Справа № 580/2155/22
Суддя: Василь ГАВРИЛЮК
Дата ухвалення: 2022-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2022 року справа № 580/2155/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Корпорація Поліфасад до Черкаської митниці Держмитслужби про визнання протиправними і скасування рішення та картки відмови у прийнятті митної декларації,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю Корпорація Поліфасад (далі товариство, позивач) подало позов до Черкаської митниці Держмитслужби (далі митниця, відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 24.12.2021 № 902000/2021/000016/2 про визначення митної вартості товарів;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення від 24.12.2021 № UA/902020/2021/000191.

В обґрунтування позовних вимог зазначено те, що у митного органу були відсутні жодні підстави для відмови у митному оформленні товару на підставі поданих у відповідності до частини 2 статті 53 Митного кодексу України товариством документів та для витребування додаткових документів, перелік яких наведений в частині 3 статті 53 Митного кодексу України, оскільки наданими позивачем документами повністю підтверджується і числове значення митної вартості і відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. З огляду на викладене, позивач зазначає, що застосування резервного методу для визначення вартості є необґрунтованим.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 18.05.2022 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачеві десятиденний строк для усунення недоліків.

20.06.2022 позивач подав заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 12.07.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

У встановлений судом строк відповідач відзиву на позов не подав.

Розгляд справи по суті відповідно до частини 3 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розпочато через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

Суд встановив, що 14.07.2018 позивач уклав з компанією Jiang Yin Chen Lan Plastic Products Co., Ltd., Китай, контракт № 65.

Відповідно до п. 1.2. розділу 1 зазначеного контракту (у редакції згідно додаткового узгодження від 01.11.2021 № 8) продавець продає, а покупець купує ПВХ плівку, з вмістом пластифікатора (DOP) 8%+/-1% та ламінат високого тиску (HPL) виробника Jiang Yin Chen Lan Plastic Products Co. Ltd. Kитай відповідно до інвойсів, які є невід`ємною частиною даного контракту.

Відповідно до п. 7.2 розділу 7 контракту оплата за товар здійснюється шляхом 100% суми вказаної в комерційному інвойсі на протязі 180 календарних днів від дати випуску коносаменту.

Згідно з п. 6.2 розділу 6 контракту (у редакції згідно додаткового узгодження від 10.09.2020 № 6) товар поставляється продавцем на умові: СІР - Одеса, Чорноморськ, Южне (Південний) відповідно до правил ІНКОТЕРМС 2000.

Відповідно до п. 3.1 контракту (у редакції згідно додаткового узгодження від 01.09.2020 № 5) загальна сума контракту становить 2000000 доларів США.

Відповідно до комерційного інвойсу від 11.11.2021 № СL21A146 загальна вартість партії товару склала 55566,76 доларів США. Умови поставки СІР - Південний, Україна. Транспортний засіб на кордоні JULIUS-S. Страхування вантажу не проводилося.

23.12.2021 на адресу позивача у зону прибуття відділу митного оформлення № 1 митного поста Черкаси Черкаської митниці надійшов вантаж за міжнародними товаро-транспортними накладними CMR № 19039/1, № 19039/2 від 21.12.2021 за вищезазначеним контрактом.

23.12.2021 представником позивача декларантом ТОВ Брокер Україна (договір № 10/342 від 08.07.2021) ОСОБА_1 було подано митну декларацію № UA902020/2021/208469 та документи, що підтверджують митну вартість товарів та метод її визначення за ціною договору.

Для митного оформлення було (графа 44 митної декларації № UA902020/2021/208469) надано: рахунок-фактура (інвойс) від 11.11.2021 CL21A146; лист від 14.08.2020 № -0129; лист від 03.12.2021 № 160JBKLLC; прайс б/н від 01.07.2020; Е/В ЧТПП № О-612; калькуляція виробника від 01.09.2020; калькуляція ТОВ Поліфасад від 10.09.2020 № 1009/20-1; комерційна пропозиція від 01.07.2020; додаткове узгодження № 1 до контракту 65 від 15.05.2019; додаткове узгодження № 2 до контракту 65 від 01.08.2019; додаткове узгодження № 5 до контракту 65 від 01.09.2020; додаткове узгодження № 6 до контракту 65 від 10.09.2020; додаткове узгодження № 8 до контракту 65 від 01.11.2021; контракт № 65 від 14.07.2018; договір про надання послуг митного брокера 10/342 від 08.07.2021; каталог від 04.09.2020; лист виробника № 310720/11 від 31.07.2020; лист підприємства № 29/07 від 29.07.2020; ТОВ Поліфасад № 1709/20 від 17.09.2020; пояснення про відсутність страхування № 1709/20-2 від 17.09.2020; видатковий ордер № 261934 від 22.12.2021; лист № 04592041 від 11.11.2021.

Відповідно до п. 22 митної декларації № UA902020/2021/208469 заявлена митна вартість склала 55566,76 доларів США.

24.12.2021декларантом було отримано карту № UА902020/2021/000191 відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення з таких причин: Під час декларування митної вартості декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товару № 1,2 чим порушено вимоги ч.2 статті 52 та ч. 21 статті 58 та ч.І ст. 53, ст. 368 МКУ. В наданих декларантом документах відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 Митного кодексу України відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Обраний декларантом метод не відповідає умовам зазначеним в ст. 58 глави 9 Митного кодексу України. Застосування методу визначення митної вартості за ціною угоди неможливо. На підставі п. З частини 6 статті 54 Митного кодексу України митниця відмовляє у митному оформленні товару.

24.12.2021 митний орган прийняв рішення № UA 902000/2021/0000016/2 про визначення митної вартості товарів.

Відповідно до цього рішення митна вартість товару № 1 була визначена в розмірі 1,79 доларів США за одиницю, загальна сума визначена в розмірі 59334,92 доларів США. Митна вартість товару № 2 була визначена у розмірі 1,79 доларів США за одиницю загальна сума визначена в розмірі 14486,68 доларів США.

Підставою для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості товару зазначено, що надані декларантом документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів містять розбіжності та не містять усіх відомостей щодо усіх складових митної вартості, а саме: Відповідно до наданого платіжного доручення від 03.12.2021 № 160JBKLLC зазначено призначення платежу оплата за PVC FILM та контракту від 14.07.2018 № 65, а в інвойсі зазначено товари: PVC FILM та HPL, а контракт є довгостроковим та стосується багатьох партій товару, що не дає можливості ідентифікувати дане платіжне доручення з партією оцінюваного товару; В прайс-листі від 01.07.2021 № б/н відсутній період дії цін на продукцію та зазначено лише товар плівка ПВХ, а згідно додаткової угоди від 01.11.2021 № 8 до контракту від 14.07.2018 № 65 поставка здійснюється плівки ПВХ та ламінату високого тиску; В наданому коносаменті від 18.11.2021 № 1КТ311180 відправником зазначено CUIFENG TOOLS CO, LTD, а в експортній декларації країни відправлення від 11.11.2021 № 04592041 та коносаменті від 19.11.2021 № S зазначено JIANG Y1N CHEN LAN PLASTIC PRODUCTS CO., LTD; В наданій експортній декларації країни відправлення від 11.11.2021 № 04592041 зазначено місто відправлення товару ОСОБА_2 , а відповідно до коносаментів від 19.11.2021 №S012110315, від 18.11.2021 №1КТЗ 11180 зазначено порт відвантаження Shanghai; Відповідно до умов договору купівлі-продажу від 14.07.2018 № 65 зазначено, що товар постачається на умовах поставки СІР Одеса. А відповідно до комерційного інвойсу від 11.11.2021 № CL21A146 СІР Pivdennyi; Відповідно до наданої калькуляції від 01.09.2020 № б/н зазначено, що вартість фрахту на 1000 кг продукції складає 40 доларів. В результаті проведеного контролю митницею встановлено, що вартість товару плівки ПВХ та ламінату (ідентичних або подібних до оцінюваного товару), яка ввозилась протягом останніх двох років на адресу ТОВ Корпорація Поліфасад є незмінною та сталих умовах поставки (СІР), відповідно яких та правил інтерпретації міжнародних термінів Інкотермс 2020, витрати пов`язані з транспортуванням несе продавець, які, як правило, повинні бути включені до ціни товару. Зазначені розбіжності в відомостях документів щодо портів відвантаження та відправлення, а також кінцевого порту призначення/прибуття товару, вказують па більш складний процес логістики, що потребує додаткових витрат пов`язаних з транспортуванням товару; а також враховуючи відомості калькуляції, яка стосується партії товару ввезеної ще у 2020 році, та яка надана декларантом на партію оцінюваного товару (ввезеного в грудні 2021 року), вартість фрахту зазначена у 40 дол. США за визначену в калькуляції одиницю товару та є незмінною протягом останніх двох років. В той же час, у митниці наявна інформація отримана Держмитслужбою України з офіційних джерел що вартість фрахту протягом 2021 року значно підвищилась, а також є значно вищою порівняно з 2020 роком, що значною мірою повинно було вплинути на кінцеву ціну товару, та відповідно на митну вартість оцінюваного товару (принаймні порівняно з ввезенням ідентичних/подібних товарів на адресу ТОВ Корпорація Поліфасад в 2020 році). Зважаючи на вищевикладене, у митниці паяти обґрунтовані підстави вважати, що декларантом заявлено неповні відомості щодо включення до митної вартості оцінюваного товару всіх обов`язкових складових митної вартості відповідно до ч. 10 статті 58 Митного кодексу України, а саме витрат пов`язаних з його транспортуванням. В зв`язку з вищевикладеним, на підставі пункту 3 статті 53 Митного кодексу України декларанту запропоновано надати протягом 10 календарних днів надати додаткові документи для підтвердження митної вартості товару: договір (угод, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); Рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; митну декларацію країни експорту. На підставі ч.6 статті 53 Митного кодексу України за власним бажанням може подати наявні у них документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, у тому числі й на усунення виявлених обставин.

В ході проведення консультацій встановлено, що у декларанта та у митного органу відсутня цінова інформація щодо митних вартостей ідентичних товарів, що унеможливлює застосування методу визначення митної вартості відповідно до положень ст. 59 Митного кодексу України. Водночас, наявна цінова інформація про вартість подібних товарів щодо товару № 1 на рівні 1,79 доларів США/кг, які продавались на експорт в Україну у максимально наближений період до часу до ввезення партії оцінюваних товарів, у митниці та у декларанта відсутня інформація про ціну товарів відповідно до вимог ст. 62, 63 МК України. Митниця визначає митну вартість товару за резервним методом, на підставі документально підтвердженої інформації про вартість товару з подібними характеристиками на рівні 1,79 доларів США/кг, яка ґрунтується па раніше визнаній митницею митній вартості товару відповідно до положень статті 64 МК України. Декларанту запропоновано визначити митну вартість товару № 1 за методом визначення митної вартості щодо подібних товарів, щодо товару № 2 за резервним методом, використовуючи наявну у митниці інформацію. Джерело інформації: МД від 12.11.2021 № UA500080/2021/210111 для товару № 1; МД від 28.10.2021 № UA209190/2021/33770 для товару № 2.

Не погоджуючись зі вказаними рішеннями про коригування митної вартості та карткою відмови у прийнятті митної декларації, позивач звернувся в суд з даним позовом.

Під час вирішення спору по суті, суд врахував таке.

Згідно з пунктами 23 та 24 частини 1 статті 4 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI (далі МК України) митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

За змістом статей 49, 50 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (частини 1 та 2 статті 51 МК України).

Так частинами 1 - 3 статті 57 (глава 9 розділу ІІІ) МК України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із частинами 1 - 2 статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT) (частина 1 статті 64 Резервний метод МК України).

Відповідно до частини 2 статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

За змістом частин 1 - 3 статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (частини 5 - 6 статті 53 МК України).

Згідно із частинами 1 - 3 статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

В той же час частиною 6 зазначеної статті передбачено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У відповідності до частин 1 та 2 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування;

5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті;

б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

У разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу (частина 12 статті 264 МК України).

Для вирішення спору суд врахував правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 11 вересня 2020 року у справі № 820/10288/15 у подібних правовідносинах.

Верховний Суд з аналізу викладених норм зазначив, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України (у разі визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за першим методом).

При цьому, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, або ж у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.

Водночас приписи вказаних статей зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.

Як установлено судом, 14.07.2018 позивач уклав з компанією Jiang Yin Chen Lan Plastic Products Co., Ltd., Китай, контракт № 65.

Відповідно до п. 1.2. розділу 1 зазначеного контракту (у редакції згідно додаткового узгодження від 01.11.2021 № 8) продавець продає, а покупець купує ПВХ плівку, з вмістом пластифікатора (DOP) 8%+/-1% та ламінат високого тиску (HPL) виробника Jiang Yin Chen Lan Plastic Products Co. Ltd. Kитай відповідно до інвойсів, які є невід`ємною частиною даного контракту.

Відповідно до п. 7.2 розділу 7 контракту оплата за товар здійснюється шляхом 100% суми вказаної в комерційному інвойсі на протязі 180 календарних днів від дати випуску коносаменту.

Згідно з п. 6.2 розділу 6 контракту (у редакції згідно додаткового узгодження від 10.09.2020 № 6) товар поставляється продавцем на умові: СІР - Одеса, Чорноморськ, Южне (Південний) відповідно до правил ІНКОТЕРМС 2000.

Платіжним дорученням від 03.12.2021 №160JBKLLC підтверджується оплата позивачем коштів за товар на суму 55 566,76 доларів США згідно контракту від 14.07.2018 № 65 та інвойсу CL21A146 від 11.11.2021.

Стосовно доводів спірного рішення про коригування митної вартості, щодо неможливості ідентифікувати платіжне доручення від 03.12.2021 № 160JBKLLC з партією оцінюваного товару, зазначеного в інвойсі CL21A146, суд зазначає, що позивач надав відповідачу лист від 02.02.2022 № 0202/22-1, яким повідомив, що у платіжному дорученні від 03.12.2021 № 160JBKLLC була допущена помилка у графі призначення платежу та вірним слід вважати призначення платежу за ПВХ плівку та ламінат високого тиску for PRMNT FOR PVC film, cataloges and HPL sheets ACC CNTR № 65 14.07.2018.

Також було надано лист виробника, в якому останній підтвердив отримання попередньої оплати у сумі 55 566, 76 доларів США згідно договору № 65 від 14.07.2018, по swift № 160 від 03.12.2021 за товар згідно інвойсу CL21A146 від 11.11.2021.

Отже, позивач довів, що кошти у сумі 55566,76 доларів США, зазначені у платіжному дорученні від 03.12.2021 № 160JBKLLC, були перераховані за партію оцінюваного товару відповідно до інвойсу CL21A146 від 11.11.2021.

Щодо відсутності у прайс-листі інформації щодо ламінату високого тиску слід зазначити, що позивач надав відповідачу відповідну комерційну пропозицію від 04.10.2021 та її переклад, в якій зазначено актуальні ціни на HPL (1,05 доларіш США/кг.).

Дана ціна на ламінат високого тиску, відповідає ціні товару в інвойсі CL21A146 від 11.11.2021.

Таким чином, протилежні доводи спірного рішення є необґрунтованими.

Крім того з метою пояснення зазначення різних відправників у коносаменті від 18.11.2021 № 1КТ311180 та в експортній декларації країни відправлення від 11.11.2021 № 04592041 та коносаменті від 19.11.2021 №S, позивачем був наданий відповідачеві лист від 02.02.2022 № 0202/22-2, в якому зазначив, що до МД № UA902020/2021/208469 від 23.12.2021 було надано два коносаменти, що стосуються товару, а саме лінійний коносамент від 18.11.2021 № 1КТ311180 та домашній коносамент від 19.11.2021 № S. У лінійному коносаменті зазвичай вказуються реквізити логістичних та експедиторських компаній, саме тому зазначена іноземна компанія CUIFENG TOOLS CO, LTD, а отримувачем ТОВ АФ-ГРУПП. У домашньому коносаменті зазвичай вказуються реквізити продавця та покупця або уповноважених ними осіб, таким чином відправником зазначена компанія JIANG YIN CHEN LAN PLASTIC PRODUCTS CO., LTD (продавець), а отримувачем - ТОВ Корпорація Поліфасад (покупець).

Отже, позивач надав відповідачеві пояснення зазначенню різних відправників у коносаменті від 18.11.2021 № 1КТ311180 та в експортній декларації країни відправлення від 11.11.2021 № 04592041.

Щодо зазначення в експортній декларації країни відправлення від 11.11.2021 № 04592041 міста відправлення товару Ян Шань, а у коносаментах від 19.11.2021 № S012110315, від 18.11.2021 № 1КТ311180 порту відвантаження Shanghai, позивач листом від 02.02.2022 № 0202/22-3 повідомив таке: Порт Яншань являє собою глибоководний морський вантажний порт, що є однією з частин порту Шанхай, що підтверджується інформацією з відкритих джерел.

Отже, при оформленні експортної декларації відправником було зазначено назву конкретної частини порту Шанхай, а саме Ян Шань.

Стосовно умов постачання товару, які відповідно до контракту від 14.07.2018 № 65 СІР Одеса, а відповідно до комерційного інвойсу від 11.11.2021 №CL21A146 СІР Pivdennyi, позивач у листі від 02.02.2022 № 0202/22-4 зазначив, що умови поставки товару СІР Pivdennyi згідно інвойсу від 11.11.2021 №CL21A146 відповідають умовам договору від 14.07.2018 № 65, так як вони передбачені змінами, внесеними у договір Додатковим узгодженням № 6 від 10.09.2020.

Суд для вирішення спору враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 05.02.2019 у справі № 816/1199/15-а у подібних правовідносинах, відповідно до яких наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. При цьому, наявність таких обставин повинна бути обґрунтована та підтверджена відповідними доказами. Встановивши відсутність достатніх відомостей, митний орган має зазначити, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими, з яких причин із поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Дослідивши вказані вище докази суд встановив, що задекларована позивачем вартість товару (55566,76 доларів США) відповідала даним щодо дати операції, її розміру та вартості, виду товару наданими до митної декларації та доданими до матеріалів справи доказами, зокрема, інвойсом, платіжними дорученнями про перерахування коштів. Достовірність вказаних документів обґрунтованих сумнівів не викликає.

Відповідач не надав жодного належного та допустимого доказу в обґрунтування обставин, що надані до МД документи позивача є підробленими або містили неправдиву чи неповну інформацію.

Отже, обґрунтованих сумнівів у правильності визначення митної вартості з поданих позивачем документів відповідач не довів, а суд не встановив.

Проаналізувавши наведені вище норми права у постанові від 05.02.2019 у справі № 816/1199/15-а Верховний Суд дійшов висновку, що у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених ч. 2 ст. 55 МК України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод. При здійсненні контролю за коригуванням митної вартості товару, проведеним органом доходів і зборів за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; за резервним методом), має бути доведено, що товар за певною митною вартістю дійсно був увезений до України, що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) було оскаржене до суду та скасоване судом.

Суд встановив, що за основу для коригування митної вартості придбаного позивачем товару за резервним методом митним органом взято вартість максимально наближеного до митного оформлення за часом та об`ємом товару у МД від 12.11.2021 № UA500080/2021/210111 для товару № 1; МД від 28.10.2021 № UA209190/2021/33770.

Однак, спірне рішення про коригування митної вартості товарів не містить порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.

Відповідач не довів, що вартість товару, яку взято за основу для коригування вартості згідно зі спірним рішенням, визначено з урахуванням індивідуальних ознак (фірми-виробника, якості тощо).

Тому суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірності спірних рішень.

Суд врахував, що під час митного оформлення позивач надав визначені ч. 2 ст. 53 МК України документи.

Подані до митного оформлення документи у сукупності дають змогу ідентифікувати товар та містять достатні відомості про складові митної вартості. Зазначені митним органом підстави для сумнівів у правильності визначеної декларантом митної вартості є необґрунтованими. Наявність у митного органу обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначеної декларантом митної вартості товару у цій справі відповідачем не доведена.

Відповідач не довів, що поданий позивачем пакет документів був не повний.

Оскільки відповідач не довів правомірності коригування митної вартості товару позивача, суд дійшов висновку, що спірні рішення є необґрунтованими.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, то судові витрати, які підлягають відшкодуванню, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Черкаської митниці Держмитслужби від 24.12.2021 № 902000/2021/000016/2 про визначення митної вартості товарів та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення від 24.12.2021 № UA/902020/2021/000191.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Черкаської митниці Держмитслужби на користь товариства з обмеженою відповідальністю Корпорація Поліфасад судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 9942 (дев`ять тисяч дев`ятсот сорок дві) грн 76 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог пункту 3 розділу VI Прикінцеві положення цього Кодексу.

Учасники справи:

1) позивач товариство з обмеженою відповідальністю Корпорація Поліфасад (18000, м. Черкаси, б-р Шевченка, 224, );

2) відповідач Черкаська митниця Держмитслужби (18007, м. Черкаси, вул. Дашковича, 76, ).

Рішення складене у повному обсязі та підписане 12.09.2022.

Суддя Василь ГАВРИЛЮК