Справа № 475/6/21
Суддя: Єгорова Н. І.
Дата ухвалення: 2022-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/6/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16.09.2022смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді: Єгорової Н.І.,

за участю секретаря: Маковецької Л.А.,

позивача : ОСОБА_1 ,

представників: Вовчанської Г.С., Білецької О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Доманівка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП Доманівського ВП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області Гуртовенка А.В. та Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про визнання протиправної та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора СРПП Доманівського ВП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області Гуртовенка А.В. та Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про визнання протиправної та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, посилаючись на те, що 17 грудня 2020року о 16год.30хв., він рухався на автомобілі Рено, д/н НОМЕР_1 , по вулиці Ливадара в смт.Доманівка. Автомобіль було зупинено працівником патрульної поліціїї за порушення правил дорожнього руху та винесено постанову серії БАА №110341 про накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн.,за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, тобто за ненадання начебто на вимогу працівнику поліції водійського посвідчення..

Позивач вважає, що рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності прийнято з порушенням вимог законодавства, а тому є незаконним, не обгрунтованим та не доведеним доказами, які б підтверджували факт вчинення адміністративного правопорушення, та таким, що підлягає скасуванню.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Позивач пояснив, що 17 грудня 2020 року він рухався на автомобілі RENO, державний номер НОМЕР_2 по вул. Ливадаря в смт. Доманівка та був зупининений патрульною поліцейською капралом Юр`євою. ОСОБА_1 попросив назвати причину зупинки, на що йому відповіли, що автомобіль рухається без ввімкнених світлових приборів. Позивач заперечив, адже навіть при зупинці в нього було ввімкнено протитуманні фари і ближнє світло. Поліцейська капрал Юр`єва попросила показати водійське посвідчення, що він і зробив. Потім до автомобіля підійшов капітан ОСОБА_2 і почав у грубій формі висловлюватися щодо нього та членів сім`ї (дочки і дружини), на що позивач зробив йому зауваження щодо неприпустимості такої поведінки з боку працівника поліції. На зауваження позивача ОСОБА_2 почав вимагати показати посвідчення водія, на що позивач відповів, що вже надава посвідчення капралу Юр"євої і відмовитвся повторно надавати документ. Поліцейским Гуртовенко А.В. було винесено постанову на місці про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ненадання водійського посвідчення. З даною постановою позивач не згодний, так як вважає дії поліцейського неправомірними.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала і просила в їх задоволені відмовити. У відзиву на позов представник ГУНП в Миколаївській області просила відмовити у задоволені позову, посилаючись на те, що поліцейський ОСОБА_3 при зупинці транспортного засобу, який рухався з порушенням правил дорожнього руху, попросив водія пред`явити водійське посвідчення, що передбачено п. 2.1 ПДР України, ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пунктом 2.4А ПДР України. Водій не виконав законну вимогу поліцейського та категорично відмовився надавати посвідчення водія, внаслідок чого на позивача було складено постанову про накладення адміністративного стягнення..Дії працівника поліції є законними, а постанова правомірною.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного висновку.

Із матеріалів справи вбачається, що 17 грудня 2020р. о 16.30 год. в смт.Доманівка, по вул.О.Лівадаря ОСОБА_1 не пред"явив водійське посвідчення на вимогу поліцейського, після того як був зупинений за несправність зовнішніх світлових приладів, а саме-лівої фари в режимі ближнього світла, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч 1 ст.126 КУпАП.

Постановою №1250 про накладення адміністративного стягнення, серії БАА № 110341 від 17.12.2020р. на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

З даною постановою ОСОБА_1 не згодний, вважає, що вона є необгрунтованою та незаконною.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ч. 2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

При цьому, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, якими, відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Доведення правомірності свого рішення про накладення адміністративного стягнення на водія у випадку встановлення факту порушення водієм ПДР, на підставі належно зафіксованих доказів, покладено на суб`єкта владних повноважень .

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з п.1 ст. 247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно ст. 31 Закону № 580-VIII Про національну поліцію полiцiя може застосовувати такi превентивнi заходи, окрім іншого, перевiрка документiв особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технiчних приладiв i технiчних засобiв, що мають функцiї фото- i кiнозйомки, вiдеозапису, засобiв фото- i кiнозйомки, вiдеозапису.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 40 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII "Про Національну поліцію", поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на

форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Враховуючи заперечення позивача щодо порушення ним правил дорожнього руху, на думку суду, належним доказом встановлення факту правопорушення, виходячи з його природи, повинно бути фіксування обставин за допомогою технічного пристрію, що передбачено Законом України "Про національну поліцію".

Із досліджених в судовому засіданні письмових доказів встановлено, що в постанові про накладення адміністративного стягнення від 17.12.2020 р. зазначено, що до постанови додається відеофіксація .

При дослідженні відеофайлу, наданого відповідачем, в судовому засіданні в присутності учасників справи, встановлено, що дата запису,який наявний на вказаному носієві, - 05 січня 2017року, що не відповідає часу подій, зафіксованих в постанові про накладення адміністративного стягнення, яка складена 17.12.2020р.

Наявність дати фіксування та часу проведення відеозйомки -05 січня 2017рік, де закріплені обставини правопорушення, дають підстави суду визнати даний доказ недопустимим, так як обставини,викладені у постанові про накладення адміністративного стягнення мали місце 17 грудня 2020року , що має суттеве значення для визначення наявності складу правопорушення в діях водія..

Крім того, ОСОБА_1 заперечував несправність зовнішніх приладів освітлення автомобіля, посилаючись на те, що всі прилади працювали, що видно на відеозапису, дослідженому в судовому засіданні.

При перегляді відеозапису за участю учасників справи, судом встановлено, що запис розпочинається з моменту, коли транспортний засіб був вже зупинений. Рух транспортного засобу не зафіксований, тому неможливо перевірити із відеозапису чи працювали світлові приладі на транспортному засобі в момент руху.

Крім того, в порушення вимог ч 3 ст.283 КУпАП постанова по справі не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено відеозапис.

Дослідженим у судовому засіданні відеозаписом зафіксовано, що поліцейський при зупиненні транспортного засобу не повідомив про проведення зйомки на боді-камеру та не розяснив йому права , чим обмежив водія у захисті порушених прав..

Такого висновку прийшов Верховний суд у складі колегії суддів Касаційногно адміністративного суду в постанові від 17 липня 2019р. у справі № 524/832/17.

Щодо порушення процедури розгляду адміністративної справи, суд не погоджується з думкою представника позивача.

Так, відповідно ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Отже, чинним законодавством України уповноваженим працівникам підрозділів патрульної служби Національної поліції, які мають спеціальні звання, надано право на місці вчинення адміністративного правопорушення від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення зокрема за адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 126 КУпАП, без складання відповідного протоколу. КУпАП передбачає спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності - винесення постанови на місці вчинення правопорушення.

У даному випадку провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом IV КУпАП, не здійснювалося, оскаржувана постанова складена на місці вчинення правопорушення, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 258 КУпАП.

Частиною 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до

адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Аналізуючи дослідженні судом письмові докази, докази зафіксовані на електронних носіях,, суд приходить висновку, що відповідачем не доведено правомірність прийнятого ним рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не надано належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів законності та обґрунтованості постанови, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 2, 8, 9, 72-77, 241-246, 250, 271, 272, 286 КАС України,суд , -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про оскарження постанови про накладення стягнення по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити .

Визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА № 110341 від 17.12.2020 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП - закрити.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Н. І. Єгорова