Справа № 160/17591/21
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2022-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

14 вересня 2022 року Справа №160/17591/21

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Голобутовського Р.З.

за участі:

секретаря судового засідання Богащенко А.І.

представника позивача Франскевич Ю.І.

представника відповідача Чугаєвої І.В.

представників третьої особи відповідача Іщенко Ю.С., Кочури С.В.

представника третьої особи позивача Суховолець У.А.

представника НАБУ Пилипенка С.М.,

розглянувши у підготовчому засіданні у місті Дніпро заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний аеропорт "Дніпропетровськ" про відвід судді у справі №160/17591/21 за позовною заявою Дніпровської міської ради до Державної авіаційної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Міжнародний аеропорт "Дніпропетровськ", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Міністерство інфраструктури України про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа №160/17591/21 за позовною заявою Дніпровської міської ради до Державної авіаційної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжнародний аеропорт «Дніпропетровськ», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Міністерство інфраструктури України про визнання протиправним та скасування наказу.

Підготовче засідання у справі призначене на 14.09.2022 об 11 годині 00 хвилин.

14.09.2022 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний аеропорт «Дніпропетровськ» (далі за текстом ТОВ «МА «Дніпропетровськ», третьої особи на стороні відповідача, заявник) надійшла заява про відвід судді, у якій просить:

- відвести суддю Голобутовського Р.З. від розгляду справи №160/17591/21 за позовом Дніпровської міської ради до Державної авіаційної служби України, треті особи: ТОВ «Міжнародний аеропорт «Дніпропетровськ», Міністерство інфраструктури України про визнання протиправним та скасування наказу Державної авіаційної служби України №1007 від 30.06.2021 «Про видачу Сертифіката аеродрому «Дніпро».

В обґрунтування заяви зазначено, що 13.09.2022 представником ТОВ «МА «Дніпропетровськ» отримано копію ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.09.2022 у справі №160/17591/21, якою суддею прийнято до свого провадження адміністративну справу №160/17591/21 та призначено підготовче засідання.

Представник третьої особи зазначає, що суддя призначив розгляд справи №160/17591/21 на 14.09.2022 об 11 годині 00 хвилин, тобто на наступний день після прийняття до свого провадження справи №160/17591/21, що не притаманно як для судді Голобутовського Р.З. так й для суддів в цілому. Такий поспіх судді Голобутовського Р.З. може свідчити про певну зацікавленість судді в розгляді справи №160/17591/21.

Також, представник третьої особи на стороні відповідача звертає увагу на те, що протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями адміністративну справу №160/17591/21 розподілено колегії у складі суддів: головуючий суддя - Голобутовський Р.З., суддя - Врона О.В., суддя - Неклеса О.М., 13.09.2022 матеріали адміністративної справи передано головуючому судді Голобутовському Р.З.

Представник ТОВ «МА «Дніпропетровськ» у своїй заяві вказує, що після цього суддя Голобутовський Р.З. написав службову записку задля одноособового розгляду справи, що на думку заявника свідчить про явну упередженість судді Голобутовського Р.З. та не бажання дослухатись до інших суддів - членів колегії.

Крім цього, представник третьої особи на стороні відповідача зазначає, що справа №160/17591/21 до 13.09.2022 постійно була на розгляді в Дніпропетровському окружному адміністративному суді в колегії у складі трьох суддів, у зв`язку з категорією та складністю справи. Отже, заявник вважає, що такі дії судді вказують на його упередженість.

Таким чином, на думку представника третьої особи існують підстави для відводу судді Голобутовського Р.З. від розгляду справи №160/17591/21 на підставі п.п. 4-5 ч. 1 ст. 36 Кодексу адміністративного судочинства України.

У підготовчому засіданні представники Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний аеропорт «Дніпропетровськ» підтримали заяву про відвід судді та просили її задовольнити.

Представники позивача та третьої особи на стороні позивача заперечували проти задоволення заяви про відвід судді.

Представник відповідача поклав вирішення цього питання на розсуд суду.

У відповідності до ч. 11 ст. 40 Кодексу адміністративного судочинства України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та поданої заяви, при вирішенні питання про відвід судді по суті, суд керується наступним.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 36 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Аналізуючи підстави поданої заяви про відвід, суд враховує практику Європейського суду з прав людини.

Так, виходячи із загальних засад здійснення судочинства, визначених положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №№2, 4, 7 та 11 Конвенції» від 17.07.1997, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до п.п. 103, 104, 105 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України» від 09.01.2013: «для того, щоб встановити, чи може суд вважатися «незалежним» у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції, слід звернути увагу на спосіб призначення його членів і строк їхніх повноважень, існування гарантій проти тиску ззовні та на питання, чи створює орган видимість незалежного. Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (1) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (2) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Проте, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності».

Водночас особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного, про що зазначено у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Веттштайн проти Швейцарії».

Суд наголошує на тому, що при вирішенні того, чи є у цій конкретній справі обґрунтовані причини побоюватися, що суддя може бути небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (п. 44 рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» та п. 58 рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії» від 07.08.1996).

Як зазначалось, відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Тому, для відведення судді заявнику необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід повинні бути доведеними. Водночас відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Щодо тверджень представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний аеропорт «Дніпропетровськ» про те, що судом прийнято до свого провадження справу та призначено розгляд на наступний день, суд зазначає наступне.

В першу чергу, суд звертає особливу увагу на те, що у відповідності до матеріалів справи, провадження в адміністративній справі №160/17591/21 відкрито ще 04.10.2021, отже, станом на день прийняття до свого провадження вказаної справи, вона перебуває на розгляді в Дніпропетровському окружному адміністративному суді майже рік, чим порушуються строки розгляду справи встановлені Кодексом адміністративного судочинства України.

Так, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.09.2022 судом прийнято до свого провадження адміністративну справу №160/17591/21 та призначено підготовче засідання на 14.09.2022 об 11 год. 00 хв.

Суд наголошує на тому, що дату та час судового засідання, а саме, 14.09.2022 об 11 год. 00 хв., було визначено попереднім складом суду. Учасники процесу були належним чином повідомлення про вказану дату та час і готувались до судового засідання, зокрема, й шляхом подання клопотань про призначення відеоконференції. Під вказану дату у Дніпропетровському окружному адміністративному суді та у Святошинському районному суді міста Києва було заброньовано зали судових засідань саме на 14.09.2022 об 11 год. 00 хв. для здійснення відеоконференції.

Враховуючи той факт, що представники Державної авіаційної служби України, представники Міністерства інфраструктури України приймають участь у судових засіданнях виключно через відеоконференцію, з метою запобігання затягуванню процесу, враховуючи готовність сторін до участі у судовому засіданні саме 14.09.2022 об 11 год. 00 хв., суддя Голобутовський Р.З. після отримання справи №160/17591/21 до свого провадження призначив судове засідання саме на погоджений у попередньому судовому засіданні зі сторонами час.

Суд зазначає, що дата 14.09.2022 об 11 год. 00 хв. погоджена в тому числі і з представником ТОВ «МА «Дніпропетровськ», про що свідчить наявна в матеріалах адміністративної справи розписка від 05.09.2022 про день і час слухання справи.

Більш того, суд наголошує на двох важливих обставинах, якими керувався суд при обранні вказаної дати: по-перше, сторонами процесу надано необхідні процесуальні документи, достатні для вирішення справи по суті, по-друге, задля збереження правового балансу, надання можливості сторонам реалізувати процесуальні права судом призначено підготовче засідання.

Вказане у своїй сукупності свідчить про те, що суд при призначенні дати підготовчого засідання керувався виключно нормами процесуального права, зберігав рівність усіх учасників судового процесу перед законом та мав на меті запобігти затягуванню судового процесу.

Щодо тверджень представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний аеропорт «Дніпропетровськ» про те, що головуючим суддею Голобутовським Р.З. здійснено виключення колегії для одноособового розгляду справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Кодексу адміністративного судочинства України усі адміністративні справи в суді першої інстанції, крім випадків, встановлених цим Кодексом, розглядаються і вирішуються суддею одноособово.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 33 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративні справи, предметом оскарження в яких є рішення, дії чи бездіяльність Кабінету Міністрів України, крім випадку, встановленого частиною четвертою статті 22 цього Кодексу, Національного банку України, окружної виборчої комісії (окружної комісії з референдуму), розглядаються і вирішуються в адміністративному суді першої інстанції колегією у складі трьох суддів.

У відповідності до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши чинне законодавство, суддя зробив висновок про недоцільність розгляду адміністративної справи №160/17591/21 колегіально.

Також, суд звертає увагу на те, що протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.09.2021 призначено одноособовий розгляд. Тобто при первинному розподілі справи, автоматизованою системою документообігу було призначено одноособовий розгляд, оскільки така категорія справ не підлягає розгляду у складі колегії.

Із урахуванням практики Європейського суду з прав людини, не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування упередженості, не підтверджені належними та допустимими доказами.

Частиною 4 ст. 36 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно, думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Тому, враховуючи, що заява про відвід ґрунтується лише на суб`єктивних сумнівах третьої особи на стороні відповідача у неупередженості суду, переконливих підстав для таких сумнівів заявником не наведено, суд робить висновок, що у її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 33, 36, 40, 248 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний аеропорт "Дніпропетровськ" про відвід судді у справі №160/17591/21 за позовною заявою Дніпровської міської ради до Державної авіаційної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Міжнародний аеропорт "Дніпропетровськ", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Міністерство інфраструктури України про визнання протиправним та скасування наказу - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та не оскаржується. Заперечення на ухвалу може включаться до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено 14.09.2022.

Суддя Р.З. Голобутовський