Справа № 367/5055/21
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2022-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 367/5055/21 Суддя (судді) першої інстанції: Карабаза Н.Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Парінова А.Б.,

суддів: Беспалова О.О.,

Ключковича В.Ю.,

при секретарі судового засідання Почепі В.В.,

за участю учасників судового процесу:

від позивача (апелянта): ОСОБА_1

від відповідача: не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 24 січня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, подана в порядку ст. 286 КАС України, -

В С Т А Н О В И В:

До Ірпінського міського суду Київської області звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, подана в порядку ст. 286 КАС України.

Позивач в обґрунтування позову зазначив, що 24 червня 2021 р., орієнтовно об 06 год. 35 хвилин рухався на транспортному засобі марки Лексус, модель СТ200h, ДНЗ НОМЕР_1 по трасі Е95 Київ-Одеса. Орієнтовно на 18 кілометрі означеної траси був зупинений інспектором в 1 р 2 БПП в м. Біла Церква УПП у Київській області. Відповідачем у стверджувальній формі було зазначено, що було вчинено адміністративне правопорушення, яке полягає у тому, що, начебто, ним не виконано вимог дорожньої розмітки чим, начебто, порушив п. 8.5.1 ПДР України. За що його на місці було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Відповідачем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, яке зафіксовано не в автоматичному режимі серії БАА №572816 від 24.06.2021 р. Вважає постанову винесеною із грубим порушенням норм діючого законодавства. Йому не було надано можливості скористатись правовою допомогою адвоката. Крім того, під час адміністративного розгляду справи відповідачем не було надано жодного належного та допустимого доказу вчинення ним інкримінованого адміністративного правопорушення. Його пояснення щодо відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення, зокрема, й за відсутності відповідних доказів, були викладені письмово та донесені до відома відповідача під розписку (напис на постанові щодо не визнання вчиненого правопорушення). Підставою для винесення штрафу поліції є порушення правил дорожнього руху. Оскільки, штраф інспектор може винести лише на підставі доказів, зокрема фото-, відео фіксації, пояснення свідків, для належного доведення правопорушень працівники поліції наділені повноваженнями щодо відеофіксації таких порушень, візуальне спостереження працівником поліції за порушенням не може бути доказом порушення. З врахування не доведеності його вини в інкримінованому правопорушенні постанова є протиправною та підлягає скасуванню. Просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №572816, якою було притягнуто його до адміністративної відповідальності передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП та вирішити питання про судові витрати.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 24 січня 2022 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою та, посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, а також неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати зазначене рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити вимоги адміністративного позову в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що матеріали справи не містять доказів того, що поліцейський, який здійснив розгляд адміністративних матеріалів допитувався у справі в якості свідка, до присяги не приводився. Також позивач зазначає, що наданий відповідачем DVD-диск не може слугувати доказом, оскільки запис на ньому не засвідчений електронним цифровим підписом та у оскаржуваній постанові відсутня інформація за допомогою якого технічного засобу здійснено відео запис.

В судовому засіданні позивач підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі та просив її задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явися, хоча був належним чином повідомлений про розгляд справи. Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, що 24.06.2021 року, о 06 год 47 хв інспектором батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква управління патрульної поліції у Київській області було розглянуто на а/д Київ-Одеса М-05, 18 км справу відносно ОСОБА_1 , про що складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 24.06.2021 серії БАА № 572816.

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови: керуючи транспортним засобом Lexus СТ200h, ДНЗ НОМЕР_1 ОСОБА_1 24.06.2021 року о 06 год 35 хв на а/д Київ-Одеса М-05 18 км не виконав вимогу дорожньої розмітки 1.1. «Суцільна лінія», здійснив її перетин, чим порушив п.8.5.1 ПДР України, здійснив правопорушення передбачене частиною 1 ст. 122 КУпАП.

З постанови від 24.06.2021 року серія БАА № 572816 вбачається, що інспектором батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква управління патрульної поліції у Київській області прийнято по справі рішення, а саме: застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення штраф у розмірі 340,00грн.

Згідно п. 7 постанови: «До постанови додаються відео з БК SN001371,SN1138». Крім того, ОСОБА_1 роз`яснено його права за ст. 268 КУпАП та строк оскарження за статтею 289 КУпАП, надано копію постанови ОСОБА_1 , про що свідчать його підписи в постанові. Також, постанова містить відмітку про те, що ОСОБА_1 не згідний, правопорушення не вчиняв.

Не погоджуючись з прийнятим суб`єктом владних повноважень рішенням про притягнення до адміністративної відповідальності, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем доведено в установленому порядку факт скоєння позивачем правопорушення, про яке зазначено в оскаржуваній постанові, що свідчить про обґрунтованість прийнятого рішення, що є предметом оскарження у даному провадженні.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

За приписами частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до частини 1статті 7 Закону України «Про Національну поліцію» під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Згідно з пункту 8 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань, у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до положень пункту 9 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1395 чітко зазначено, що розгляд справи розпочинається з встановлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Пунктом 5 Розділу Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі встановлено, що поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до статті 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як вбачається з матеріалів, що позивач зазначає про те, що ним не було допущено порушення ПДР та він не здійснював перетину суцільної лінії на відрізку дороги, який зазначено в постанові.

Порушення водіями Правил дорожнього руху фіксується відповідно до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення та повинно бути достатньо обґрунтованим належними та допустимими доказами, які б усували будь-які сумніви щодо наявності такого порушення.

Відповідно до статті 251 КУпАП України, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Посилання на належні та конкретні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено статтею 251 КУпАП, повинні міститися саме в постанові про адміністративне правопорушення, згідно п. 7 постанови БАА № 572816 від 24.06.2021 вбачається, що: «До постанови додаються відео з БК SN001371, SN1138».

Так, в матеріалах справи міститься відео з БК SN001371, SN1138, яке надано відповідачем на DVD-R диску № 576 від 11.08.2021 року ОСОБА_1 від 24.06.2021.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції позивачем заявлено клопотання про огляд DVD-R диску, який міститься в матеріалах справи.

Судовою колегією разом з позивачем оглянуто відеозапис з DVD-R диску на якому відображено місце і час правопорушення.

Колегія суддів звертає увагу, що позивачем не заперечується та обставина, що на вищезазначеному DVD-R диску № 576 від 11.08.2021 року міститься запис на якому відображено правопорушення, яке сталося 24.06.2021 року.

Відповідно до вимог частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 цього Кодексу передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, враховуючи принцип змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів, а також у доведенні перед судом їх переконливості, суд зазначає, що обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідачем не звільняє позивача від обов`язку доказування протилежного.

Колегія суддів відхиляє твердження позивача, що йому невідомо з якого пристрою здійснено відеозапис правопорушення, оскільки у оскаржуваній постанові чітко зазначено щодо здійснення фіксування правопорушення не в автоматичному режимі від 24.06.2021 серії БАА № 572816.

Також, колегія суддів відхиляє твердження позивача, що запис на DVD-R диску не засвідчений електронно-цифровим підписом не може слугувати доказом, оскільки в даному випадку позивач не заперечує зображення, яке є на відеозапису.

Щодо посилання апелянта на постанову Верховного Суду №161/5372/17, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки в даній постанові досліджувалося питання про накладення штрафу на позивача за непристебнутий ремінь, в той час, як в даній справі розглядається питання щодо не виконання апелянтом вимог дорожньої розмітки 1.1. «Суцільна лінія» і здійснення її перетину.

Разом з цим, позивачем не наведено жодних обґрунтованих доводів та не надано належних та допустимих доказів які б свідчили про протиправність дій суб`єкта владних повноважень та наявність правових підстав для зобов`язання останнього вчинити певні дії.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що зазначені вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Разом з цим, колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції було у повній мірі встановлено обставини справи, яким надано належну правову оцінку із дотриманням діючих норм матеріально та процесуального права.

У свою чергу, вказані позивачем в апеляційній скарзі доводи не свідчать про наявність передбачених ст. 317 КАС України підстав для скасування рішення суду першої інстанції, зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 272, 286, 308, 310, 313, 315-316, 321-322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 24 січня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Судді О.О. Беспалов

В.Ю. Ключкович