Справа № 401/1600/22
Суддя: Мельничик Ю. С.
Дата ухвалення: 2022-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

копія
Справа № 401/1600/22 Провадження № 2-а/401/39/22

14 вересня 2022 року м. Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючий суддя Мельничик Ю.С.,

з участю: секретаря судових засідань Пилипенко Т.Ю.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора УПП в Закарпатській області УПП бат.4 рота, лейтенанта поліції Гапак Мирослави Михайлівни та Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

Процедура (рух справи):

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора УПП в Закарпатській області УПП бат.4 рота, лейтенанта поліції Гапак М.М., про скасування постанови серії ЕАР №5587703 від 09 липня 2022 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ч.2 та ч.6 ст.12, ч.ч. 1-3 ст.257, ч.5 ст.262 КАС України ухвалою суду від 25 липня 2022 року відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (викликом) сторін. Крім того, залучено Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції як другого відповідача до участі справі.

Позивач подав до суду письмову заяву, у якій просив розглядати справу без його участі, позов підтримує та просить його задовольнити. Представник відповідача до суду не зявився.

З підстав ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється.

Позиція позивача, ОСОБА_1 :

Позивач свої вимоги обґрунтував тим, що постановою УПП в Закарпатській обл. 4 роти УПП бат. лейтенантом поліції Гапак Мирославою Михайлівною серії ЕАР № 5587703 від 09.07.2022 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за ч.1 ст.122 КУпАП за те, що 09.07.2022 року о 11:13:25 годині в м. Мукачево по вул. Томаша Масарика (Матросова) 38а, керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz GLS 400, номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 5.16 (напрямки руху по смугах), чим порушив вимоги п.п 8.4.ПДР України. Позивач вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною, оскільки він не порушував правил дорожнього руху, які вказані в оскаржуваній постанові, а чітко виконував вимоги усіх дорожніх знаків під час керування транспортним засобом. Крім того, відповідач проігнорувала його законну вимогу ознайомитись з відеофіксацією правопорушення з нагрудної камери, яке він нібито скоїв. Також зазначив, що він дійсно рухався в м. Мукачево на автомобілі Mercedes-Benz GLS 400, номерний знак НОМЕР_2 , виконуючи вимоги усіх дорожніх знаків та не порушуючи вимоги Правил дорожнього руху, та був зупинений працівниками поліції, які повідомили, що він нібито порушив правила дорожнього руху, після чого витребували у нього водійське посвідчення і документи на автомобіль. Інспектор поліції відразу повідомив йому, що зараз буде винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, на його пояснення, що він не вчиняв правопорушення відповідач не реагувала. Таким чином, оскаржувана постанова є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з неповними зясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків інспектора (відповідача) фактичним обставинам справи, порушення норм процесуального права.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що наданий відповідачем відеозапис не спростовує його доводів про те що він не порушував Правил дорожнього руху.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач надав до суду: - копію свого паспорта громадянина України та РНОКПП; - копію оскаржуваної постанови відповідача в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАР № 5587703 від 09.07.2022 року.

Позиція відповідача, інспектора УПП в Закарпатській області УПП бат.4 рота, лейтенанта поліції Гапак Мирослави Михайлівни:

Відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву до суду не надав.

Позиція відповідача, Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції:

Представник відповідача подав до суду відзив в якому зазначив, що вимоги позивача є безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню. Так, 09.07.2022 року об 11 год. 13 хв. екіпаж патрульної поліції під час несення служби в м. Мукачево, вул. Томаша Масарика, 38 А, помітили автомобіль «Mercedes-Benz GLS 400» номерний знак « НОМЕР_2 », який порушив вимоги дорожнього знаку 5.16 «Рух по смугам», а саме водій керуючи ТЗ, не виконав вимоги дорожнього знаку 5.16 ПДР України, здійснив рух прямо зі смуги, що дозволяє рух ліворуч, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 122 КУпАП. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення водієм ОСОБА_1 , а саме порушення вимог п. 8.4.ґ ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо позивача. Зазначає, що правопорушення було зафіксовано на портативний відеореєстратор поліцейського (на початку наданого відео), після чого автомобіль було зупинено. Позивач на відео підтверджує, що керуючи ТЗ здійснив рух прямо зі смуги, що дозволяє рух ліворуч, що є порушенням вимог дорожнього знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах», пункту 8.4.ґ ПДР, ч. 1 ст. 122 КУпАП. На відео поліцейський вислухав усі доводи позивача, а також пояснив, що портативний відеореєстратор не має технічної можливості на місці відтворити відео.

В обґрунтування своїх заперечень вимог представник відповідач надав до суду відеозапис із нагрудної камери інспектора поліції.

Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, дослідивши матеріали справи та зміст заяв по суті справи, оцінивши у єдності та в сукупності надані позивачем та відповідачем докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов такого висновку.

Встановлені судом обставини справи:

Судом встановлено та сторонами справи не заперечується, що постановою від 09 липня 2022 року серії ЕАР № 5587703 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

Згідно з вказаною постановою, адміністративне правопорушення полягало в тому, що 09 липня 2022 року в м.Мукачево по вул.Томаша Масарика, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки Mercedes-Benz GLS 400, номерний знак НОМЕР_2 , не виконав вимогу дорожнього знаку 5.16 "Напрямки руху по смугах", чим порушив вимоги п.8.4.ґ Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що вважає вказану постанову необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з неповними з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків і фактичним обставинам справи, порушення норм матеріально і процесуального права.

Представник відповідача заперечуючи проти позову, в підтвердження обґрунтованості та правомірності прийнятої постанови надав суду відзив на позовну заяву, до якого долучив цифровий носій із розміщеними на ньому відеозаписом з нагрудної камери інспектора поліції.

Оцінка (джерела права) та висновок суду:

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст.62 Конституції України, вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи трактуються на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст.9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, судом встановлено, що підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності стало виявлення факту невиконання ним вимог дорожнього знаку 5.16 "Напрямки руху по смугах", чим порушив вимоги п.8.4.ґ Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 122 КУпАП.

За приписами частини 1 статті 122 КУпАП, в редакцій чинній на час винесення спірної постанови, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, які затверджено від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі ПДР України) (зі змінами та доповненнями).

Згідно п. 1.3 Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.1.9).

Пункт 8.1 ПДР встановлює, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Дорожній знак 5.16 «Напрямки руху по смугах» показує кількість смуг на перехресті і дозволені напрямки руху по кожній з них.

Пункт 8.4.ґ ПДР України встановлює, що інформаційно-вказівні знаки - запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила.

Відповідно до ст.ст. 245, 246, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП встановлено, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В розумінні ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З наведеної норми слідує, що при прийнятті суб`єктом владних повноважень відповідного рішення таке рішення повинно містити інформацію про докази, які підтверджують викладені в ньому факти. У випадку ж відсутності покликань на певні докази, що підтверджують факт викладеного порушення суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

Виходячи зі змісту ч.3 ст.286 КАС України, яка є спеціальною нормою до даних правовідносин, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Висновок суду:

Як видно зі змісту оскаржуваної постанови від 09 липня 2022 року, відповідач притягнув до адміністративної відповідальності позивача за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та наклав стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за те, що 09.07.2022 року в м. Мукачево, вул. Томаша Масарика, 38 А, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Mercedes-Benz GLS 400» номерний знак « НОМЕР_2 », не виконав вимоги дорожнього знаку 5.16 ПДР України, та здійснив рух прямо зі смуги, що дозволяє рух ліворуч, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Проте, з наданого представником відповідача відеозапису не можливо встановити факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого, частиною 1 статті 122 КУпАП, а саме не виконання вимоги дорожнього знаку 5.16 ПДР України «Напрямки руху по смугах». З вказаного відеозапису взагалі не вбачається дорожньої обстановки, наявність дорожнього знаку 5.16 та руху автомобіля позивача в зоні дії даного знаку.

Інших доказів на підтвердження порушення позивачем ПДР України відповідачем не надано, такі докази не зазначено і в оскаржуваній постанові.

Статтями 245-246 КУпАП встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з точною відповідністю з законом.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 КУпАП. В ньому повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказати мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Вищезазначена оскаржувана постанова відповідача таким вимогам не відповідає, оскільки в ній не зазначено належних, достатніх та достовірних доказів якими доводиться факт вчинення ОСОБА_1 вищезазначеного адміністративного правопорушення, і таких доказів не надано до суду.

Наявна у справі оскаржувана постанова не дає суду підстав поза сумнівом зробити однозначний висновок про те, що позивач допустив правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ст.62 Конституції України, вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи трактуються на її користь.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї (п. 1 ст. 32), неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом. Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (п. 45 рішення у справі Бочаров проти України від 17.06.2011; п. 75 рішення у справі Огороднік проти України від 05.05.2015; п. 52 рішення у справі "Єрохіна проти України" від 15.02.2013).

Суд зазначає, що відповідач на виконання вимог ч.1 ст.9, ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України не надав до суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів для доведення правомірності оскаржуваної позивачем постанови від 09 липня 2022 року, доводи позивача не спростував, не переконав суд у правомірності прийнятої оскаржуваної постанови, так як не довів обставин, які підтверджують наявність складу правопорушення та спростовують пояснення позивача, та які б дозволили суду достовірно встановити факт вчинення порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху України.

Отже, в ході судового розгляду справи не здобуто належних, достовірних, допустимих та достатніх доказів порушення водієм ОСОБА_1 п.п.8.4.ґ ПДР України, а тому поза розумним сумнівом не доведено вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, за яке постановою від 09 липня 2022 року відповідач до нього застосував адміністративне стягнення у виді штрафу.

Пунктом першим статті 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 слід задовольнити, так як під час винесення оскаржуваної постанови посадова особа не прийняла до уваги зазначені конституційні та законодавчі положення, рішення відповідачем було прийнято без доказів, які б свідчили про наявність події скоєного позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

За правилами статті 245 КАС Україниу разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень і про скасування рішення, а тому суд вважає за необхідне постанову про накладення адміністративного стягнення на позивача скасувати.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, зважаючи на відсутність в діянні складу адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова від 09 липня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП підлягає скасуванню.

Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 139 КАС України.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 7, 122, 245-249, 251, 252, 256, 268, 279, 283, 284, 293 КУпАП, ст.ст. 12, 72-79, 90, 139, 244-246, 250, 262, 271, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора УПП в Закарпатській області УПП бат.4 рота, лейтенанта поліції Гапак Мирослави Михайлівни та Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - задовольнити.

Скасувати постанову інспектора УПП в Закарпатській області УПП бат.4 рота, лейтенанта поліції Гапак Мирослави Михайлівни серії ЕАР №5587703 від 09 липня 2022 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 1 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу в сумі 340 грн., а провадження у справі закрити.

Стягнути з Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати у виді судового збору в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення Світловодського міськрайонного суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач 1: інспектор УПП в Закарпатській області УПП бат.4 рота, лейтенанта поліції Гапак Мирослава Михайлівна, адреса: 88000, Закарпатська область, м.Ужгород, вул.Олега Кошового, 2.

Відповідач 2: Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, адреса: 88000, Закарпатська область, м.Ужгород, вул.Олега Кошового, 2.

Суддя Світловодського

міськрайонного суду Ю.С. Мельничик

Згідно з оригіналом