Справа № 580/10205/21
Суддя: Пилипенко Олена Євгеніївна
Дата ухвалення: 2022-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б. та Шелест С.Б.,

при секретарі - Ткаченко В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління містобудування, землевпорядкування, комунального майна та будівельного контролю Уманської міської ради на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 06 червня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління містобудування, землевпорядкування, комунального майна та будівельного контролю Уманської міської ради про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2021 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління містобудування, землевпорядкування, комунального майна та будівельного контролю Уманської міської ради про скасування постанови, в якому просив:

- визнати протиправною та скасувати постанову № 24 від 15.11.2021 року по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 96 КУпАП та накладено на ОСОБА_6 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 25 500 грн.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2021 року адміністративну справу № 580/10205/21 передано на розгляд до Уманського міськрайонного суду Черкаської області.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 06 червня 2022 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач - Управління містобудування, землевпорядкування, комунального майна та будівельного контролю Уманської міської ради звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

Відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не надходив.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять та відповідачем не надано до суду будь-яких відомостей про одержання ОСОБА_4 протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та інших матеріалів справи, також відсутнє підтвердження щодо відмови суб`єкта містобудування від підписання даного протоколу або ознайомлення з ним, не надано підтвердження щодо належного повідомлення суб`єкта містобудування, який притягається до відповідальності, про час і місце розгляду справи, крім цього, в оскаржуваній постанові відсутні відмітки про ознайомлення з постановою ОСОБА_4 , інформація про направлення йому копії цієї постанови, роз`яснення прав та обов`язків як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, визначених ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, з огляду на вказане вище ОСОБА_1 був позбавлений можливості захищатись від інкримінованого йому адміністративного правопорушення, реалізовувати свої процесуальні права у спосіб, передбачений КУпАП, до того ж у резолютивній частині постанови вказано, що винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 96 КУпАП визнано ОСОБА_1 , але стягнення у виді штрафу накладено на ОСОБА_6 , при цьому з матеріалів справи не зрозуміло його статус та яке він має відношення до вчиненого адміністративного правопорушення.

Колегія суддів вважає вказаний висновок суду першої інстанції необґрунтованим, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з копії постанови № 24 від 15.11.2021 року начальник відділу будівельного контролю Управління містобудування, землевпорядкування, комунального майна та будівельного контролю Уманської міської ради Ткачук А.С. розглянувши протокол про адміністративне правопорушення від 10.11.2021 року № 24, акт складений за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт № 46 від 10.11.2021 року, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил № 36 від 10.11.2021 року, припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт, установив, що ОСОБА_1 на час проведення перевірки 11.10.2021 року на об`єкті: «Будівництво житлового будинку» за адресою: АДРЕСА_1 встановлено, що 13.12.2019 року рішення № 610 скасовано містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва затверджених наказом від 08.07.2019 року № 93/15-14.

Відповідно, 15.01.2020 року наказом №12 відділу державного архітектурно-будівельного контролю Уманської міської ради скасовано реєстрацію повідомлення про початок виконання будівельних робіт № ЧК98 від 25.07.2019 року на об`єкт: «Будівництво житлового будинку» за адресою: АДРЕСА_1 , замовником якого є ОСОБА_1 . Станом на 10.11.2021 року дозвільні документи на проведення будівельних робіт відсутні, на вищезазначеній земельній ділянці збудовано восьмиповерховий будинок. Такими діями він порушив ч. 1 ст. 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» п. 27 «Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт», затверджених постановою КМУ від 13.04.2011 №466. ОСОБА_1 на розгляд не з`явився.

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 96 КУпАП, при цьому накладено на ОСОБА_6 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 25500 гривень.

Позивач, вважаючи винесену постанову про адміністративне правопорушення протиправною, звернувся із вказаним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», Законом України «Про архітектурну діяльність», Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», «Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю» (затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року № 533), «Порядком виконання підготовчих та будівельних робіт» (затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 466), та іншими законодавчими актами, в редакціях, що діяли на момент винесення оскаржуваної постанови.

Згідно з абзацом 1 частини 1 статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з абзацом 3 частини 1 статті 41 цього ж Закону, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 Порядку №533 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється, зокрема за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції.

Відповідно до пункту 5 Порядку №533 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється Держархбудінспекцією та її територіальними органами за територіальним принципом.

Пунктом 12 Порядку № 533 зокрема, передбачено, що посадові особи органу державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язані надсилати повідомлення про проведення планової перевірки суб`єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, рекомендованим листом та/або за допомогою електронного поштового зв`язку, зокрема електронного кабінету, або вручати особисто під розписку керівнику суб`єкта містобудування чи його уповноваженій особі із зазначенням дати початку та дати закінчення перевірки не пізніше ніж за десять днів до її початку.

Отже, із диспозиції вказаного вище пункту випливає обов`язок контролюючого органу щодо повідомлення суб`єкта перевірки лише у випадку проведення планової перевірки суб`єкту містобудування, в той час як в межах спірних правовідносин відносно позивача було проведено позапланову перевірку, що виключає обов`язок контролюючого органу завчасно попереджати суб`єкта перевірки про проведення такого заходу.

Вказаний висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду. Викладеного у постанові від 13.12.2021 року у справі № 160/9483/19.

Разом з тим, відповідно до матеріалів справи, 01.11.2021 року відділом будівельного контролю відповідача все ж було надіслано на адресу позивачу повідомлення про проведення позапланової перевірки виконання підготовчих та будівельних робіт за адресою: 20300, Черкаська обл., м. Умань, вул. Пушкіна 56, яка мала відбутися у період з 08.11.2021 року по 10.11.2021 року. Факт направлення вказаного повідомлення підтверджується копією фіскального чеку про відправку, в той час як факт отримання повідомлення підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, в якому проставлено власноручний підпис та написано прізвище отримувача « ОСОБА_1 ».

Крім того, відповідно до листа - відповіді АТ «Укрпошта» на запит адвоката позивача - Цімохи Р.Р., Черкаською дирекцією АТ «Укрпошта» повідомлено, що рекомендований лист № 907 виданий листоноші у доставку 02.11.2021 року, згідно пояснень останнього, зазначений рекомендований лист був доставлений за вказаною адресою, оскільки об`єкт під охороною, повідомлення про надходження поштового відправлення було залишено охороною, через деякий час листоноші повідомили, що адресат присутній та підійде з перекладачем. Рекомендований лист № 907 вручений під розписку одержувачу.

Вказане вище, повністю спростовують доводи позивача та висновок суду першої інстанції про те, що жодного повідомлення про проведення позапланової перевірки, яка відбудеться 10 листопада 2021 року за адресою: АДРЕСА_1 та його представник не отримували.

Крім того, на переконання колегії суддів, необґрунтованими є доводи позивача щодо того, що ОСОБА_1 був позбавлений можливості захищатись від інкримінованого йому адміністративного правопорушення, реалізовувати свої процесуальні права у спосіб, передбачений КУпАП, з огляду на те, що, як зазначено самим позивачем, згідно копії заяви-повідомлення від адвоката Цімохи Р.Р., направленої на адресу відділу будівельного контролю управління містобудування, землекористування, комунального майна та будівельного контролю Уманської міської ради, де вона зареєстрована 10.11.2021 року о 08.00 годині, Цімоха Р.Р. просив перенести на інший день і час позапланову перевірку дотримання вимог діючого законодавства в сфері містобудівної діяльності при влаштування прибудови за адресою: АДРЕСА_1 , та повідомив, що громадянин ОСОБА_1 на цей час перебуває за територією України.

Отже, станом на дату розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача, його законний представник ( Цімоха Р.Р. ) перебував за місцем розгляду справи та достеменно знав про розгляд останньої, отже мав можливість надавати пояснення та бути присутнім під час розгляду справи, проте даного зроблено не було.

Більше того, як наголошено відповідачем, 13.12.2019 року рішенням № 610 було скасовано містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва, затверджених наказом від 08.07.2019 року; 15.01.2020 року наказом № 12 скасовано реєстрацію повідомлення про початок будівельних робіт на об`єкт будівництва, втім, згідно відомостей, що містяться в Реєстрі будівельної діяльності, повторно позивач не звертався до жодного органу, що здійснює управління у сфері містобудівної діяльності, архітектурно - будівельного контролю та нагляду, з метою отримання дозвільних документів для проведення будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з пунктом 1 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1995 року № 244, цей Порядок визначає процедуру накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, що передбачені Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

Згідно з пунктом 2 цього ж Порядку №244 справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності відповідно до повноважень, визначених статтею 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», розглядаються такими органами державного архітектурно-будівельного контролю: виконавчими органами з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад; структурними підрозділами з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських держадміністрацій; Держархбудінспекцією.

Згідно положень п.10 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1995 р. № 244 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 2 жовтня 2013 р. № 735) (далі - Порядок) уповноважена посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю складає протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності у двох примірниках, один з яких надається під підпис суб`єкту містобудування, що притягається до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, не пізніше трьох робочих днів з дня складення акта перевірки такого суб`єкта містобудування.

Відповідно до п.13 Порядку протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності підписується особою, яка його склала, суб`єктом містобудування, який притягається до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, а також свідками (у разі наявності). У разі відмови суб`єкта містобудування, який притягається до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, від підписання протоколу або ознайомлення з ним уповноважена посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю, що складає протокол, робить про це відповідну відмітку в ньому. Суб`єкт містобудування, який притягається до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які є його невід`ємною частиною, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання.

У відповідності до приписів п. п. 16-18 Порядку справа про правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі - справа) розглядається посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд таких справ, протягом 15 днів з дня одержання зазначеною особою протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та інших матеріалів справи.

Справа може розглядатися за участю суб`єкта містобудування, який притягається до відповідальності, або його уповноваженого представника, експертів, інших осіб.

Відомості про час і місце розгляду справи повідомляються суб`єкту містобудування, який притягається до відповідальності, та іншим особам, які беруть участь у розгляді справи, не пізніше як за три доби до дня розгляду справи.

Неприбуття суб`єкта містобудування у визначений час і місце не перешкоджає розгляду справи.

Справа розглядається відкрито та на засадах рівності всіх учасників.

Відповідно до п.25 постанова про накладення штрафу складається у трьох примірниках. Перший примірник постанови у триденний строк після її прийняття вручається під розписку керівникові або уповноваженому представникові суб`єкта містобудування чи надсилається йому поштою або через електронний кабінет, про що робиться відмітка у постанові.

Так, відповідно до наданої апелянтом завіреної належним чином копії постанови № 24 від 15.11.2021 року, остання отримана адвокатом Цімохою Р.Р. (відповідно до договору про правову допомогу від 01.10.2021 року) 16.11.2021 року, що спростовує висновки суду першої інстанції щодо не ознайомлення зі вказаною постановою ОСОБА_4 , адже спірна постанова отримана наручно адвокатом, тобто законним представником позивача.

Підставою для скасування спірної постанови судом першої інстанції було вказано також те, що винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 96 КУпАП визнано ОСОБА_1 , але стягнення у виді штрафу накладено на ОСОБА_6 , при цьому з матеріалів справи не зрозуміло його статус та яке він має відношення до вчиненого адміністративного правопорушення, втім, як наголошено апелянтом, зазначення прізвища « ОСОБА_6 » є виключно технічною опискою, що, враховуючи заповнення усіх інших граф постанови із зазначенням вірного суб`єкта правопорушення є вірним твердженням відповідача, крім того, на переконання колегії суддів, наявність технічної описки у спірній постанові, за умови встановлення протиправних дій позивача, не є підставою для скасування останньої.

Щодо решти аргументів сторін, суд звертає увагу, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права. У зв`язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу Управління містобудування, землевпорядкування, комунального майна та будівельного контролю Уманської міської ради - задовольнити, рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 06 червня 2022 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Керуючись ст..ст. 241, 242, 286, 308, 311, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління містобудування, землевпорядкування, комунального майна та будівельного контролю Уманської міської ради - задовольнити.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 06 червня 2022 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: О.Є.Пилипенко

Суддя: Я.Б.Глущенко

С.Б.Шелест

Повний текст рішення виготовлено 13 вересня 2022 року.