (за списком №1) стажу періоду роботи у відокремленому підрозділі «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля» з 01.10.2018 по 18.11.2019 та відмови у перерахунку пенсії з врахуванням вказаного стажу з 09.12.2019 по 30.04.2022 відповідно до ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідачем не подано належних доказів правомірності відмови позивачу у перерахунку пенсії згідно із ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Враховуючи те, що відповідачем не було дотримано критерію, передбаченого п.1 ч.2 ст.2 КАС України, при відмові в перерахунку пенсії позивачу, такі дії не можуть вважатись правомірними.

Як наслідок обґрунтованими є і похідні вимоги про спонукання до вчинення дій.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Що стосується судових витрат, то, у відповідності до вимог ст.139 КАС України, то такі не підлягають стягненню.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо незарахування ОСОБА_1 до страхового та пільгового (за списком №1) стажу періоду роботи у відокремленому підрозділі «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля» з 01.10.2018 по 18.11.2019 та відмови у перерахунку пенсії з врахуванням вказаного стажу з 09.12.2019 по 30.04.2022 відповідно до ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (адреса: м.Львів, вул.Митрополита Андрея, 10, ) зарахувати ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до страхового та пільгового (за списком №1) стажу період роботи у відокремленому підрозділі «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля» з 01.10.2018 по 18.11.2019 та здійснити перерахунок і виплату пенсії з врахуванням вказаного стажу з 09.12.2019 по 30.04.2022 згідно із ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський оружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.Я.Мартинюк