Справа № 120/3118/22
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2022-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

13 вересня 2022 р. Справа № 120/3118/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Чернюк Алли Юріївни, розглянувши у письмовому проваджені в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю, на думку позивача, дій Головного управління Національної поліції у Вінницькій області щодо відмови у проведенні йому перерахунку одноразової грошової допомоги на підставі пункту 3 частини 1 статті 97 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VІІІ «Про Національну поліцію», яким передбачено визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманої під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті, у розмірі передбаченому пунктом 3 частини 1 статті 99 Закону України «Про Національну поліцію».

Ухвалою суду від 05.04.2022 року дану позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу усунути виявлені недоліки протягом 10 днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

14.04.2022 року від представника позивача до суду надійшла заява про поновлення пропущеного строку звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою від 19.04.2022 року відповідне клопотання задоволено, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач подав відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову, посилаючись на те, що обов`язковою умовою для призначення поліцейському одноразової грошової допомоги, у відповідності до пункту 3 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію», у зв`язку з встановленням інвалідності, є отримання травми під час здійснення повноважень та основних завдань поліції, чи участі в антитерористичній операції. Всі інші випадки (травми), які стали підставою для встановлення інвалідності, але були отриманні не під час здійснення поліцейських повноважень та основних завдань поліції, вважаються такими, що пов`язані з проходженням служби в поліції і, відповідно, надають право поліцейському на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 4 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію». З огляду на обставини отримання позивачем травми, які не дають підстав вважати, що вказана травма отримана під час виконання основних завдань та повноважень поліції, визначених Законом України «Про Національну поліцію», то одноразова грошова допомога позивачу була призначена у відповідності до вимог пункту 4 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію», у зв`язку з встановленням групи інвалідності внаслідок обставин, пов`язаних з проходженням служби в поліції.

17.05.2022 року представником відповідача подано до суду доповнення до відзиву, в яких останній звертає увагу суду на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду по справі №120/7431/21-а, якою відмовлено в задоволенні позовних вимог стосовно травми, що виникла внаслідок особистої необережності під час перебування на службі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , проходив службу на посаді старшого інспектора - чергового сектору реагування патрульної поліції № 1 Тиврівського відділення поліції Жмеринського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області.

13.01.2018 року близько 9 год. 05 хв. старший інспектор-черговий Тиврівського відділення поліції Жмеринського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_1 заступив на добове чергування в якості оперативного чергового Тиврівського ВП. Під час перевірки боксів відділення, неподалік боксу №10 на землі помітив целофановий згорток, наповнений різноманітним сміттям. ОСОБА_1 підняв пакет та викинув його в сміттєвий бак, в якому в той час горіло сміття. Пакет зачепився за бортик баку та коли ОСОБА_1 спробував поправити його, у вказаному пакеті щось вибухнуло, внаслідок чого ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді травматичної ампутації нігтьової фаланги першого пальця лівої кисті.

16.03.2018 комісією з розслідування нещасного випадку було складено акт розслідування нещасного випадку, що трапився 13.01.2018 року біля 09 год. 05 хв. з старшим інспектором-черговим Тиврівського відділення поліції Жмеринського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області капітаном поліції Юрківим В.О. (форма Н-5), в якому зроблено висновок, що нещасний випадок стався в період проходження служби при виконанні службових обов`язків (а.с. 16-17).

Також, 19.03.2018 року комісією складено акт № 1 про нещасний випадок відносно капітана поліції ОСОБА_1 (форма Н-1), в якому зроблено висновок, що нещасний випадок стався в період проходження служби при виконанні службових обов`язків (а.с. 14-15).

Як вбачається з копії свідоцтва про хворобу В-286, 29.06.2021 року медична (військово-лікарська) комісія, за розпорядженням начальника УКЗ ГУ НП у Вінницькій області здійснила медичний огляд ОСОБА_1 та встановила, що позивач не придатний до служби в поліції у зв`язку з отриманням травми пов`язаної з виконанням службових обов`язків (а.с. 20).

Згідно копії витягу з наказу Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 12.07.2021 року № 111 о/с позивача з 14.07.2021 року звільнено зі служби в поліції за пунктом 2 частини першої статті 77 Закону України «Про національну поліцію», на підставі його рапорту від 02.07.2021 року та свідоцтва про хворобу МВЛК ДУ «ТМО МВС України по Вінницькій області» від 29.06.2021 року № В-286 (а.с. 21).

Відповідно до копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 , ОСОБА_1 встановлено III групу інвалідності, внаслідок війни (а.с. 19).

13.12.2021 року начальником Головного управління Національної поліції у Вінницькій області було затверджено висновок про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , на підставі пункту 4 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» в розмірі 158900,00 грн. (а.с. 22).

Не погоджуючись з розміром вказаної одноразової грошової допомоги, позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив здійснити виплату відповідної допомоги в розмірі, передбаченому пунктом 3 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію».

Листом №29/Ю-22 від 23.02.2022 року Головне управління Національної поліції у Вінницькій області відмовило позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги у бажаному ним розмірі, з тих підстав, що згідно підпункту 3 частини 1 статті 99 Закону передбачено визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманої під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, також згідно пункту 3 розділу 1 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського від 11.01.2016 № 4 та статтей 2, 23 Закону України «Про Національну поліцію», в яких визначено основні завдання та повноваження поліцейського, зазначений випадок у актах Н-1, Н-5 не належить до визначених вищевказаними статтями випадків.

Не погодившись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, соціальний захист поліцейських визначено Законом України«Про Національну поліцію`від 02.07.2015 № 580-VIII (далі- Закон № 580-VIII).

Відповідно частини першої статті 97 Закону № 580-VIII одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі:

- визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті (пункт 3);

- визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті (пункт 4).

З аналізу викладених норм слідує, що розмір виплати одноразової грошової допомоги залежить від часу встановлення інвалідності та причин її отримання.

Згідно з частиною другою статті 97 Закону № 580-VIII порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 № 4 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (далі - Порядок № 4), який визначає механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського.

Підпунктами 2, 4 пункту 4 розділу І Порядку № 4 визначені випадки, за яких призначається одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності чи втрати працездатності поліцейського:

- під час виконання службових обов`язків (пункти 3, 5 частини першої статті 97 Закону) - випадок, пов`язаний із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України;

- пов`язаного з проходженням служби в поліції, органах внутрішніх справ (пункт 4 частини першої статті 97 Закону) - обставина, яка виникла внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, крім випадків, зазначених у підпунктах 1, 2 цього пункту.

В силу вимог пункту 3 розділу І Порядку № 4 поліцейський вважається таким, що виконує службові обов`язки, якщо він забезпечує виконання основних завдань та повноважень поліції, визначених Законом України «Про Національну поліцію».

Як вбачається з матеріалів справи, комісією з розслідування нещасного випадку було складено акт розслідування нещасного випадку, що трапився 13.01.2018 року біля 09 год. 05 хв. з старшим інспектором-черговим Тиврівського відділення поліції Жмеринського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області капітаном поліції Юрківим В.О. (форма Н-5), в якому зроблено висновок, що нещасний випадок стався в період проходження служби при виконанні службових обов`язків (а.с. 16-17)

19.03.2018 року комісією з розслідування нещасного випадку складено акт № 1 про нещасний випадок відносно капітана поліції ОСОБА_1 (форма Н-1), в якому зроблено висновок, що нещасний випадок стався в період проходження служби при виконанні службових обов`язків (а.с. 14-15).

Копія свідоцтва про хворобу В-286 від 29.06.2021 року свідчить, що позивач не придатний до служби в поліції у зв`язку з отриманням травми пов`язаної з виконанням службових обов`язків (а.с. 20).

Отже, матеріалами справи підтверджено факт отримання позивачем травми під час виконання службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань поліції, наслідком якої є визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань поліції, що в свою чергу є підставою для призначення позивачу одноразової грошової допомоги відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 97 Закону № 580-VIII ", у розмірі, передбаченому пунктом 3 частини першої статті 99 Закону № 580-VIII.

Посилання відповідача на те, що в акті розслідування нещасного випадку від 16.03.2018 року форми Н-5 та акті № 1 про нещасний випадок від 19.03.2018 року (форма Н-1) відсутні відомості, що травма пов`язана із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, суд вважає необґрунтованими, оскільки Порядок проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 р. № 1232, який був чинним станом на час складання цих актів, не передбачав визначення відповідно Комісією в актах за формами Н-1, Н-5 підстав та випадків, за яких призначається одноразова грошова допомога відповідно до Закону № 580-VIII.

Доводи відповідача щодо відсутності у функціональних обов`язках позивача прибирання території та викидання сміття, спростовуються положеннями пункту 24 функціональних обов`язків старшого інспектора - чергового сектору реагування патрульної поліції № 1 Тиврівського відділення поліції Жмеринського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_1 , затверджених начальником відділення поліції 02.01.2018 року.

Так, вказаний пункт функціональних обов`язків передбачає, що протягом добового чергування позивач несе персональну відповідальність, зокрема за внутрішній порядок в приміщенні ВП та на прилеглій території, з метою чого здійснює її обхід при прийманні чергування.

Разом з тим, не заслуговують на увагу суду посилання відповідача на висновки Сьомого апеляційного адміністративного суду, зроблені у постанові від 10.05.2022 року по справі №120/7431/21-а, так як обставини отримання травми працівником поліції в даній справі не є ідентичними із обставинами встановленими у справі, на яку посилається відповідач.

З аналізу обставин отримання травми працівником поліції в справі №120/7431/21-а, вбачається, що останній вийшов зі свого кабінету і спускався сходами з 2-го на 1-й поверх, де підвернув ногу, тоді як в даному випадку, ОСОБА_1 заступивши на добове чергування, у відповідності до п. 24 своїх функціональних обов`язків, здійснював обхід території відділення поліції з метою підтримання порядку на ній, під час чого й отримав поранення.

Крім того, у справі №120/7431/21-а предметом розгляду була відмова у призначенні одноразової грошової допомоги, тоді як в даному випадку відповідачем не заперечується право на отримання відповідної допомоги, а спірним є тільки пункт, на підставі якого вона підлягає виплаті.

Враховуючи наведене, суд погоджується з доводами позивача про те, що він має право на отримання грошової допомоги на підставі пункту 3 частини першої статті 97 Закону №580 та в розмірі, визначеному згідно з пунктом 3 частини першої статті 99 Закону №580-ІV, а саме 250 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

Відтак, висновок, затверджений 13.12.2021 року начальником ГУНП у Вінницькій області, про призначення позивачу одноразової грошової допомоги на підставі пункту 4 частини першої статті 97 Закону №580-ІV є необґрунтованим та таким, що порушує права позивача на отримання одноразової грошової допомоги в належному розмірі.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Виходячи зі змісту заявлених позивачем вимог та їх обґрунтування, суд, з метою належного захисту прав позивача в спірних правовідносинах, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправним і скасувати висновок про призначення позивачу одноразової грошової допомоги, в зв`язку з травмою, на підставі пункту 4 частини першої статті 97 Закону №580-ІV, затверджений 13.12.2021 року начальником ГУНП у Вінницькій області.

Разом з тим, аналіз зазначених вище норм дає підстави для висновку, що законодавством передбачений відповідний порядок прийняття рішення про призначення одноразової грошової допомоги:

1) реєстрація фінансовим підрозділом документів на призначення одноразової допомоги, передбачених Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженими наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року № 4;

2) підготовка фінансовим підрозділом в десятиденний строк з дня реєстрації документів висновку про призначення одноразової грошової допомоги за підписом керівника фінансового підрозділу та керівника підрозділу, де проходить (проходив) службу поліцейський;

3) прийняття керівником Національної поліції (міжрегіонального, територіального органу поліції) у п`ятнадцятиденний строк рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням осіб із зазначенням мотивів відмови.

У спірних правовідносинах в разі настання визначених законодавством умов, відповідач зобов`язаний до вчинення конкретних дій - розглянути рапорт позивача у встановленому законом порядку, і, за умови відповідності рапорту та доданих до нього документів вимогам законодавства, підготувати висновок про призначення одноразової грошової допомоги, на підставі якого приймається рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги шляхом видання наказу про виплату такої допомоги.

Підставою для відмови у задоволенні рапорту позивача можуть бути лише визначені законом обставини згідно вичерпного і остаточного переліку, наведеного у Законі №580-VIII.

Тобто, відповідач не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти на власний розсуд - розглянути рапорт, або ж ні; прийняти рішення про задоволення рапорту, або ж рішення про відмову у задоволенні.

Визначальним є те, що у кожному конкретному випадку звернення особи із заявою (рапортом), з урахуванням фактичних обставин, згідно із законом існує лише один правомірний варіант поведінки суб`єкта владних повноважень.

З матеріалів справи вбачається, що порушення прав позивача спричинене саме протиправними діями відповідача, які виразились у підготовці висновку, який затверджено 13.12.2021 року начальником ГУНП у Вінницькій області, про призначення позивачу одноразової грошової допомоги, в зв`язку з травмою, на підставі пункту 4 частини першої статті 97 Закону №580-ІV, хоча, як встановлено під час розгляду цієї справи, позивач набув право на виплату йому одноразової грошової саме на підставі пункту 3 частини першої статті 97 Закону №580-ІV, а не пункту 4 частини 1 зазначеної статті.

Тобто, фактично рапорт позивача про виплату йому одноразової грошової допомоги був розглянутий, втім відповідачем не було прийнято правомірного рішення про призначення та виплату позивачу одноразової грошової допомоги саме відповідно до пункту 3 частини першої статті 97 Закону України Про Національну поліцію, виходячи з 250 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

Оскільки у спірних правовідносинах відповідач не навів обставин, що, відповідно до положень законодавства, могли б слугувати підставою для відмови у виплаті позивачу спірної грошової допомоги у бажано ним розмірі, при цьому, в ході судового розгляду справи було встановлено наявність усіх передбачених Законом №580-ІV та Порядком №4 умов для призначення позивачу одноразової грошової допомоги саме на підставі пункту 3 частини першої статті 97 Закону 580-ІV, відтак, повноваження відповідача у даному випадку не є дискреційними і не передбачають права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 05.11.2019 у справі №642/4506/17.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Згідно п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Відтак, суд вважає, що відповідача слід зобов`язати призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 97 Закону України "Про Національну поліцію", з урахуванням вже проведених виплат.

При цьому, суд зауважує, що вказане рішення зобов`язує відповідача підготувати та затвердити висновок про призначення одноразової грошової допомоги позивачу, в зв`язку з травмою, на підставі пункту 3 частини першої статті 97 Закону №580-ІV, та прийняти рішення про призначення виплати, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги.

За приписами пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем в обґрунтування заявлених вимог, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення даного адміністративного позову відповідно до вищевикладених мотивів.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із наступного.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

Як зазначено вище, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню внаслідок обрання позивачем неналежного способу захисту порушеного права.

При цьому, предметом спору у даній справі є виплата одноразової грошової допомоги у неналежному розмірі за неналежним пунктом закону та зобов`язання відповідача відновити порушене право.

Відповідно, обрання неналежного способу захисту порушених прав фактично не змінює тієї обставини, що вимоги позивача є правомірними.

З огляду на те, що судом встановлено порушення відповідачем права позивача на отримання допомоги у належному розмірі, внаслідок чого позовні вимоги фактично підлягають задоволенню, лише з корегуванням обраного позивачем способу судового захисту, суд присуджує позивачу понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 992,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним і скасувати висновок про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги на підставі пункту 4 частини 1 статті 97 Закону України "Про Національну поліцію", затверджений 13.12.2021 року начальником ГУНП у Вінницькій області.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції у Вінницькій області призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу відповідно до пункту 3 частини 1 статті 97 Закону України "Про Національну поліцію", виходячи з 250 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату, з урахуванням вже проведеної грошової виплати.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір в сумі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 );

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Вінницькій області (, адреса: вул. Театральна, 10, м. Вінниця, Вінницька область, 21050).

Суддя Чернюк Алла Юріївна