Справа № 753/6948/22
Суддя: Лужецька О. Р.
Дата ухвалення: 2022-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6948/22
провадження № 2-а/753/194/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" вересня 2022 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Лужецька О.Р., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 3 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Києві Попко Олександра Володимировича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до інспектора 3 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Києві Попко Олександра Володимировича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту - КУпАП), за вчинення якого на позивача було накладено штраф в розмірі 680 грн. Адміністративний позов мотивований тим, що обставини викладені в постанові про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності, а тому постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 29.07.2022 р. відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь - яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Положеннями ч. 5 ст. 262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. За клопотання однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно з ст. 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо стягнення грошових сум, які ґрунтуються на рішеннях суб`єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження та сума яких не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

29.08.2022 р. від представника Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначив що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, у зв`язку із чим просив відмовити в задоволенні позову.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою серії ЕАР № 5586043, складену інспектором 3 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Києві Попком О.В. 08.07.2022 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП із застосуванням до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 гривень.

Згідно даної постанови, 08.07.2022 року о 22 год. 37 хв. в м. Києві, по бульв. Лесі Українки, 5-Б, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Skoda Kodiaq», н/з НОМЕР_1 здійснив зупинку (рух) на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 ПДР України,чим порушив п.17.1 ПДР України, тобто скоїв правопорушення передбачене ч.3 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КУпАП, відповідальність за дане правопорушення встановлена зокрема за ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів.

Дорожній знак 5.8 ПДР України визначає "Дорога із смугою для руху маршрутних транспортних засобів". Дорога, на якій рух транспортних засобів здійснюється за встановленим маршрутом по спеціально відведеній смузі назустріч загальному потоку транспортних засобів.

Відповідно п. 17.1 ПДР України на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

В позовній заяві позивач посилається на те, що вважає себе невинним у вчиненні вказаного правопорушення.

З відеозапису, здійсненого з нагрудних камер поліцейського, вбачається, що позивач повідомив інспектора, що здійснював рух на смузі для маршрутних транспортних засобів.

Також, як на підставу свої вимог, позивач посилався на процедурні порушення при розгляді справи про адміністративне правопорушення, однак суд відхиляє такі посилання позивача з огляду на наступне.

Висновком Верховного Суду/Касаційного адміністративного суду зробленим в постанові від 17.05.2018 по справі № 753/4366/17 визначено, що не спростовує здійсненого позивачем адміністративного правопорушення факт не надання йому під час розгляду справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху роз`яснень, передбачених положеннями статей КУпАП. Ці недоліки не можуть бути підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Вбачається, що Постановою Верховного Суду від 14.02.2018 по справі № 536/583/17 зроблено висновок, що застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в Кодексі України про адміністративні правопорушення.

Саме по собі порушення процедури прийняття рішення, не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.

Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття рішення, необхідно розуміти не як вимоги до нього, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття.

Так, дефектні процедури прийняття рішення, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків. Разом із тим, не кожен дефект робить його неправомірним.

Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, які взагалі не впливають на його дійсність.

Тож, сама по собі наявність у рішенні суб`єкта владних повноважень процедурних порушень/помилок/неточностей, не може бути беззаперечною підставою для визнання його протиправним та його скасування, за умови, якщо що в сукупності, суд дійде висновку про те, що таке рішення прийнято у порядку та у спосіб, визначений законодавством, а процедурні порушення, що були допущені, не можуть автоматично ставити під сумнів правомірні дії та нівелювати всі наслідки. Важливим аспектом є також те, щоб допущені помилки та неточності загалом не спотворювали суть рішення та не мали наслідком допущення порушень прав осіб, стосовно яких прийнято таке рішення.

Аналогічний вимір суттєвості порушень застосовує Європейський суд з прав людини, який у своїх рішеннях демонструє виважений підхід до оцінки характеру допущених порушень належної процедури з точки зору їх можливого впливу на загальну справедливість судового розгляду. Метод «оцінки справедливості процесу в цілому», не передбачає дослідження правомірності будь-якої окремої процесуальної дії у відриві від інших етапів процесу. По суті, слід акцентувати увагу на необхідності з`ясувати, «чи перетворили допущені порушення (в контексті конкретних обставин справи) судовий розгляду у цілому на несправедливий». Скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості в цілому.

Доводи позову щодо неправомірних дій відповідача й бездоказового притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху України є безпідставними і необґрунтованими, оскільки спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

Також позивачем не було надано доказів на спростування обставин, зазначених в постанові серії ЕАР № 5586043 від 08.07.2022 року стосовно здійснення вказаного правопорушення, тому суд не приймає до уваги твердження позивача про відсутність події та складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП України.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визначено, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі. У випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу, копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України) доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. .

У відповідності до положень ст. 276 КУпАП, інспектором 3 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Києві Попком О.В. розглянуто справу про адміністративне правопорушення за місцем його вчинення та, враховуючи характер вчиненого правопорушення, відповідно ст. 283 КУпАП, винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 680 грн.

Звертаючись з позовом до суду, позивач посилається, як на підставу для скасування постанови про адміністративне правопорушення, на відсутність в його діях складу правопорушення.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, оскільки доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем в межах розгляду даної справи надано не було, а судом таких обставин не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до статті 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, суд приходить до висновку, що стягнення відповідачем застосовано без порушень, в межах санкції ч.3 ст. 122 КУпАП, за якою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності, а тому підстави для задоволення позову відсутні, оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства, доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем у межах розгляду даної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено; факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 19, 25, 90, 168, 246, 258, 293 Кодексу адміністративного судочинства України

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора 3 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Києві Попко Олександра Володимировича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА