Справа № 752/5364/22
Суддя: Шевченко Т. М.
Дата ухвалення: 2022-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 752/5364/22
Провадження № 2-а/752/266/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08.09.2022 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Солодовник Я.С.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

у травні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 11 травня 2022 р. заступником начальника відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області Угро О.С. відносно позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МКМ 010425, згідно якого він 11 травня 2022 року об 11:00 год. без документів на право проживання в Україні проживав за адресою: АДРЕСА_1 , чим порушив правила перебування іноземців в України.

Постановою серії ПН МКМ 010402 від 11 травня 2022 р. заступника начальника ЦМУ Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області Петрова Д.М. позивач визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203 КУпАП, у зв"язку з чим на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 700,00 грн.

Позивач вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, винесена з порушенням закону та підлягає скасуванню. Зазначає, що він звернувся до органів ДМС про продовження терміну дії посвідки на тимчасове проживання, але у зв`язку з відсутністю у нього закордонного паспорту йому було відмовлено у цьому, тому він був вимушений виїхати з України, а потім повернутися з метою подачі документів на отримання посвідки на тимчасове проживання в установленому законом порядку, тобто заново. На думку позивача, його вина позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203 КУпАП, відповідачем не доведена.

З огляду на викладене, позивач просив скасувати постанову серії ПН МКМ 010402 від 11.05.2022 р. про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та закрити провадження у вказаній справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 08 червня 2022 р. відкрито спрощене позовне провадження. (а.с. 28)

Відповідач у справі відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі не викликались.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 КАС України у справах, визначених статтями 263-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 16 січня 2021 року між громадянином Азербайджанської Руспубліки ОСОБА_1 та громадянкою України ОСОБА_3 зареєстровано шлюб, що підтверджено свідоцтвом про шлюб, виданим Голосіївським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 22. (а.с. 13)

Позивачу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видано посвідку на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_1 , дата закінчення строку дії 26.01.2022 р. (а.с. 11)

11 травня 2022 року заступником начальника відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області Угро О.С складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МКМ № 010425, відповідно до якого 11.05.2022 року о 13:00 год. за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено громадянина Азербайджану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який порушив правила перебування іноземців в Україні, а саме проживав без документів на право проживання в Україні. Місце скоєння правопорушення: АДРЕСА_2 . (а.с. 7-8)

Розгляд справи про адміністративне правопорушення призначений на 11 травня 2022 року о 14 год. 30 хв.

Протокол підписаний ОСОБА_1

11 травня 2022 року заступником начальника ЦМУ Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області Петровим Д.М. складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності серії ПН МКМ № 010402, за якою громадянина Азербайджану ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП за порушення правил перебування іноземців в Україні, а саме проживання без дозвільних документів на право проживання в України. Місце скоєння правопорушення: АДРЕСА_2 , накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 700,00грн. (а.с. 9-10)

Позивач вказує, що зазначена постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складено без дотримання вимог ст 256 КУпАП, що унеможливлює подальше притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Суд не погоджується з такими доводами позивача та вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 203 КУпАП передбачена за порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, за недійсними документами або документами, термін дії яких закінчився, або працевлаштування без відповідного дозволу на це, якщо необхідність такого дозволу передбачено законодавством України, або недодержання встановленого порядку пересування і зміни місця проживання, або ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, неприбуття без поважних причин до визначеного місця навчання або працевлаштування після в`їзду в Україну у визначений строк, а так само порушення правил транзитного проїзду через територію України, крім порушень, передбачених частиною другою цієї статті.

Згідно до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, які пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чиє підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина 2 статті 33 КУпАП).

Згідно з частиною 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Порядок перебування, в`їзду в Україну та виїзду з України іноземців та осіб без громадянства врегульовано Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 вересня 2011 року № 3773-УІ (далі - Закон).

Механізм оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання іноземцям та особам без громадянства, які іммігрували в Україну на постійне проживання або прибули в Україну на тимчасове проживання визначає Порядок оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 28 березня 2012 року № 251.

Згідно ч. 2 ст. 17 Закону «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 15.02.2012 № 150, іноземець або особа без громадянства та приймаюча сторона для продовження строку перебування в Україні подають письмові звернення не пізніш як за три робочі дні до закінчення встановленого строку перебування на території України.

Проживання без такої посвідки слід розцінювати, як порушення іноземцями правил перебування в Україні, за що передбачене ч. 1 ст. 203 КУпАП, відповідальність.

Суд не може погодитися з доводами позивача щодо відсутності умислу в його діях на допущення пропуску строку обміну посвідки.

В даному випадку, положення вимог ч. 1 ст. 203 КУпАП за своєю природою правового регулювання не передбачає безумовної наявності лише прямого умислу на вчинення такого правопорушення. Не виключена можливість його скоєння, внаслідок недбалості самої особи до виконання своїх обов`язків щодо необхідності здійснення обміну посвідки.

Аналогічний правовий висновком викладений у постанові Верховного Суду від 18 липня 2019 року у справі № 219/8869/17 (№ К/9901/20205/18).

Проживання позивача в Україні за недійсними документами безперервно порушували закон протягом відповідного часу. Весь цей час позивач безперервно здійснював правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків.

Частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статті 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Щодо доводів позивача про порушення його прав суд вважає їх безпідставними, оскільки такі висновки спростовуються матеріалами справи.

Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення ПР МКМ 010425 від 11 травня 2022 року вбачається, що позивач своїм особистим підписом засвідчив факт роз`яснення змісту ст. 63 Конституції України, а також його прав та обов`язків, передбачених ст. 268 КУпАП, що міститься на другому аркуші зазначеного протоколу (а.с. 8).

Позивач подав свої пояснення щодо вчинення правопорушення та висловив свою згоду з цим, про що власноручно здійснив запис в протоколі.

В той же час, від позивача під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не надійшло жодних заяв або клопотань, зокрема стосовно необхідності використання юридичної допомоги та допомоги перекладача.

Щодо посилання позивача на неточності в протоколі та постанові, а саме щодо місця їх складання, то суд вважає, що описка не може слугувати підставою скасування оскаржуваної постанови.

Так, статтею 283 КУпАП визначений зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення, а саме, постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Жодних додаткових вимог до змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення, які можуть бути застосовані до спірних правовідносин, ст. 283 КУпАП не містить.

З аналізу постанови про накладення адміністративного стягнення серії ПН МКМ № 010402 від 11.05.2022 року, якою на позивача, відповідно до ч. 1 ст. 203 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700,00 грн., вбачається, що вимоги до змісту постанови, встановлені ст. 283 КУпАП, відповідачем були дотримані в повному обсязі.

При прийнятті спірної постанови про накладання адміністративного стягнення відповідачем врахований протокол про адміністративне правопорушення, який є доказом, відповідно до ст. 251 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення, винуватості особи зазначеної категорії справ.

З огляду на вищевикладене, суд дійшла висновку, що відповідач при прийнятті оскаржуваної постанови про накладання адміністративного стягнення від 11 травня 2022 року діяв відповідно до ст. 19 Конституції України, а саме на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та відсутність правових підстав для їх задоволення.

Керуючись ст. ст. 242-246, 250, 286, 288, 295, 297 КАС України, ст. ст. 7, 9, 33, 203, 245, 248, 251, 252, 268, 274, 278-280 КУпАП, Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд -

в и р і ш и в:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: