Справа № 484/4740/21
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2022-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2022 р.м.ОдесаСправа № 484/4740/21
Головуючий в 1 інстанції: Закревський В.І.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 квітня 2022 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті,

В С Т А Н О В И Л А :

29 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області з позовною заявою, в якій просив скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі серії ВМ №00000106 від 13.10.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 34 000 грн, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що він є власником транспортного засобу марки DAF, моделі XF 460 FТ зі спеціалізованим причіпом марки "BODEX", модель KIS 3 WS, які згідно договору оренди транспортного засобу №0106-Т від 01.06.2021 року перебували в оренді у автомобільного перевізника ТОВ "Гранкор Інвест"

13 жовтня 2021 року провідним фахівцем відділу цифрової трансформації та інформаційно-технічного забезпечення Департаменту аналітики та цифровізації Державної служби України з безпеки на транспорті Соколюк Любомиром Миколайовичем винесена постанова серії ВМ№00000106 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України (надалі Постанова), про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за порушення п.22.5 ПДР. З вказаною постановою позивач не згоден, оскільки водій вказаного транспортного засобу ОСОБА_2 порушень п.22.5 ПДР не допускав, так як рухався з дозволеною вагою для спеціалізованого вантажного сідлового тягача-Е з спеціалізованим напівпричепом 40 т + 2% (аб. 3 п. 2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27.06.2007 року), а саме: масою у 40 260 кг, що підтверджується товарно-транспортною накладною № 1111 від 11.10.2021 року.

Відповідач заперечував проти задоволення позову, зазначаючи, що постанова у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП винесена відповідно до вимог чинного законодавства, технічні засоби фіксації вказаного правопорушення, відповідають вимогам Технічним регламентам засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 163 від 24.02.2016, на підтвердження чого представником відповідача надано копію сертифікату перевірки типу, а також копію сертифікату відповідності. Сам факт наявності товарно-транспортної накладної, на думку представника відповідача, не виключає перевезення одночасно й інших товарно - матеріальних цінностей, не вказаних у первинних документах, що впливає на загальну вагу транспортного засобу, а тому товарно-транспортна накладна не може бути належним доказом у справі.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 квітня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено.

Скасовано постанову в справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі серії ВМ №00000106 від 13.10.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 34000 грн, а справу про адміністративне правопорушення закрито.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Державна служба України з безпеки на транспорті подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Зокрема, апелянт зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що сам факт наявності товарно-транспортних накладних не виключає перевезення, одночасно і інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних в первинних документах, що впливає на загальну вагу транспортного засобу. Апелянт наголошує, що напівпричіп це транспортний засіб без джерела енергії та самостійно пересуватись і перевозити вантажі по дорогах не може, рушійною силою для нього є саме тягач, який є основним транспортним засобом, котрий здійснює перевезення вантажів і власник якого є суб`єктом адміністративної відповідальності за порушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, в тому числі за ст. 132-1 КУпАП. З фото фіксації правопорушення вбачається, що транспортний засіб проходив рамку вагового контролю одночасно з напівпричепом, проте його окреме визначення у постанові не потребується, так як він не є самостійним суб`єктом адміністративної відповідальності. Крім того, апелянт зазначив, що нормативні параметри, передбачені пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України (нормою права, за порушення якої передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 132-1КУпАП), визначені для руху саме транспортних засобів та їх составів.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін в зв`язку із необґрунтованістю доводів апелянта.

В зв`язку із неявкою сторін, які належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання, відповідно п.2 ч. 1 ст. 311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки DAF, моделі XF 460 FТ, д/н НОМЕР_1 , тип: спеціалізований вантажний сідловий тягач-Е, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , маса без навантаження 7 600 кг, повна маса 18 000 кг, та спеціалізованого напівпричепа марки "BODEX", модель KIS 3 WS, д/н НОМЕР_3 , тип: спеціалізований напівпричіп - спеціалізований Н/ПР-Самоскид-Е, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , маса без навантаження 9 100 кг, повна маса 44 000 кг (а.с. 12-13).

Належний позивачу транспортний засіб разом із спеціалізованим напівпричепом - спеціалізований Н/ПР-Самоскид-Е згідно договору оренди транспортного засобу №0106-Т від 01.06.2021 року перебували в оренді у автомобільного перевізника ТОВ "Гранкор Інвест", , місце знаходження: 55200, Миколаївська область, м. Первомайськ, вул. Чернецького, 110Б (а.с. 15-16).

Згідно даних товарно-транспортної накладної №1111 від 11.10.2021 року ТОВ "Опртімус Трейд" через автомобільного перевізника ТОВ "Гранкор Інвест", яке орендувало у позивача транспортний засіб з причепом, здійснювало перевезення макухи соєвої. Так згідно відомостей про вантаж у товаро-транспортній накладній №1111 від 11.10.2021 року загальна маса брутто становила 40 260 кг, тара 17 580 кг, маса 22 680 кг (а.с.14).

13 жовтня 2021 року провідним фахівцем відділу цифрової трансформації та інформацйійно-технічного забезпечення Департаменту аналітики та цифровізації Державної служби України з безпеки на транспорті Соколюк Любомиром Миколайовичем винесена постанова серії ВМ№00000106 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34 000 грн.

З оскаржуваної постанови вбачається, що вищевказаний фахівець, розглянувши відомості з матеріалів інформаційних файлів, створених системою за допомогою технічних засобів Q-FREE HI TRAC TMU4 WIM, 10020, встановив, що 11 жовтня 2021 року о 17 год. 29 хв., за адресою: М-02 км 0+606, Чернігівська область, зафіксовано транспортний засіб: DAF XF 460 FТ днз: НОМЕР_1 , при русі якого, відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: загальної маси транспортного засобу перевищено на 24.5% (15,351 тон), навантаження на одиночну вісь транспортного засобу на 22,9% (5,095 тон), навантаження на строєні осі транспортного засобу на 18,6% (9,071 тон), відповідальність за що передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП (а.с. 17).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем в постанові не зазначено яка ж є максимальна маса транспортного засобу та яке ж максимальне навантаження на одиночну вісь транспортного засобу і навантаження на строєні осі транспортного засобу. Вказана постанова винесена відносно транспортного засобу марки: DAF, моделі XF 460 FТ, р/н НОМЕР_1 , маса якого, відповідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, становить 18 000 кг, маса без навантаження 7 600 кг. Згідно наданої представником позивача товарно-транспортної накладної No1111 від 11.10.2021 року перевезенню підлягав вантаж макухи соєвої автомобілем марки DAF, моделі XF 460 FТ, д/н НОМЕР_1 зі спеціалізованим напівпричіпом - спеціалізованим Н/ПР-Самоскидом-Е, марки "BODEX", модель KIS 3 WS, р/н НОМЕР_3 , загальна маса брутто становила 40 260 кг, тара 17 580 кг, маса нетто 22 680 кг. Суд зазначив, що перевезення здійснювалось спеціалізованим напівпричіпом - спеціалізованим Н/ПР-Самоскидом-Е, який є невід`ємною частиною вантажних спеціалізованих сідлових тягачів марки DAF, моделі XF 460 FТ, р/н НОМЕР_1 , що не перевищило допустимих нормативних параметрів, визначених п.22.5 ПДР, у 40 тон.

Судова колегія не погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

До основних завдань Укртрансбезпеки віднесено, зокрема здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті.

Відповідно до п.5 Положення Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю; у випадках, передбачених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення, розглядає справи про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення.

Згідно п.7 Положення Укртрансбезпека для виконання покладених на неї завдань має право, зокрема: використовувати у своїй діяльності транспортні засоби, зокрема спеціалізовані, та засоби вимірювальної техніки; у разі виявлення порушень законодавства щодо габаритно-вагового контролю під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) копіювати, сканувати документи, які пред`являють водії транспортних засобів під час проведення такої перевірки, та використовувати їх як доказ під час розгляду справ про порушення законодавства; використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, зокрема в автоматичному режимі.

Таким чином Укртрансбезпека з метою забезпечення виконання покладених на неї законодавством завдань, зокрема в частині здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів, має право: проводити рейдові перевірки (перевірки на дорозі); використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, зокрема в автоматичному режимі.

Тобто законодавством чітко передбачено можливість Укртрансбезпеки здійснювати державний нагляд (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті, зокрема в частині здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів, що включає: здійснення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт (Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 р. № 1567); фіксацію адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (Порядок фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 р. № 1174 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16 червня 2021 р. № 623).

Згідно із ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Стаття 132-1 КУпАП визначає відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами. При цьому, приписами ч. 2 цієї статті визначено, що перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % включно.

Дія частини другої цієї статті поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів.

Так, перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення. Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена в адміністративно правових нормах відповідною статтею Особливої частини КУпАП сукупність ознак, які визначають громадську небезпечність, винність, протиправність вчинку, що призводить до застосування адміністративно-правових санкцій. До складу правопорушення входять: об`єкт правопорушення; об`єктивна сторона правопорушення; суб`єкт правопорушення; суб`єктивна сторона правопорушення. Відсутність хоча б одного з елементів складу виключає правову відповідальність.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначений Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 року № 1174 (далі - Порядок № 1174).

Згідно з п.п. 2, 16 Порядку № 1174 посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли, тобто упорядковану сукупність відомостей про: транспортний засіб; відповідальну особу, визначену статтею 14-3 КУпАП; наявність/відсутність документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, або дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні; метаданих, сформованих автоматичним пунктом.

Пунктом 8 Порядку № 1174 передбачено, що вимоги до технічних засобів автоматичних пунктів визначаються Технічним регламентом засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2016 року № 163.

Відповідно до п. 9 зазначеного Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки, засоби вимірювальної техніки можуть бути надані на ринку та/або введені в експлуатацію в разі, коли вони відповідають вимогам цього Технічного регламенту.

Згідно з п. 2 Порядку № 1174 система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (далі - система) - взаємопов`язана сукупність автоматичних пунктів та інформаційно-телекомунікаційної системи.

Фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку (п. 7 Порядку № 1174).

Відповідно до п. 12 Порядку № 1174 автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.

Згідно з п. 17 Порядку № 1174 у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Згідно ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Позивач в обґрунтування протиправності притягнення його до адміністративної відповідальності, посилається на п. 22.5 Правил дорожнього руху та зазначає, що спеціалізований вантажний сідловий тягач-Е зі спецiалiзованим напівпричепом, рухався з дозволеною вагою (не більше 40 т.), не перевищуючи нормативних параметрів, не порушуючи жодних норм чинного законодавства, будь то ПДР чи КУпАП. Позивач наголосив, що технічний засіб, яким в автоматичному режимi зафіксовано правопорушення: Q-FREE HI TRAC TMU4 WIM, 10020, який показав перевантаження. перевищення загальної ваги на 24,5% (15,351 тон), з помилкою, технічною похибкою, на підставі вищевикладених фактів та того, що 24,5% від загальної допустимої маси в 40 т. становить 9,8 т, аж ніяк не 15,351 т., як зазначено у постанові. Та навпаки, нібито перенавантаження на 15,351 т, до загальної маси в 40 т, у процентному відношенні дорівнює 38,377. Тобто, фактично вказані цифри - перевищення загальної ваги на 24,5% (15.351 тон), ніяким чином не відображають дійсності та не являються вірними, так як с хибним розрахунком.

Крім того, позивач зазначає, що постанова не містить всіх необхідних реквізитів та не підтверджена відповідними доказами.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, остання містить всю необхідну інформацію, передбачену КУпАП та Порядком № 1174. Крім того, постанова містить відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації.

Так, згідно інформаційної карти габаритно-вагового контролю за постановою ВМ 00000106, загальна маса належного позивачу транспортного засобу в момент вчинення порушення склала 55 351 тон, тобто більше за максимально дозволену масу порівняно з 40 тонами но 15 351 тон, що і відображено в оскаржуваній постанові.

Таким чином, факт перевищення позивачем нормативних параметрів транспортних засобів, визначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України доведено належними, допустимими та достовірними доказами, що пов`язано із правомірністю порядку проведення габаритно-вагового контролю, а також використання при проведенні останнього належного технічного приладу.

Перевищення параметрів зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху України було встановлено із врахуванням вимірів із урахуванням похибки вагових та габаритних параметрів зазначеного вище транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортного засобу на ділянці автомобільної дороги.

Відсоткове значення перевищення максимально допустимої маси транспортного засобу отримується з врахуванням допустимої похибки вимірювання вагового комплексу, яка складає до 10 % щодо визначення загальної маси транспортного засобу, та 16 % щодо навантаження на осі.

Враховуючи можливу максимально дозволену похибку автоматичного комплексу габаритно-вагового контролю, відсоткове перевищення загальної маси транспортного засобу здійснюється за формулою:

(Мфакт-Ммакс-10%*Мфакт) /40000) х 100,

де Мфакт - фактична маса транспортного засобу, зафіксована в автоматичному режимі; Ммакс - максимально допустима п. 22.5. Правил загальна маса транспортного засобу.

Тобто, фактично зафіксована загальна маса транспортного засобу автоматичним комплексом габаритно-вагового контролю склала 55 351 кг замість 40000 кг дозволених.

Отже, розрахунок відсоткового перевищення загальної маси виглядає так:

(55351-40000-10%*55351)/40000)*100=24,5%.

Розмір перевищення 24,5 % (маса) відповідає зазначеному в оскаржуваній постанові.

За зазначене перевищення оскаржуваною постановою вірно визначено розмір штрафу, у відповідності до ч.2 ст.132-1 КУпАП у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн.

Перевищення по осям також зафіксовано в оскаржуваній постанові, однак вірно не враховано, як окреме порушення, що відповідає приписам ч.2 ст.36 КУпАП.

Щодо відсутності в оскаржуваній постанові відомостей про напівпричіп марка "BODEX", модель KIS 3 WS, вона їх дійсно не містить.

Однак судова колегія не може визнати такий формальний недолік оформлення постанови, як підставу для її скасування при наявних доказах суттєвого перевищення загальної маси, та на осі транспортного засобу.

Крім того, нормативні параметри, передбачені п.22.5 ПДР України, визначені для руху саме транспортних засобів та їх составів, оскільки напівпричіп не взмозі самостійно пересуватися та перевозити вантаж без тягача, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для буксирування напівпричепа.

До того ж, вимоги п. 22.5 ПДР України стосуються обмежень по загальній масі та/або по окремій масі кожної осі транспортного засобу та не ставляться у залежність від наявності чи відсутності причепу/напівпричепу, оскільки останній приводиться у рух за допомогою тягача.

Слушними є і доводи апеляційної скарги, що з фото фіксації правопорушення вбачається, що транспортний засіб проходив рамку вагового контролю одночасно з напівпричепом, проте його окреме визначення у постанові не потребується, так як він не є самостійним суб`єктом адміністративної відповідальності

Судова колегія також не приймає до уваги доводи позивача про те, що товаро-транспортною накладною спростовуються вагові параметри транспортного засобу, оскільки, відповідно до змісту абзацу 27 глави 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363, товарно-транспортна накладна не є первинним документом, що підтверджує фактичну масу товарно-матеріальних цінностей, що перевозяться, а використовується виключно для обліку таких товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей.

Таким чином, сам факт наявності товарно-транспортної накладної не виключає перевезення, одночасно й інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних в первинних документах, що впливає на загальну вагу транспортного засобу, на що вірно звернув увагу апелянт.

Фіксація адміністративного правопорушення була здійснена вимірювальним обладнанням автоматичного пункту ваго-габаритного контролю за допомогою технічного засобу Q-FREE HI TRAC TMU4 WIM, 10020.

Надані відповідачем до суду першої інстанції матеріали стосовно габаритно-вагового обладнання, а саме: експертний висновок комплексу "Інформаційно-телекомунікаційна система (ІТС) "Автоматизована система зважування ТЗ у русі (WIM)" від 16.10.2020 року № 1182, сертифікати відповідності Приладу автоматичного для зважування дорожніх транспортних засобів у русі від 12.08.2020 року, сертифікати відповідності Інформаційно-телекомунікаційної системи (ІТС) "Автоматизована система зважування ТЗ в русі (WIM)", свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 01.10.2021 року, чинні до 30.09.2022 року, сертифікати перевірки типу Приладу автоматичного для зважування дорожніх транспортних засобів у русі від 17.06.2020 року чинний до 16.06.2030 року підтверджують, що технічний засіб WIM відповідає вимогам Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.01.2016 року № 94.

Викладене спростовує доводи позовної заяви, що відповідачем не надано жодного документу, який би підтверджував, що вимірювальне (зважувальне) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси транспортного засобу має відповідну сертифікацію.

Щодо доводів ОСОБА_1 , що того ж дня, з різницею в три години, на іншому габаритно вагому комплексі зафіксовано інші вагові параметри цього його авто з причепом, а саме загальна маса транспортного засобу перевищена на 18,8% (12,834 тон), навантаження на строєнi осі транспортного засобу на 25,3% (10,826 тон), висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, оскільки як вже зазначалось вище, вага зазначеного транспортного засобу значно перевищувала вагу, зазначену у ТТН, що не виключало перевезення одночасно й інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних в первинних документах, які могли бути розвантажені раніше пункту призначення. Крім того, постановою № 00000104 від 13.10.2021 року також зафіксовано порушення вагових норм транспортного засобу понад 20% (на строєні осі на 25,3%).

Додатково судова колегія враховує, що позивач є власником транспортного засобу, та, як наслідок, належним суб`єктом для притягнення до адміністративної відповідальності у розумінні ч. 1 ст. 14-2 КУпАП. Доводи позивача про надання в оренду транспортного засобу ТОВ «Гранкор Інвест», без внесення відомостей про належного користувача до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, висновків суду не спростовують.

Враховуючи викладене, судова колегія приходить висновку, що належними та допустимими доказами відповідачем підтверджено, що вагові параметри транспортного засобу, який належить позивачу, перевищив нормативно допустимі вагові обмеження, що є підставою для накладення адміністративного стягнення на підставі ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Суд першої інстанції на зазначені обставини уваги не звернув, у зв`язку із чим дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до п.1, п.4 ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч.3 ст.272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись ст.ст.286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 272 КАС України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті задовольнити.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 квітня 2022 року скасувати з прийняттям постанови про відмову ОСОБА_1 в задоволення позовних вимог.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко