Справа № 280/12901/21
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2022-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

15 вересня 2022 року м. Дніпросправа № 280/12901/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),
суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 травня 2022 року (м. Запоріжжя, суддя Артоуз О.О.) у справі № 280/12901/21
за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

У грудні 2021 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової доплати до грошового забезпечення, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України Деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СOVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни № 375 від 29.04.2021 за період з 29.04.2020 по 21.09.2021;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову доплату до грошового забезпечення, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України Деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СOVID-19. спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни №375 від 29.04.2021 за період з 29.04.2020 по 21.09.2021.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 10 травня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що з 03.11.2017 року по 20.09.2021 року перебував на Військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 на посаді контролера 2 відділення 2 взводу контролерів 1 спеціальної комендатури та здійснював охорону державної установи - Запорізької атомної електростанції. Тому, на думку позивача, у період з 29.04.2020 по 21.09.2021 він мав право на отримання додаткової доплати до заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу згідно постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375.

Відповідно до Порядку акумулювання, перерозподілу та використання коштів спеціального фонду від власних надходжень бюджетних установ, що належать до сфери управління Міністерства внутрішніх справ України та центральних органів виконавчої влади, діяльність яких спрямовує і координує Міністр внутрішніх справ України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15.01.201 № 20 (далі - Порядок № 20), кошти на виплату доплати, передбаченої постановою КМУ № 375 можуть бути перераховані також за іншим кодом програмної класифікації видатків державного бюджету, не включення відповідача до мережі розпорядників і отримувачів коштів за бюджетною програмою 1003130 не підтверджує факт відсутності у відповідача коштів на виплату такої доплати.

Відповідач не довів жодним належним та допустимим доказом правомірність допущеної бездіяльності, проте, суд першої інстанції цю обставину не врахував.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволенні позову.

Відповідач надіслав до суду відзив на апеляційну скаргу, у якому просить апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без мін.

Відповідач зазначив, що на нього не покладено обов`язок здійснювати виплату доплати до грошового забезпечення військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 НГУ, які здійснюють охорону та оборону ДП «Запорізька АЕС», згідно Розпорядження КНГУ № 27/32/4-3901 (Телеграма № 481), оскільки ДП «Запорізька АЕС» не підпадає під жодну категорію пункту 2. Вказане розпорядження розповсюджується не на всю Національну гвардію України, а лише на ті категорії, які вказані у Розпорядженні КНГУ № 27/32/4-390. Військова частина НОМЕР_1 на вимогу суду першої інстанції надала всі можливі документи, які мала на те право та що не заборонено законодавством.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 в період з 03.11.2017 по 20.09.2021 проходив військову службу у Військовй частині НОМЕР_1 Національної гвардії України.

22.09.2021 на адресу відповідача було надіслано адвокатський запит, відповідно до якого, зокрема, представник позивача просив надати: документи щодо здійснення виплати доплати військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 , передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №375 від 29.04.2020; інформацію та документальне підтвердження про те, чи була нарахована та виплачена ОСОБА_1 доплата, передбачена постановою Кабінету Міністрів України №375 від 29.04.2020.

У відповідь на запит листом від 30.09.2021 вих. №42/12-895 Військова частина НОМЕР_1 повідомила, що охорона та оборона Військовою частиною НОМЕР_1 Запорізької атомної електростанції не підпадає під жодну із категорій, визначених розпорядженням командувача Національної гвардії України №27/32/4-3901 від 27.06.2020, яким встановлюється на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України, та протягом 30 днів з дня його відміни окремим категоріям працівників, військовослужбовців Національної гвардії України, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення правопорядку і безпеки громадян) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, доплати в розмірі до 50% заробітної плати пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (по стройовій частині) від 20.09.2021 № 187 старшого сержанта ОСОБА_1 було звільнено відповідно до підпункту а пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу з військової служби в запас наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 20.09.2021 № 33 (по особовому складу), у зв`язку із закінченням строку контракту, виключено із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та всіх видів забезпечення і направлено для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Не погодившись із бездіяльністю відповідача щодо виплати доплати згідно постанови Кабінету Міністрів України №375 від 29.04.2020, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача, оскільки:

- підставою для отримання додаткової доплати за постановою КМУ №375 є затвердження персонального переліку військовослужбовців, які залучаються до визначених переліком заходів, відповідним наказом. Позивачем не надано жодних доказів щодо включення його до переліку відповідних осіб, які залучені до здійснення охорони державних установ;

- матеріали справи не містять доказів того, що позивач на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України, забезпечував життєдіяльність населення та внаслідок виконання службових обов`язків мають безпосередній контакт з населенням.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 року №375 «Про деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SАRS-СоV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни» (далі - постанова Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 року №375) установлено, що на період карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SАRS-СоV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни окремим категоріям працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) (далі - працівники) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, встановлюється додаткова доплата до заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах.

За приписами п.п. 2-5 вказаної постанови встановлення доплати, визначеної пунктом 1 цієї постанови, працівникам підприємств, установ та організацій, органів державної влади, які фінансуються з державного та місцевих бюджетів, здійснюється у граничному розмірі до 50 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення).

Встановлення доплати, визначеної пунктом 1 цієї постанови, працівникам надавачів соціальних послуг державного/комунального сектору, які безпосередньо надають соціальні послуги за місцем проживання/перебування їх отримувачів (вдома), здійснюється у граничному розмірі до 100 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення).

Перелік посад (професій) працівників, яким встановлюються такі доплати, визначається відповідним центральним органом виконавчої влади у сфері, у якій він реалізує державну політику.

Персональний перелік працівників, яким встановлюється доплата, визначається керівником (керівником державної служби) відповідного підприємства, установи та організації, органу державної влади.

Доплати, визначені пунктами 2 і 3 цієї постанови, здійснюються за рахунок та в межах видатків державного та місцевих бюджетів, передбачених за відповідними бюджетними програмами головних розпорядників бюджетних коштів.

Згідно Телеграми командувача Національної гвардії України №481 від 26.06.2020 начальників територіальних управлінь, командирів (начальників) військових частин (установ) зобов`язано:

- забезпечити встановлення на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України, та протягом 30 днів з дня його відміни окремим категоріям працівників, військовослужбовців Національної гвардії України, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення правопорядку і безпеки громадян) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, доплати в розмірі до 50% заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах (п. 1).

- забезпечити виплату доплати здійснювати військовослужбовцям, які перебувають на штатних посадах у підрозділах НГУ та здійснюють охорону органів державної влади, державних установ (пп. 6 п. 2);

- організувати в штабі військових частин облік часу несення служби особовим складом, який залучається до заходів, за участь у яких установлюється доплата, та на підставі цього обліку до 5 числа місяця оголошувати наказом відповідного керівника персональний перелік військовослужбовців (працівників), які в минулому місяці залучалися до таких заходів, із визначенням кількості днів, за які необхідно провести доплату (п. 3);

- у термін до 03.07.2020 оголосити наказами персональний перелік військовослужбовців, які в минулих місяцях залучалися до визначених заходів, та внаслідок виконання своїх обов`язків мали безпосередній контакт з населенням, із визначенням кількості днів, за які необхідно провести додаткову доплату (окремо за березень, квітень, травень та червень) (п. 6).

Таким чином, вказана доплата здійснюється не всім військовослужбовцям, а лише окремим категоріям, які внаслідок безпосереднього виконання своїх обов`язків забезпечують життєдіяльність населення, у зв`язку з чим мають з населенням безпосередній контакт.

Разом з тим, підставою для отримання додаткової доплати за постановою КМУ від 29.04.2020 №375 є затвердження персонального переліку військовослужбовців, які залучаються до визначених переліком заходів, відповідним наказом.

Згідно листа Військової частини НОМЕР_1 від 30.09.2021 вих. №42/12-895 виплати та доплати у розмірі 50% заробітної плати (грошового забезпечення) згідно постанови КМУ від 29.04.2020 №375 позивач не отримував.

Згідно доводів позивача у період з 29.04.2020 по 21.09.2021 він у складі Військової частини НОМЕР_1 здійснював охорону державної установи Запорізької атомної електростанції, що згідно пп. 6 п. 2 Телеграми командувача Національної гвардії України №481 від 26.06.2020 є підставою для виплати позивачу доплати у розмірі 50% заробітної плати (грошового забезпечення) згідно постанови КМУ від 29.04.2020 №375.

Запорізька атомна електростанція не є органом державної влади чи державною установою, тому колегія суддів погоджується з доводами відповідача про відсутність обґрунтованих підстав для виплати позивачу доплати на підставі пп. 6 п. 2 Телеграми командувача Національної гвардії України №481.

Крім того, матеріали справи не містять доказів того, що позивач на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України, забезпечував життєдіяльність населення та внаслідок виконання службових обов`язків мав безпосередній контакт з населенням, та був включений наказами до персонального переліку військовослужбовців, які внаслідок виконання своїх обов`язків мали безпосередній контакт з населенням.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність обґрунтованих підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Отже, інші доводи апеляційної скарги не потребують правового аналізу, оскільки не мають вирішального значення.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 травня 2022 року у справі № 280/12901/21 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О.М. Панченко

Суддя С.М. Іванов

Суддя В.Є. Чередниченко