Справа № 160/9872/22
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2022-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 вересня 2022 року Справа № 160/9872/22

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Ількова В.В.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Дніпрі адміністративну справу №160/9872/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
11.07.2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому позивач просить:
- ВИЗНАТИ дії ГУ ПФУ в Дніпропет. обл. щодо відмови ГУ ПФУ в Дніпропет. обл. надавати інформацію ОСОБА_2 про її померлого чоловіка ОСОБА_3 , який виконував обов`язки щодо військової служби у ЗОНІ ВІДЧУЖЕННЯ, ліквідуючи наслідки аварії на ЧАЕС, проходив строкову службу, та отримав захворювання, яке призвело до інвалідності І групи та смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 ПРОТИПРАВНИМИ;
- ЗОБОВ`ЯЗАТИ дії ГУ ПФУ в Дніпропет. обл. розглянути по суті заяву ОСОБА_4 щодо надання інформації ОСОБА_2 про її померлого чоловіка ОСОБА_3 , який виконував обов`язки щодо військової служби у ЗОНІ ВІДЧУЖЕННЯ, ліквідуючи наслідки аварії на ЧАЕС, проходив строкову службу, та отримав захворювання, яке призвело до інвалідності І групи та смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:
про те, чому УПФУ у ЦЕНТРАЛЬНО-МІСЬКОМУ РАЙОНІ м. Кривого Рогу (КРИВОРІЗЬКЕ ЦЕНТРАЛЬНЕ ОБ`ЄДНАНЕ УПФУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ, ГУ ПФУ в Дніпропет. обл.) змінили судові рішення щодо ОСОБА_3 , незважаючи на те, що в УКРАЇНІ і у жодній країні світу постанова уряду не може змінювати судові рішення, які набрали чинність;
про те, чому працівники УПФУ у ЦЕНТРАЛЬНО-МІСЬКОМУ РАЙОН/ м.Кривого Рогу (КРИВОРІЗЬКЕ ЦЕНТРАЛЬНЕ ОБ`ЄДНАНЕ УПФУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ, ГУ ПФУ в Дніпропет. обл.) взяли на себе право змінювати судові рішення, не зважаючи на те, що до теперішнього часу не існує жодного судового рішення, за яким було змінені ПОСТАНОВА ВЕРХОВНОГО СУДУ УКРАЇНИ від 01.10.2013р. та УХВАЛА ВИЩОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ УКРАЇНИ від 07.11.2013 p., щодо нарахуванні ОСОБА_5 основної та додаткової пенсії тільки до 22.07.2011 р.;
про те, коли ГУ ПФУ в Дніпропет. обл. поверне ОСОБА_2 , як право наступнику заборгованість пенсії з 24.02.2009 р. по 02.07.2019 p., яка склалася з-за відмови ГУ ПФУ в Дніпропет. обл., ВПВР ГУЮ у ДНІПРОПЕТРОВСЬКІЙ ОБЛАСТІ УДВС МЮУ та ГУ ДКС УКРАЇНИ у ДНІПРОПЕТРОВСЬКІЙ області виконати вимоги ПОСТАНОВИ ВЕРХОВНОГО СУДУ УКРАЇНИ від 01.10.2013 р. та УХВАЛИ ВИЩОГО АДМІНІСТРА ТИВНОГО СУДУ УКРАЇНИ від 07.11.20/3 р.;
- НАДАТИ ДОВІДКУ про нарахування та виплати ОСОБА_5 пенсії ЩОМІСЯЧНО і по РОКАМ з 24.02.2009 р. по 02.07.2019р.
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу між суддями від 11.07.2022 року ця справа була розподілена судді Ількову В.В.
Ухвалою суду від 15.07.2022 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, відповідно до ст. 262 КАС України.
Також ухвалою суду від 15.07.2022 року витребувано у відповідача додаткові докази по справі, а саме копії:
- звернення позивача про надання інформації від 12.02.2022 року;
- лист Пенсійного органу від 17.02.2022 року за №6147-2122Д-01/8-0400/22;
- відомості/інформацію щодо підстав ненадання позивачеві інформації на її заяву/запит від 12.02.2022 року;
- листи/відмови (рішення) Пенсійного органу та інші наявні докази щодо суті спору.
16.08.2022 року відповідачем надано відзив на позовну заяву позивача, а також долучені витребувані ухвалою суду додаткові докази по справі.
У відповідності до приписів статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
У відповідності до вимог ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Отже, рішення у цій справі приймається судом 13.09.2022 року, тобто у межах строку встановленого ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України.
В обґрунтування позову зазначено, що з метою отримання повної інформації з питання пенсійного забезпечення її чоловіка ОСОБА_6 , позивач звернулася до Пенсійного органу із заявою/запитом від 12.01.2022 року.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 17.02.2022 року відповідач відмовив позивачу у наданні даних з питання пенсійного забезпечення її померлого чоловіка, ОСОБА_6 , незважаючи на те, що вона є спадкоємцем першої черги за законом.
Позивач вважає такі дії/відмову відповідача протиправними та незаконними, у зв`язку з чим звернулася до суду із цим позовом.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
Відповідач позов не визнав та у відзиві на позовну заяву зазначив, що ОСОБА_1 (позивач) не перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
ОСОБА_6 (померлий чоловік позивача) перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 20.03.2000 року по 02.07.2009 року (дату смерті).
Документально встановлено, що 20.01.2022 року на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшла заява позивача (датована 12.01.2022 року), в якій порушено питання щодо пенсіонування ОСОБА_6 та прохання надати довідку про нарахування та виплату ОСОБА_6 пенсії за період з 24.02.2009 року по 02.07.2019 року.
Вказують, що за результатом розгляду звернення позивача Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надано відповідь №6147-2122/Д-01/8-0400/22 від 17.02.2022 року, в якій зазначено про відсутність, на думку відповідача, законних підстав для надання інформації позивачу за померлого ОСОБА_6 .
Відповідач посилається на те, що держава надала захист від розголошення інформації про померлого, тобто законом за замовченням встановлено режим "конфіденційно".
Законом України "Про інформацію" встановлено, що конфіденційна інформація може поширюватись за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що інформація про померлих опрацьовується органами Пенсійного фонду в такому ж режимі, як інформація про живих, та зважаючи, що органи Пенсійного фонду підпорядковуються зобов`язанням щодо захисту даних, встановлених законодавством, підстави для надання позивачу інформації, що міститься в базах даних за померлого ОСОБА_6 - відсутні.
Також вказують, що позивачем до заяви від 12.01.2022 року не долучено жодного документа, що підтверджує родинні відносини з померлим, про наявність статусу правонаступника всіх прав та обов`язків померлого, не зазначено обґрунтувань щодо необхідності та подальшої мети використання інформації про померлого, що, в сукупності, виключає можливість надання органом Пенсійного фонду інформації про померлу особу.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, суд встановив таке.
Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є вдовою померлого інваліда війни І групи, ліквідатора аварії на ЧАЕС 1 категорії у 1986 р. ОСОБА_6
20.01.2022 року на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшла заява позивача (датована 12.01.2022 року), в якій порушено питання щодо пенсіонування ОСОБА_6 та прохання надати довідку про нарахування та виплату ОСОБА_6 пенсії за період з 24.02.2009 року по 02.07.2019 року.
За результатом розгляду звернення позивача від 12.01.2022 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було надано відповідь №6147-2122/Д-01/8-0400/22 від 17.02.2022 року, в якій зазначено про відсутність, на думку відповідача, законних підстав для надання інформації позивачу за померлого ОСОБА_6 .
Не отримавши у повному обсязі, запитуваної інформації та вважаючи у зв`язку із цим порушеним право на отримання такої інформації, позивач звернулась до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд врахував такі обставини справи та положення чинного законодавства України.
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Відповідно до ст. 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.
Статтею 40 Конституції України передбачено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Закон України від 02.10.1992 року № 2657-ХІІ «Про інформацію» (далі -Закон №2657-ХІІ) регулює відносини щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформації.
Відповідно до статті 1 Закону № 2657-ХІІ інформація - це будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.
Відповідно до статті 5 Закону № 2657-ХІ кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.
Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.
Право на інформацію забезпечується, зокрема: створенням можливостей для вільного доступу до статистичних даних, архівних, бібліотечних і музейних фондів, інших інформаційних банків, баз даних, інформаційних ресурсів (абзац 2 частини 1 статті 6 №2657-ХІІ).
Відповідно до статті 11 Закону № 2657-ХІІ інформація про фізичну особу (персональні дані) - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.
Не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження.
Статтею 20 Закону №2657-ХІІ визначено, що за порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом. Будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом.
Інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація (частина перша статті 20 Закону № 2657-ХІІ).
Конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом.
Відносини, пов`язані з правовим режимом конфіденційної інформації, регулюються законом (частина друга статті 20 Закону № 2657-ХІІ).
Порядок віднесення інформації до таємної або службової, а також порядок доступу до неї регулюються законами (частина третя статті 20 Закону № 2657-ХІІ).
Відповідно до статті 7 Закону України «Про поховання та похоронну справу» від 10 липня 2003 року № 1102-IV (далі Закон № 1102-IV) держава гарантує конфіденційність інформації про померлого. Надання такої інформації здійснюється відповідно до Закону України «Про інформацію».
Закон України «Про захист персональних даних» від 1 червня 2010 року № 2297-VI (далі Закон № 2297-VI) регулює правові відносини, пов`язані із захистом і обробкою персональних даних, і спрямований на захист основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на невтручання в особисте життя, у зв`язку з обробкою персональних даних.
Статтею 2 Закону № 2297-VI визначено, зокрема, що база персональних даних - іменована сукупність упорядкованих персональних даних в електронній формі та/або у формі картотек персональних даних; володілець персональних даних - фізична або юридична особа, яка визначає мету обробки персональних даних, встановлює склад цих даних та процедури їх обробки, якщо інше не визначено законом; одержувач - фізична чи юридична особа, якій надаються персональні дані, у тому числі третя особа; персональні дані - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована; розпорядник персональних даних - фізична чи юридична особа, якій володільцем персональних даних або законом надано право обробляти ці дані від імені володільця, третя особа - будь-яка особа, за винятком суб`єкта персональних даних, володільця чи розпорядника персональних даних та Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, якій володільцем чи розпорядником персональних даних здійснюється передача персональних даних.
Відповідно до статті 5 Закону № 2297-VI об`єктами захисту є персональні дані.
Персональні дані можуть бути віднесені до конфіденційної інформації про особу законом або відповідною особою. Не є конфіденційною інформацією персональні дані, що стосуються здійснення особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, посадових або службових повноважень.
Персональні дані, зазначені у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, оформленій за формою, визначеною відповідно до Закону України »Про запобігання корупції», не належать до інформації з обмеженим доступом, крім відомостей, визначених Законом України «Про запобігання корупції».
Не належить до інформації з обмеженим доступом інформація про отримання у будь-якій формі фізичною особою бюджетних коштів, державного чи комунального майна, структуру, принципи формування та розмір оплати праці, винагороди, додаткового блага керівника, заступника керівника юридичної особи публічного права, керівника, заступника керівника, члена наглядової ради державного чи комунального підприємства або державної чи комунальної організації, що має на меті одержання прибутку, особи, яка постійно або тимчасово обіймає посаду члена виконавчого органу чи входить до складу наглядової ради господарського товариства, у статутному капіталі якого більше 50 відсотків акцій (часток, паїв) прямо чи опосередковано належать державі та/або територіальній громаді, крім випадків, передбачених статтею 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації».
Не належить до інформації з обмеженим доступом інформація про фізичних осіб, які мають податковий борг, яка публікується на офіційному веб-порталі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, відповідно до вимог пункту 35.4 статті 35 Податкового кодексу України.
Законом може бути заборонено віднесення інших відомостей, що є персональними даними, до інформації з обмеженим доступом.
VІ. ОЦІНКА СУДУ
З системного аналізу наведених положень Закону №2657-ХІІ, Закону №1102-IV, Закону №2297-VI слідує, що надання інформації про померлу особу здійснюється відповідно до Закону України «Про інформацію» та нормами вказаних законів не встановлено обмежень, з яких позивачу запитувана інформація не може бути наданою.
Про відсутність заборони у наданні позивачу інформації, яка стосується його померлих родичів, зазначає також відповідач у відзиві на позов.
З матеріалів справи вбачається, що запитувана позивачем інформація на запит позивача від 12.01.2022 року Пенсійним органом надана так і не було.
З відповіді відповідача від 17.02.2022 року № 6147-2122/Д-01/8-0400/22 на заяву (запит) позивача від 12.01.2022 року щодо надання інформації вбачається, що відповідач фактично відмовив у наданні запитуваної позивачем інформації посилаючись на конфіденційність такої інформації про померлого.
Отже, встановлено, що відповідачем в межах спірних правовідносин запитувана позивачем інформація не була надана у повному обсязі, про що свідчить вищевказана відповідь Пенсійного органу.
Відповідачем не заперечується, що наданими позивачем документами, у тому числі долученими до матеріалів справи, підтверджується родинні зв`язки позивача з померлим ОСОБА_6 .
Зважаючи, що у позивача наявне право на отримання запитуваної інформації, відмова відповідача у її наданні є протиправною та незаконною.
Мотивування відмови у листі від 17.02.2022 року, на думку суду, носить формальний характер, та жодним чином не обґрунтована відповідачем.
Відповідно до частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
З урахуванням викладеного, та з урахуванням положень ч.2 ст. 9 КАС України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.
VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ
Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України Про судоустрій і статус суддів встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Дослідивши матеріали справи, слід зазначити, що відповідачем не було доведено належними та допустимими доказами щодо правомірної відмови позивачу у наданні у повному обсязі інформації за її заявою від 12.01.2022 року.
За вказаних обставин, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії.
Щодо розподілу судових витрат, а саме судового збору.
Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
З огляду на те, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України від 08.07.2011 року № 3674-VI «Про судовий збір», а у матеріалах справи відсутні докази понесення ним інших судових витрат, розподіл судових витрат не проводиться.
Керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у наданні у повному обсязі інформації ОСОБА_1 за її заявою від 12.01.2022 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надати ОСОБА_1 запитувану інформацію у повному обсязі за заявою від 12.01.2022 року.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Судові витрати не розподіляти.
Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ОКПП НОМЕР_1 ).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 13.09.2022 року.

Суддя В.В. Ільков