Справа № 160/3366/22
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2022-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА

07 вересня 2022 року Справа № 160/3366/22
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Дєєв М.В., при секретарі судового засідання Сергієнко В.Ю., за участі представника заявника - Лавренкова О.В. та позивача - Кідишко Ю.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про відстрочку виконання рішення суду по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в особі Петриківського сектору Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
06.06.2022 року рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду вирішено:
- адміністративний позов ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в особі Петриківського сектору Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю;
- визнати протиправною відмову Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в особі Петриківського сектору Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області у видачі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із досягненням 16-річного віку паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 р. №2503-ХІІ;
- зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в особі Петриківського сектору Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області оформити та видати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із досягненням 16-річного віку паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 р. №2503-ХІІ.
12.07.2022 року позивачу видано виконавчий лист.
26.07.2022 року від Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області надійшла заява про відстрочку виконання рішення суду по даній справі до припинення воєнного стану.
В обґрунтування заяви зазначено, що у зв`язку з введенням та продовженням воєнного стану наказом Державної міграційної служби України від 22.03.2022 №57 начальників територіальних органів ДМС України зобов`язано забезпечити до 25.03.2022 здійснити передачу бланків паспорта громадянина України зразка 1994 року. На виконання вищевказаних Наказів Державної міграційної служби України, а також ураховуючи події, які відбулись на території України, з метою запобігання викраденню і використанню у злочинних цілях, недопущення їх захоплення особами, що можуть їх використати для нанесення шкоди національній безпеці України, бланки суворої звітності, а саме паспорта громадянина України у формі книжечки зразка 1994 року, були евакуйовані за межі Дніпропетровської області для забезпечення їх централізованого і надійного зберігання. Заявник стверджує, що вказані обставини не залежать від волі ГУ ДМС у Дніпропетровській області та ускладнюють виконання рішення суду.
29.07.2022 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду прийнято до провадження вищевказану заяву та призначити судове засідання щодо її розгляду на 07.09.2022 року.
16.08.2022 року від позивача надійшли письмові пояснення, в яких останній заперечує проти задоволенні заяви, обґрунтовуючи, зокрема, тим, що:
- відповідач наразі здійснює свої повноваження;
- належних доказів неможливості отримання відповідного бланку паспорту від органу міграційної служби, де зберігаються бланки не надано;
- обставини неможливості виконання судового рішення, які наводить заявник, є непропорційними інтересам позивача, оскільки видача паспорта громадянина України має важливе значення для ОСОБА_2 як громадянина України.
07.09.2022 року у судовому засіданні представник заявника просив задовольнити заяву, посилаючись на викладені в ній доводи, позивач у задоволенні заяви просив відмовити.
Розглянувши заяву, суд зазначає наступне.
Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відстрочення і розстрочення виконання, зміна чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення регламентовано статтею 378 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України).
Частиною 1 статті 378 КАС України передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (частина 3 статті 378 КАС України).
Відповідно до частини 5 статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення, ухвали, постанови.
У відповідності до частини 4 статті 378 КАС України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Отже, відстрочення виконання рішення суду є правом, а не обов`язком суду. Відстрочення в розумінні зазначеної норми закону є відкладенням чи перенесенням дати виконання рішення на новий строк, який визначається адміністративним судом, та допускається у виняткових випадках, залежно від обставин справи. Підставою для відстрочення можуть бути конкретні існуючі, об`єктивні, виключні обставини, що ускладнюють виконання судового рішення у встановлений строк або фактично унеможливлюють таке.
Наявність підстав для відтермінування має бути доведена боржником. Строки відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку для повного виконання рішення суду. Надання такого не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника, натомість повинне базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.
Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 06.12.2019 у справі №2а/0570/6531/2011, в постанові Верховного Суду від 30.01.2020 у справі №819/150/17.
Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №2102-IX від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан, який на дату винесення даної ухвали не припинено.
Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" (надалі також - Закон №389-VIII) воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Згідно з частиною 1 статті 7 Закону №389-VIII воєнний стан на всій території України або в окремих її місцевостях припиняється після закінчення строку, на який його було введено.
Відповідно до статті 20 Закону №389-VIII правовий статус та обмеження прав і свобод громадян та прав і законних інтересів юридичних осіб в умовах воєнного стану визначаються відповідно до Конституції України та цього Закону. В умовах воєнного стану не можуть бути обмежені права і свободи людини і громадянина, передбачені частиною другою статті 64 Конституції України.
Згідно статті 64 Конституції України в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.
Статтею 25 Конституції України визначено, що громадянин України не може бути позбавлений громадянства і права змінити громадянство. Громадянин України не може бути вигнаний за межі України або виданий іншій державі. Україна гарантує піклування та захист своїм громадянам, які перебувають за її межами.
Згідно з частиною 1 статті 21 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.
Таким чином, паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт необхідний для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, для вступу на навчання, працевлаштування, тощо. В умовах воєнного стану відсутність в особи паспорта громадянина України є порушенням її громадянських прав.
Заявник, обґрунтовуючи неможливість виконання рішення суду по даній справі, покликається виключно на введення воєнного стану в Україні та наказ Державної міграційної служби України від 22.03.2022 №57.
Так, за змістом наказу Державної міграційної служби України від 22.03.2022 №57 Про передачу бланків паспорта громадянина України зразка 1994 року з балансу територіальних органів наказано передати до 25.03.2022 з балансів територіальних органів ДМС бланки паспорта громадянина України зразка 1994 року та книги обліку надходження і витрачання бланків паспортів громадянина України зразка 1994 року в цілях безпеки у зв`язку із можливістю їх захоплення військовим формуванням держави-агресора.
Суд звертає увагу на те, що відповідно до п.1 Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №360, Державна міграційна служба України (ДМС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.
Згідно з п.п.10 п.4 цього Положення ДМС відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює оформлення і видачу громадянам України документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство.
Пунктом 7 цього Порядку передбачено, що ДМС здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи та територіальні підрозділи, у тому числі міжрегіональні.
Відповідно до п.п.4 п.5 Положення ДМС з метою організації своєї діяльності надає територіальним органам та територіальним підрозділам методичну і практичну допомогу, проводить перевірки їх діяльності.
У судовому засіданні представник відповідача зазначив, що відповідач не відмовляється виконувати рішення суду та надав суду копію листа відповідача від 08.08.2022 року, в якому просить голову Державної міграційної служби України вирішити питання щодо надання бланків громадянина України у формі книжечки зразка 1994 року для забезпечення виконання судових рішень даної категорії, відповідь на який не надходила.
При цьому суд зазначає, що оскільки від Державної міграційної служби України не надходила відповідь про відсутність бланків для необхідності виконання судових рішень, або неможливість їх надання, заявником не обґрунтовано, з чим пов`язана неможливість та небезпечність отримання бланку паспорта громадянина України у формі книжечки з огляду на те, що Управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області станом на сьогодні здійснює свої повноваження та має можливість видавати паспорти в іншій формі. Заявником не надано суду доказів, які б вказували на фактичну неможливість виконання рішення. Зокрема, неможливість отримання на виконання рішення суду в органу Державної міграційної служби України, де зберігаються бланки, примірника бланку паспорта громадянина України у формі книжечки для його оформлення і видачі ОСОБА_2 , або неможливість отримання такого паспорта ОСОБА_2 у відповідному органі Державної міграційної служби України, де зберігаються бланки.
Отже обставини, на які посилається заявник у заяві про відстрочення виконання судового рішення, не дають підстав для висновку про істотність ускладнення чи неможливість виконання рішення суду по даній справі.
В цьому випадку з метою реалізації своїх владних повноважень Управлінню Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області необхідно напрацювати механізм виконання судового рішення, яке набрало законної сили, а не ініціювати відстрочення його виконання на невизначений строк.
Крім того, обставини неможливості виконання судового рішення, які наводить заявник, є непропорційними з інтересами позивача, оскільки видача паспорта громадянина України має важливе значення для ОСОБА_2 як громадянина України.
Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність достатніх правових підстав для відстрочення виконання судового рішення, а тому заява задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
У задоволенні заяви Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про відстрочку виконання рішення суду по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в особі Петриківського сектору Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Відповідно до статті 256 КАС України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 294-297 КАС України.
Повний текст ухвали складений 15.09.2022 року.
Суддя М.В. Дєєв