Справа № 420/21262/21
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2022-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

14 вересня 2022 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду заяву представника позивача про розподіл судових витрат по справі № 420/21262/21 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ТДС-АГРО» (, місцезнаходження: 68400, Одеська область, Арцизький район, м. Арциз, вул. Соборна, 27 «В», оф. 6) до Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУВП 44069166, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5), Державної податкової служби України (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8) про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходилась справа за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «ТДС-АГРО» (, місцезнаходження: 68400, Одеська область, Арцизький район, м. Арциз, вул. Соборна, 27 «В», оф. 6) до Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУВП 44069166, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5), Державної податкової служби України (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8) про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

У позовній заяві представник зазначав, що попередній орієнтовний розрахунок судових витрат у цій справі на день подання позовної заяви складається з суми судового збору, адвокатського гонорару у розмірі фіксованої суми 5000,00 грн. та вартості поштового відправлення позовної заяви до суду.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28 березня 2022 року позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ТДС-АГРО» (, місцезнаходження: 68400, Одеська область, Арцизький район, м. Арциз, вул. Соборна, 27 «В», оф. 6) до Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУВП 44069166, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5), Державної податкової служби України (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8) про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,- задоволено в повному обсязі.

Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління ДПС в Одеській області про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 12.08.2021 року № 2982548/42329640.

Зобов`язано Державну податкову службу України , місцезнаходження: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 3 від 16.07.2021 року, подану товариством з обмеженою відповідальністю «ТДС-АГРО» (, місцезнаходження: 68400, Одеська область, Арцизький район, м. Арциз, вул. Соборна, 27 «В», оф. 6).

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5), як відокремленого підрозділу ДПС на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ТДС-АГРО» (, місцезнаходження: 68400, Одеська область, Арцизький район, м. Арциз, вул. Соборна, 27 «В», оф. 6) судовий збір в розмірі 2270 грн. 00 коп. (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 копійок).

До суду 18 серпня 2022 року через канцелярію суду (вхід. № ЕП/26543/22) від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення.

На обґрунтування вказаної заяви представник зазначає, що при розгляді справи по суті та прийнятті рішення судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат, при цьому позивач посилається на остаточність розрахунку витрат на правничу допомогу та доказів наданих разом з позовною заявою.

Представник відповідача висловив власну думку стосовно клопотання позивача при наданні до суду відзиву на позовну заяву, зазначивши, що розмір гонорару адвоката з урахуванням категорії справи та витраченого часу адвокатом, є завищеним і не відповідає ринковим цінам на адвокатські послуги.В матеріалах справи повинно міститися належне обґрунтування та докази витраченого часу на правову допомогу. Зазначена справа є справою незначної складності. За своїм предметом та суб`єктним складом відповідача справа відноситься до категорії типових справ, які розглядаються адміністративними судами. А тому, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, в тому числі, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

З урахуванням того, що представником позивача заявлено, що до суду надано остаточний розрахунок судових витрат, суд вважає за можливе розглянути заяву про розподіл судових витрат на підставі наявних в матеріалах справи доказах.

З огляду на те, що сторони висловили свої твердження стосовно розподілу судових витрат, відсутні підстави для заслуховування сторін, суд дійшов висновку щодо розгляду вказаної заяви у порядку письмового провадження.

Розглянувши подану заяву з доданими до неї документами, а також заяву відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу, дослідивши матеріали справи, суд доходить таких висновків.

Порядок розподілу судових витрат регулюється ст. 139 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Пунктом 1 ч.3 ст.132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Так, суд встановив та матеріалами справи підтверджено, що 25.10.2021 року між адвокатом Чернишовим Є.Є. та ТОВ «ТДС-АГРО» укладено договір про надання правової допомоги (а.с.73-74).

Відповідно до п.1.1 договору, адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором та діючим в Україні законодавством, а клієнт зобов`язується оплатити замовлення у порядку та строки обумовлені сторонами.

Розмір гонорару адвоката за надання правової допомоги, а також умови та порядок розрахунків, визначаються сторонами в усній або в письмовій формі. Розмір гонорару погоджується за взаємною згодою сторін. Оплата гонорару підтверджується квитанцією (п. 4.1 договору).

За домовленістю сторін, оплата правової допомоги може здійснюватись у фіксованому розмірі або у вигляді передоплати чи авансу (п. 4.2 договору).

На підтвердження сплати розміру гонорару до суду надано рахунок-фактура № 1/25-10/ТДС-АГРО від 02.11.2021 року на суму 5000,00 грн.(а.с.76)

Відповідно до розрахунку гонорару від 02.11.2021 року фіксований розмір гонорару складає 5000,00 грн.

Відповідно до детального опису робіт виконаних адвокатом ти здійснення ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, адвокатські послуги складаються з:

- Вивчення та надання правового аналізу документів,

- Розробки правової позиції,

- Підготовки та складання позовної заяви,

- Підготовки та складання відповіді на відзив,

- Підготовки та складання інших процесуальних документів,

- Представництво інтересів позивача у суді (а.с.77).

На підтвердження сплати суми гонорару, до суду надано платіжне доручення № 173 від 02.11.2021 року на суму 5000,00 грн. за договором про надання правової допомоги. (а.с.78)

Оцінивши надані документи на підтвердження понесених витрат, суд зазначає таке.

Згідно з ч.9 ст. 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Суд зазначає, що вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд враховує складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову.

Також, суд звертає увагу, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п. 49 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Наталія Михайленко проти України», від 30 травня 2013 року, заява 49069/11).

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 р. по справі №905/1795/18, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Оцінивши наданий позивачем детальний опис (наданих послуг) з урахуванням категорії даної справи, конкретних обставин у цій справі, суд доходить висновку, що наведені у цьому опису витрати на проведену роботу не є неминучими та фактичними, з огляду на таке.

Відповідно до п.п. 1-2 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», видами адвокатської діяльності є надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Однак, суд звертає увагу, що надання таких послуг має бути необхідним.

Враховуючи вищевикладені висновки, суд вважає, що витрачений адвокатом час на вивчення та надання правового аналізу документів та розробка правової позиції не є неминучими витратами, оскільки вони охоплюються роботою написання позовної заяви, а тому не належать відшкодуванню.

Щодо витрат на представництво у суді, суд зазначає, що в ході провадження у справі було проведено підготовче засідання 09.12.2021 року, на яке представник позивача не прибув, подавши заяву про проведення судового засідання за його відсутністю.

На підготовче засідання від 25.01.2022 року представник позивача також не прибув, подавши заяву про проведення судового засідання за його відсутністю, також не прибув н судове засідання по суті, яке було призначено 17.02.2022 року.

Тому суд доходить висновку, що витрати на представництво у суді є безпідставними та не належать відшкодуванню.

Щодо витрат на підготовку та складання інших процесуальних документів, суд зазначає, що позивачем не наведено, які саме документи ним складались, що виключає можливість оцінити понесені витрати на їх підготовку на їх необхідність та неминучість, а тому такі витрати теж не належать відшкодуванню за відсутністю належного обґрунтування.

Витрати на написання позовної заяви та відповіді на відзив є неминучими та фактичними витратами на правничу допомогу, проте вони є надмірно завищеними.

Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та складності виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку, що фактичними та неминучими витратами на виконання вказаних робіт є сума 1000 грн., а тому, суд доходить висновку про необхідність зменшення розміру витрат на надання правничої допомоги до 1000,00 гривень на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Враховуючи викладене, оцінюючи надані позивачем докази, що підтверджують здійснення відповідних витрат за укладеним договором про надання правової (правничої) допомоги, розрахунок наданих послуг та категорію даної справи, кількість складених представником позивача процесуальних документів, наявність сформованої судової практики з розгляду даної категорії справ, керуючись своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що фактичні витрати, які належать стягненню складають 1000 грн., а тому заява представника позивача належить задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 132,139, 243,252, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ :

Заяву представника позивача про розподіл судових витрат по справі № 420/21262/21 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ТДС-АГРО» (, місцезнаходження: 68400, Одеська область, Арцизький район, м. Арциз, вул. Соборна, 27 «В», оф. 6) до Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУВП 44069166, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5), Державної податкової служби України (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8) про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ТДС-АГРО» (, місцезнаходження: 68400, Одеська область, Арцизький район, м. Арциз, вул. Соборна, 27 «В», оф. 6) судові витрати на правничу допомогу в розмірі 1000,00 грн. (одна тисяча гривень 00 копійок).

В іншій частині заяви, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5. п.15. ч. 1 Перехідних положень КАС України, п. 3 розділу УІ Прикінцеві положення КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р.Юхтенко