Справа № 640/2247/19
Суддя: Костенко Д.А.
Дата ухвалення: 2022-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2022 року м. Київ №640/2247/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Костенка Д.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СИСТЕМ-ГРУП ЛТД" до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся з позовом про визнання протиправними і скасування рішень Комісії Головного управління ДФС України у м. Києві від 04.01.2019 №1043467/38748429 і №1043468/38748429 про відмову у реєстрації податкових накладних від 04.12.2018 №2 і від 05.12.2018 №4 та зобов`язання Державної фіскальної служби України (далі - ДФС) здійснити реєстрацію в вказаних податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр) датою їх фактичного подання.

Підстави позову: - під час прийняття оспорюваних рішень про відмову у реєстрації податкових накладних відповідач не взяв до уваги поданих позивачем документів, не врахував специфіку роботи позивача щодо особливостей закупівлі обладнання і його оплати; - неправо-мірність дій Комісії щодо зупинення податкових накладних, оскільки: а) відповідні Критерії ризиковості визначені ДФС, а не Кабінетом Міністрів України, який має такі повноваження згідно з п. 201.16 ст. 201 ПК України; б) у квитанції не зазначено конкретний критерій ризиковості, передбачений пп. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку.

Головне управління ДФС у м. Києві відзив на позов не подало, причин суду не повідомило.

ДФС подано відзив, в якому просить відмовити в позові, оскільки позивач не вказує і не посилається на ті рішення контролюючого органу, які на його думку є протиправні і підлягають скасуванню, характер спірних правовідносин є незрозумілим. Відповідач просить врахувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.02.2019 у справі №826/15110/18, в якому зазначено, що у межах спірних правовідносин правові наслідки для позивача створює саме рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

16 лютого 2021р. до суду надійшла відповідь на відзив, подана представником позивача адвокатом Стариком В.М. У відповіді на відзив просить поновити строк для її подання, посилаючись на те, що позивач не отримував відзив, з яким представник позивача ознайомився 09.02.2021, а також на введення з 11.03.2020 і продовження карантину та п. 3 Прикінцевих положень КАС України.

Судом не прийнято до розгляду відповідь на відзив, а клопотання про поновлення проце-суального строку залишено без розгляду згідно з ч. 2 ст. 167 КАС України як очевидно безпід-ставне і необґрунтоване: - процесуальний строк для подання відповіді на відзив встановлено судом в ухвалі від 19.02.2019 про відкриття провадження у справі, а не законом, тому цей строк не може бути поновлений судом, а клопотання про його поновлення вочевидь суперечить змісту ч.ч. 1, 2 ст. 121 КАС України; - зазначення заявником у клопотанні нечинної редакції п. 3 При-кінцевих положень КАС України; - посилання на неотримання позивачем відзиву відповідача вочевидь не є поважною причиною пропуску строку для подання відповіді на нього, оскільки: а) заявником не доведено, що поштове відправлення відповідача №032 від 08.04.2019, надіслане на вказану у позовній заяві адресу для листування, не було вручене позивачу; б) з урахуванням вручення сторонам копії ухвали суду про відкриття провадження у справі у березні 2019р. строк для подання відзиву закінчувався у квітні 2019р.; з квітня 2019р. представ-ник позивач мав право і можливість ознайомитись з матеріалами справи; - твердження заявника про те, що він вперше представляв інтереси позивача і ознайомився з матеріалами справи 09.02.2021 є вірним лише у частині ознайомлення ним з матеріалами справи 09.02.2021; у частині ж представництва позивача вперше твердження не відповідає матеріалам справи, які містять клопотання про прискорення розгляду справи від 18.09.2020, підписане адвокатом Стариком В.М., до якого додано ордер від 18.09.2020;

Ухвалами суду від 14.09.2022 допущено процесуальне правонаступництво відповідачів, яких замінено на Державну податкову служби України, Головне управління ДПС у м. Києві.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини.

27 грудня 2018р. позивач надіслав для реєстрації в Реєстрі податкові накладні від 04.12.2018 №2 і від 05.12.2018 №4 на суму 250000 грн. кожна, виписані на користь ТОВ "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "ДЕВЕНСТРОЙ" у зв`язку з поставкою монтажних робіт з улаштування систем опалення, водопостачання, каналізації, димовидалення та підпору повітря на об`єкті замовника.

Згідно з квитанціями від 27.12.2018 реєстрацію цих податкових накладних зупинено, у зв`язку з відповідністю їх вимогам пп. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку, а позивачу запропоновано подати пояснення та/або копії документів, достатніх для реєстрації податкових накладних.

Позивач надав контролюючому органу повідомлення про подання пояснень і копій документів від 02.01.2019 №1, яке прийнято Головним управлінням ДФС у м. Києві 02.01.2019.

У повідомленні позивач пояснив, що отримав аванс для виконання зобов`язань згідно з договором субпідряду №0307-01-ЛТД від 03.07.2017. Станом на день реєстрації податкової накладної №№2, 4 у Реєстрі грошова сума у розмірі 500000 грн. не було у повному обсязі використана на закупівлю обладнання та матеріалів. Значний обсяг будівельно-монтажних робіт згідно Договірних цін (дод. 5) до договору не свідчить про нереальність господарської операції.

До повідомлення додав: - копії договору субпідряду №0307-01-ЛТД від 03.07.2017 і додаткової угоди до нього; - виписку з банківського рахунку; - копії видаткових накладних на покупку обладнання.

Комісією Головного управління ДФС у м. Києві прийнято рішення від 04.01.2019:

- №1043467/38748429 про відмову у реєстрації податкової накладної №2 від 04.12.2018;

- №1043468/38748429 про відмову у реєстрації податкової накладної №4 від 05.12.2018.

Позивачем подано скарги на вказані рішення, які залишені без задоволення рішеннями Комісії з питань розгляду скарг від 21.01.2019 №4165/38748429/2 і №4166/38748429/2.

Спірні правовідносини виникли у сфері справляння податків і зборів та стосуються правомірності відмови відповідача у здійсненні реєстрації податкових накладних у ЄРПН.

Згідно з п. 201.16 ст. 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 5 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №117 (далі - Порядок №117), податкова накладна/розрахунок коригу-вання, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

Згідно з п. 6 Порядку №117 у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Пунктом 10 Порядку №117 встановлено, що критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади.

Мінфін у дводенний строк погоджує або надсилає ДФС на доопрацювання визначені у цьому пункті критерії та перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Пунктом 13 Порядку №117 визначено, що у квитанції про зупинення реєстрації подат-кової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складання податкової накладної/розрахунку коригування;

2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД/послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у подат-ковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена;

3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку кори-гування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необ-хідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної /розрахунку коригування в Реєстрі.

Згідно з п. 14 Порядку №117 перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе:

- договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транс-портування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у т.ч. рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

На час прийняття оскаржуваних рішень критерії ризиковості були визначені листом ДФС від 21.03.2018 №959/99-99-07-18, який, як встановлено у постанові Верховного Суду від 02.04.2019 у справі №822/1878/18, був погоджений з Міністерством фінансів України від 22.03.2018, що спростовує твердження позивача про відсутність підстав для зупинення реєстрації податкових накладних.

Відповідно до пп. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника, визначених листом ДФС від 21.03.2018 №959/99-99-07-18, комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме:

- платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим);

- дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації;

- платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);

- платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;

- платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам пп. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 та абзацу 1 п. 49.2 і п. 49.18 ст. 49 ПК України;

- платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам пп. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 та п. 46.2 ст. 46 ПК України;

- наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Як вбачається із змісту пп. 1.6 п. 1 цих Критеріїв, він містить ряд ознак, за наявності яких може розглядатися питання щодо встановлення ризиковості платника податків.

У квитанціях від 27.12.2018 зазначено пп. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника, а відтак квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних оформлені відповідно до пп. 3 п. 13 Порядку №117.

Суд погоджується з позивачем у тому, що у квитанціях не зазначено конкретної ознаки ризиковості платника згідно з пп. 1.6 п. 1 Критеріїв, однак це не може розцінюватися як неналежне оформлення квитанції, оскільки пп. 3 п. 13 Порядку №117 такого не вимагає, що спростовує твердження позивача про порушення відповідачем п. 13 Порядку №117.

Таким чином, доводи позивача про порушення відповідачем п.п. 10, 13 Порядку №117 не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, тому не свідчать про неправомірність зупинення реєстрації спірних податкових накладних.

Водночас, перевіряючи обґрунтованість зупинення реєстрації податкових накладних згідно з пп. 1.6 п. 1 Критеріїв, що заперечується позивачем, суд зауважує, що доказів, які б доводили належність однієї з передбачених цим пунктом ознак ризиковості платника до позивача, відповідачами не надано.

Перевіряючи обґрунтованість оспорюваних рішень, суд зазначає таке.

Згідно з п. 21 Порядку №117 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

- ненадання платником податку копій документів відповідно до пп. 4 п. 13 цього Порядку;

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Як зазначено в оспорюваних рішеннях, підставою для їх прийняття є те що платником податків не надано копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у т.ч. рахунки фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні.

Згідно з наданими контролюючому органу поясненнями позивача і документами подат-кові накладні складені позивачем по факту (перша подія) зарахування на його рахунок 04.12.2018 і 05.12.2018 коштів (аванс) від замовника - ТОВ "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "ДЕВЕНСТРОЙ" на виконання робіт згідно з договором субпідряду №0307-01-ЛТД від 03.07.2017, що пояснює відсутність на той час первинних документів, оскільки господарські операції ще не розпочались.

Головне управління ДФС у м. Києві не аргументувало свою позицію щодо неврахування наданих позивачем пояснень і документів. ДФС у відзиві не обґрунтовано, яких саме первинних документів не надано, не зазначено заперечень проти поданих позивачем пояснень і документів та причин їх неврахування.

Водночас, подані позивачем документи підтверджують виникнення у нього податкових зобов`язань з ПДВ відповідно до пп. "а" п. 187.1 ст. 187 і п. 201.1 ст. 201 ПК України та наявність підстав для складення і реєстрації податкових накладних. Податкові накладні оформ-лені згідно з п. 201.1. ст. 201 ПК України, порушень законодавства при їх складенні відпові-дачем не встановлено.

Підсумовуючи, суд зазначає про необґрунтованість оспорюваних рішень, які прийняті без врахування поданих позивачем пояснень і документів, та порушили право позивача на формування податкового кредиту з ПДВ, тому вимоги про визнання їх протиправними і скасування належить задовольнити.

Згідно з п. 19 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день:

1) прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

2) набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення суду).

Пунктом 20 цього Порядку визначено, що у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкової накладної, яке набрало законної сили, такі податкові накладні реєструються після проведення перевірок, визначених п. 12 цього Порядку (крім абзацу 10), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

З метою поновлення порушеного права належить задовольнити вимоги про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Реєстрі податкові накладні датою їх фактичного подання - 27.12.2018.

Отже, позов належить задовольнити повністю.

Суд не бере до уваги посилання у відзиві ДФС на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.02.2019 у справі №826/15110/18, оскільки згідно з ч. 7 ст. 78 КАС України правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду. Обставин, які б мали преюдиційне значення, у цьому рішенні не встановлено.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зважає на таке.

Згідно з платіжним дорученням від 28.01.2019 №66 позивач сплатив судовий збір у сумі 7684 грн. з розрахунку 4 позовних вимог немайнового характеру (4 х 1921 грн.).

Розмір судового збору, який належало сплатити за подання цього позову, становить 3842 грн. з розрахунку 2 позовних вимог немайнового характеру. При цьому вимоги про визнання протиправним і скасування рішення та про зобов`язання вчинити певні дії, яка є похідною від першої, розглядаються судом як одна вимога немайнового характеру.

Згідно із ст. 139 КАС України судовий збір у сумі 3842 грн. належить стягнути на користь позивача з відповідачів порівно. Надмірно сплачений судовий збір у сумі 3842 грн. може бути повернуто ухвалою суду за відповідним клопотанням позивача згідно із ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

Позивач просить стягнути витрати на професійну правничу допомогу у сумі 10000 грн., понесення яких підтверджується наявними у справі: 1) копією договору про надання правової допомоги №25-05/20 від 25.05.2020, укладеного між позивачем і АО "ЕДВАЙС"; 2) актом приймання-передачі послуг №15-02/2021 від 15.02.2021; 3) квитанцією до прибуткового касового ордера №15 від 15.02.2021 на суму 10000 грн. Також, у справі наявні копія договору про надання правової допомоги від 30.01.2019 №30-01/19, укладеного між позивачем і АО "ЕДВАЙС", і ордери на надання правової допомоги адвокатами Решетило С.В. і Стариком В.М.

Копії вказаних документів надіслані відповідачам, які заперечень проти стягнення цих витрат до суду не подали.

Згідно з ч. 9 ст. 139 КАС України суд, оцінюючи обґрунтованість і пропорційність витрат на професійну правничу допомогу і пов`язаність їх з розглядом справи, зазначає:

- справа є важливою для позивача, але вплив результату її вирішення на репутацію позивача та наявність публічного інтересу з матеріалів справи не встановлено;

- справа належить до справ незначної складності і розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; підстави і предмет позову, законодавство, яким регулюються спірні правовідносини, судова практика у подібних правовідносинах є зрозумілими і сталими та не потребують глибокого вивчення; незначний обсяг обставин, які відносяться до предмета доказування у справі, і доказів на їх підтвердження, які, до того ж однотипні і знаходились у розпорядженні позивача; формальність відзиву відповідача;

- вказані в акті витрати на формування, копіювання доказів до позовної заяви, направ-лення позову до суду у сумі 1000 грн., моніторинг розгляду судової справи у сумі 500 грн. і підготовку клопотання про прискорення розгляду справи у сумі 500 грн. не відносяться до професійної правничої допомоги;

- витрати на "підготовку письмових пояснень" у сумі 2000 грн. не пов`язані з розглядом справи, оскільки у справі такі пояснення відсутні;

- витрати на "підготовку відповіді на відзив" у сумі 2000 грн. не пов`язані з розглядом справи, оскільки їх подано після закінчення встановленого судом процесуального строку за відсутності поважних причин пропуску цього строку і судом не прийнято до розгляду.

Враховуючи викладене, суд вважає обґрунтованим, пропорційним і пов`язаним з розгля-дом справи розмір витрат на професійну правничу допомогу, який необхідно стягнути з відповідачів, у сумі 4000 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 90, 139, 159, 189, 241-246, 262 КАС України, суд

в и р і ш и в:

1. Задовольнити позов Товариства з обмеженою відповідальністю "СИСТЕМ-ГРУП ЛТД" повністю.

2. Визнати протиправними і скасувати рішення Комісії Головного управління ДФС у м.Києві від 04.01.2019 №1043467/38748429 і №1043468/38748429.

3. Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складені Товариством з обмеженою відповідальністю "СИСТЕМ-ГРУП ЛТД" податкові накладні від 04.12.2018 №2 і від 05.12.2018 №4 днем їх фактичного подання - 27.12.2018.

4. Стягнути з бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СИСТЕМ-ГРУП ЛТД" судові витрати у сумі 3921,00 грн. (три тисячі дев`ятсот двадцять одна гривня 00 коп.), а саме:

- судовий збір у сумі 1921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня 00 коп.);

- витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2000,00 грн. (дві тисячі гривень 00 коп.).

5. Стягнути з бюджетних асигнувань Державної податкової служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СИСТЕМ-ГРУП ЛТД" судові витрати у сумі 3921,00 грн. (три тисячі дев`ятсот двадцять одна гривня 00 коп.), а саме:

- судовий збір у сумі 1921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня 00 коп.);

- витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2000,00 грн. (дві тисячі гривень 00 коп.).

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "СИСТЕМ-ГРУП ЛТД";

02091, м. Київ, вул. Харківське шосе, 144, літ. А; .

Відповідачі:

1) Державна податкова служба України;

04053, м. Київ, Львівська площа, 8; .

2) Головне управління ДПС у м. Києві;

04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19; код ЄДРПОУ ВП 44116011.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку, встановленому ст.ст. 293-297 КАС України. Апеляційна скарга подається протягом 30 днів з дня складення рішення.

Дата рішення є днем складення його у повному обсязі.

Суддя Д.А. Костенко