Справа № 160/4623/21
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2022-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 вересня 2022 року м. Дніпросправа № 160/4623/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Прокопчук Т.С.,

за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 травня 2021 р. (суддя Врона О.В.) в адміністративній справі №160/4623/21 за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Державної казначейської служби України, про визнання бездіяльності протиправною, відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» звернулось до суду з позовом, в якому просило визнати протиправною бездіяльність Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг з розгляду заяви AT «Дніпрогаз» вих. №4911-Сл.5011-1020 від 29.10.2020 про встановлення (перегляд) тарифу на послуги розподілу природного газу, стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» - 546300,41 тис. грн, майнової шкоди, яка завдана Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

В обґрунтування позову зазначалось, що АТ «Дніпрогаз» заявою вих. №4911-Сл.5011-1020 від 29.10.2020 просило Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, встановити економічно обґрунтований тариф на розподіл природного газу згідно із наданим до заяви розрахунком, а також передбачити компенсацію послуг за минулі періоди. Однак, у тридцяти денний термін НКРЕКП заяву позивача не розглянула, а 30.12.2020 прийняла постанову №2767 «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ «Дніпрогаз»», в якій не враховані розрахунки позивача та не передбачені компенсації за минулі періоди. Вважаючи, що НКРЕП допущено протиправну бездіяльність щодо не розгляду заяви у законодавчо встановлений строк, внаслідок чого заподіяно матеріальної шкоди, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 травня 2021 р., ухваленим за результатами розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржено в апеляційному порядку позивачем. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, скаржник просить скасувати оскаржене рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Скаржник вказує, що факт встановлення НКРЕП для АТ «Дніпрогаз» економічно не обгрунтованого тарифу на послуги розподілу природного газу не потребує доказування, оскільки рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.06.2019 у справі № 826/7112/18 НКРЕП зобов`язано встановити для АТ «Дніпрогаз» економічно обґрунтований тариф на послуги розподілу природного газу. Суд першої інстанції встановив, що за результатами розгляду заяви позивача 30.12.2020 була прийнята постанова № 2767 «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ «Дніпрогаз», проте суд не звернув увагу, що ця постанова мала бути прийнята до 09.12.2020, тобто протягом тридцяти днів з дня надходження заяви. На думку скаржника, постанова № 2767 була прийнята відповідачем за власною ініціативою, а його заява від 29.10.2020 залишилась без розгляду.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, оскаржене рішення суду першої інстанції без змін, зазначаючи, що за наслідками розгляду заяви позивача від 29.10.2020 НКРЕП було прийнято постанову від 30.12.2020 № 2767 «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ «Дніпрогаз», якою передбачено компенсації витрат за попередні періоди у розмірі 11076,0 тис. грн. Постанова № 2767 позивачем не оскаржена.

У судовому засіданні представник скаржника підтримав вимоги та доводи апеляційної скарги.

Представник Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Державна казначейська служба України, належним чином повідомлена про день, місце і час розгляду справи, до суду уповноваженого представника не направила, про причини неприбуття не повідомила.

Відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач 29 жовтня 2020 р. звернувся до НКРЕКП із заявою за вих. №4911-Сл.5011-1020 (вх. Т612/20 від 30.12.2020) про встановлення (перегляд) тарифу на послуги розподілу природного газу на 2021, в якій просив встановити економічно обґрунтований тариф на майбутні періоди та встановити в ньому джерела покриття втрат, які Товариство понесло за період дії економічно необгрунтованих тарифів (цін) на послуги розподілу природного газу для AT «Дніпрогаз» протягом 2014-2020 років. 30.12.2020 НКРЕКП прийнята постанова №2767 «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ «Дніпрогаз»», якою установлений тариф на послуги розподілу природного газу на 2021 рік у розмірі 0,93 грн. за 1 кв.м. на місяць без урахування ПДВ, вказаною постановою також передбачено компенсацію витрат за попередні періоди у розмірі 11076,0 тис, грн.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем не допущено протиправної бездіяльності, оскільки за результатами розгляду заяви позивача 30.12.2020 була прийнята постанова №2767 «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ «Дніпрогаз». Стосовно позовної вимоги про стягнення з Державного бюджету України на користь позивача завданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, майнової шкоди у сумі 546300,41 тис.грн., суд першої інстанції дійшов висновку, що, оскільки відповідачем не допущено протиправної бездіяльності у спірних правовідносинах, підстави для відшкодування шкоди відсутні.

Суд першої інстанції правильно встановив характер спірних правовідносин.

Так, на час звернення позивача до відповідача із заявою від 29.10.2020 вих. №4911-Сл.5011-1020 діяла Методика визначення та розрахунку тарифу на послуги розподілу природного газу, затверджена Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 25.02.2016№ 236. Відповідно до п.4 розділу І цієї Методики базовий період - період тривалістю один рік, який передує планованому періоду; газовий рік - період часу, який розпочинається з першої газової доби жовтня поточного календарного року і триває до першої газової доби жовтня наступного календарного року; економічно обґрунтовані витрати на планований період - витрати суб`єкта господарювання з розподілу природного газу, планування яких здійснюється з дотриманням вимог стандартів, нормативів, норм, технологічних регламентів, обмеженихПодатковим кодексом України, які складаються з витрат, пов`язаних з операційною діяльністю, та фінансових витрат (крім витрат на створення кваліфікаційних активів); структура тарифу на послуги розподілу природного газу (планованої тарифної виручки) (далі - структура тарифу) - перелік елементів витрат, що групуються за елементами витрат собівартості відповідно до Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 року № 318, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 січня 2000 року за № 27/4248, та/або міжнародних стандартів бухгалтерського обліку та фінансової звітності, та планованого прибутку; тариф на послуги розподілу природного газу - виражена у грошовій формі вартість послуги із доступу до потужності газорозподільної системи, що визначається в гривнях за одиницю енергії та/або м-3до одиниці часу; планований період - період тривалістю 12 місяців або один календарний рік, на який здійснюється розрахунок тарифу; заява - письмове звернення суб`єкта господарювання до НКРЕКП про встановлення або перегляд тарифу на послуги розподілу природного газу. Розділом ІІ Методики визначена формула для розрахунку тарифу на послуги розподілу природного газу. Розділом VIIІ визначена Процедура встановлення та перегляду тарифів на послуги розподілу природного газу (надалі -Процедура). Вказаною процедурою передбачено, що установлення тарифів на послуги розподілу природного газу здійснюється НКРЕКП за умови відповідного обґрунтування суб`єктом господарювання планованих витрат, пов`язаних із розподілом природного газу (п. 4 Процедури). Рішення про встановлення або перегляд тарифів на послуги розподілу природного газу приймається НКРЕКП на засіданнях, що проводяться у формі відкритих слухань (п. 5 Процедури). Згідно з п.6 Процедури для встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу суб`єкт господарювання подає до НКРЕКП не пізніше ніж за 60 календарних днів до початку планованого періоду заяву про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу за формою, наведеною в додатку 1 до цієї Методики, із додатками (п. 1 14). Заява та документи, що до неї додаються, перевіряються НКРЕКП щодо їх відповідності вимогам цієї Процедури. У разі відповідності заяви та доданих до неї документів, визначених пунктом 6 цього розділу, НКРЕКП розглядає їх протягом 30 робочих днів з дня надходження до НКРЕКП.

Як зазначив суд першої інстанції, під бездіяльністю розуміється пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, а під порушенням прав, свобод та інтересів - наявність негативних протиправних наслідків для позивача, як результат такої бездіяльності.

Позивач не заперечує обставину прийняття НКРЕП 30.12.2020 постанови № 2767, якою встановлено тариф на послуги розподілу природного газу для АТ «Дніпрогаз», натомість стверджує, що НКРЕП не були враховані розрахунки, які були додані ним до заяви, направленої на адресу НКРЕМ 29.10.2020.

Колегія суддів звертає увагу, що позивач висловлює свою незгоду із встановленими НКРЕП тарифами на послуги з розподілу природного газу, вважаючи їх необґрунтованими. Оскільки тарифи встановлюються відповідними постановами, належним способом захисту порушених прав внаслідок дії таких тарифів є оскарження постанов із можливістю відшкодування заподіяних збитків.

Суд першої інстанції встановив, що в матеріалах справи міститься обґрунтування до рішення про схвалення проектів постанов НКРЕКП про встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу, в якому зазначено про подання операторами ГРМ до НКРЕКП заяв та відповідні пакети документів щодо встановлення (перегляду) тарифів на послуги розподілу природного газу (т. 1 а.с.163). Зазначена обставина спростовує доводи позивача про те, що НКРЕП його заява від 29.10.2020 не розглядалась.

Щодо доводів скаржника про те, що факт встановлення НКРЕП для АТ «Дніпрогаз» економічно не обгрунтованого тарифу на послуги розподілу природного газу не потребує доказування, оскільки рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.06.2019 у справі № 826/7112/18 НКРЕП зобов`язано встановити для АТ «Дніпрогаз» економічно обґрунтований тариф на послуги розподілу природного газу.

Судовими рішеннями у цій справі зобов`язано НКРЕКП встановити економічно обґрунтований тариф на послуги розподілу природного газу для ПАТ «Дніпрогаз» за 2014-2015 роки та компенсацію недоотриманої тарифної виручки у зв`язку із зменшенням обсягів розподілу природного газу у 2015 році у загальному розмірі 127 086, 20 тис. грн. без податку на додану вартість (ПДВ).

Колегія суддів звертає увагу, що судовий контроль за виконанням рішення суду здійснюється в окремому процесуальному порядку (статті 287, 383 Кодексу адміністративного судочинства України).

Постановивши правильне рішення про суті пред`явленого позову, суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права.

Згідно пункту 2 частини 4 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на березень 2021 р. (пред`явлення позову до суду першої інстанції), розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складав 2270 грн. Позовна вимога про відшкодування шкоди, що може розглядатись за правилами спрощеного позовного провадження, не повинна перевищувати 1135000 грн. (500 х 2270).

Оскільки позивачем заявлено позовну вимогу про відшкодування 546300,41 тис.грн. розгляд справи мав бути здійснено судом першої інстанції виключно за правилами загального позовного провадження.

Частиною 3 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо суд розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження (п. 7).

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, скасування оскарженого рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" - задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 травня 2021 р. в адміністративній справі №160/4623/21 - скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні адміністративного позову Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Державної казначейської служби України про визнання бездіяльності протиправною, відшкодування шкоди - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 07 вересня 2022 р. та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 14 вересня 2022 р.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук