Справа № 752/7541/21
Суддя: Коротких Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2022-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 752/7541/21 Суддя (судді) першої інстанції: Чередніченко Н.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Коротких А.Ю.,

суддів Сорочка Є.О.,

Чаку Є.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 04 лютого 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Департаменту патрульної поліції Топчія Сергія Вікторовича, треті особи - Департамент патрульної поліції, ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до інспектора Департаменту патрульної поліції Топчія Сергія Вікторовича, треті особи - Департамент патрульної поліції, ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 04 лютого 2022 року позов задоволено повністю. Скасовано постанову серії 1АВ № 01390556, винесену 06.03.2021 року поліцейським ДПП Топчієм Сергієм Вікторовичем, про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 , закрито.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, Департамент патрульної поліції звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити повністю. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення неповно досліджено обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального права.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно зі ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що 06.03.2021 року поліцейським Департаменту патрульної поліції Топчієм С.В. була винесена постанова серії 1АВ № 01390556 про накладення адміністративного стягнення відносно позивача по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі.

Відповідно до вказаної постанови 06.03.2021 року о 15 год. 03 хв. за адресою: М06 Київ-Чоп 555+662, особа, що керувала транспортним засобом «Ленд Ровер Ренж Ровер Евок» д.н.з. НОМЕР_1 , у порушення п. 12.9(б) Правил дорожнього руху перевищила встановлені обмеженні швидкості руху транспортних засобів на 26 км/год, та була притягнута до відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП позивача із накладенням штрафу в розмірі 255,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що позивач транспортним засобом, який належить їй на праві власності, в той день не керувала, та автомобіль перебував в розпорядженні третьої особи, який вчасно повідомив ДПП про перевищення швидкості, а тому в діях позивача відсутній склад правопорушення та постанова підлягає скасуванню.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі - ПДР України).

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувались вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 1.1 ПДР України останні відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно з п. 12.9 (б) ПДР 12.9 водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

Частиною 1 ст.122 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У примітці до ст.122 КУпАП зазначено, що суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - третьою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).

У свою чергу, статтею 14-2 КУпАП передбачено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача, відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі, юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні, на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідальна особа, зазначена у ч. 1 цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), у випадках, передбачених статтею 279-3 цього Кодексу.

Враховуючи, що перевищення обмеження швидкості руху транспортним засобом «Ленд Ровер Ренж Ровер Евок» д.н.з. НОМЕР_2 зафіксовано в автоматичному режимі, то адміністративну відповідальність за таке правопорушення несе особа, за якою зареєстровано вказаний транспортний засіб, за виключенням обставин, передбачених ст.279-3 КУпАП.

Правовими положеннями ст. 279-3 КУпАП регламентовано порядок звільнення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису).

Так, згідно зі ст.279-3 КУпАП відповідальна особа, зазначена у ч.1 статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою у справі про адміністративне правопорушення законної сили:

- ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу;

- особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Вказаний перелік є вичерпним та не підлягає розширеному тлумаченню.

Аналогічні норми закріплені в розділі III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі затвердженої наказом МВС №13 від 13.01.2020 року.

Відповідно до ст. 279-1 КУпАП у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі, посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

За запитом посадових осіб уповноважених підрозділів Національної поліції у письмовій або електронній формі (у тому числі за умови ідентифікації цих посадових осіб за допомогою електронного цифрового підпису) відповідні органи (підрозділи) Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України зобов`язані надавати відомості про належного користувача транспортного засобу, фізичну особу, керівника юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, особу, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи, з обов`язковим дотриманням Закону України «Про захист персональних даних».

КУпАП чітко регламентований порядок звільнення власника транспортного засобу від відповідальності за порушення правил ПДР України, в разі передачі автомобіля третім особам.

Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Так суд першої інстанції зазначає про те, що третя особа - ОСОБА_2 повідомив суд першої інстанції про те, що він 06.03.2021 року о 15 год. 03 хв. за адресою: М06 Київ-Чоп 555+662, керував транспортним засобом «Ленд Ровер Ренж Ровер Евок» д.н.з. НОМЕР_1 із перевищенням швидкості, про що вчасно повідомив ДПП про це, що підтверджується відповідною письмовою заявою та копією дублікату квитанції про сплату штрафу.

Однак з даної заяви ОСОБА_2 не вбачається відомостей про отримання відповідачем даної заяви, а тому дана заява не може бути доказом належного звернення третьої особи особисто до відповідача відповідно до вимог ст. 279-3 КУпАП. Крім того, в матеріалах справи відсутні квитанція про сплату штрафу ОСОБА_2 або дублікат даної квитанції.

Жодного підтвердження та доказу звернення та повідомлення про сплату відповідного штрафу відповідача третьою особою - ОСОБА_2 у встановлений законом строк, передбачений ст. 279-3 КУпАП, матеріали справи не містять.

В своїй апеляційній скарзі апелянт заперечує звернення особисто третьої особи до відповідача у встановлений законом спосіб.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про безпідставність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про скасування постанови серії 1АВ № 01390556 від 06 березня 2021 року про накладення адміністративного стягнення відносно позивача по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі.

Згідно з положеннями статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права.

21 липня 2022 року на адресу Шостого апеляційного адміністративного суду надійшла заява про повернення надмірно сплаченого судового збору.

Розглянувши дане клопотання, колегія суддів зазначає наступне.

Питання, пов`язані із розміром ставок судового збору, порядком сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, регулюються Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою судді Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2022 року про залишення апеляційної скарги без руху запропоновано апелянту сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 681 грн.

На виконання вимог ухвали судді Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2022 року про залишення апеляційної скарги без руху апелянтом сплачено судовий збір у розмірі 1362 грн. (платіжне доручення № 28859 від 26 травня 2022 року).

Так апелянтом було надмірно сплачено судовий збір, а тому відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір» наявні підстави для повернення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про повернення надмірно сплаченого судового збору у розмірі 681 грн. (платіжне доручення № 28859 від 26 травня 2022 року).

Керуючись ст.ст. 243, 250, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Голосіївського районного суду м. Києва задовольнити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 04 лютого 2022 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора Департаменту патрульної поліції Топчія Сергія Вікторовича, треті особи - Департамент патрульної поліції, ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.

Повернути Департаменту патрульної поліції (, р/р: UA0092745) cудовий збір у розмірі 681 грн. 00 коп., який надмірно сплачено за подання апеляційної скарги на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 04 лютого 2022 року у справі № 752/7541/21.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Коротких А.Ю.

Судді: Сорочко Є.О.

Чаку Є.В.

< Головуючий суддя >