Справа № 469/1141/21
Суддя: Тавлуй В. В.
Дата ухвалення: 2022-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

13.09.22 Справа №469/1141/21
2-а/469/4/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2022 року смт.Березанка

Березанський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді - Тавлуя В.В.,

за участю секретаря судового засідання - Рогозевич С.О.,

позивач ОСОБА_1 - не з`явився,

представник позивача адвокат Головченко О.А. - не з`явився,

представник відповідача Департаменту

патрульної поліції - не з`явився,

відповідач Надточий Є. Р. - не з`явилася

розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Надточий Єлизавети Ростиславівни про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, зафіксованому в автоматичному режимі, і закриття провадження у справі,

в с т а н о в и в:

Позивач 30 листопада 2021 року звернувся до Березанського районного суду Миколаївської області з позовом до Департаменту патрульної поліції, ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, і закриття провадження у справі, у якому просив:

- скасувати Постанову серії 1АБ №03135338 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 27.10.2021 року і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Заявлені вимоги обґрунтував тим, що 27.10.2021 року поліцейським Департаменту патрульної поліції Надточий Єлизаветою Ростиславівноюскладено Постанову серії 1АБ №03135338 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, стосовно нього ОСОБА_1 щодо того, що 27.10.2021 року о 8:47 год. за адресою: м.Кропивницький, вул.Холодноярська, 196 зафіксовано транспортний засіб Fiat Doblo НОМЕР_1 , особа, яка керувала транспортним засобом, перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 27 км/год., чим порушила п.12.9 (б) Правил дорожнього руху України, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст.122 КУпАП та накладено штраф у сумі 340 гривень.

Проте, з вказаною постановою він не погоджується, оскільки, перевіривши номер свідоцтва про повірку технічного засобу на сайті ДП «Укрметртестстандарт», який вказаний у спірній постанові, було встановлено, що такого номеру не знайдено, а тому не можливо говорити про технічний стан, як справного засобу, на якому було виявлено ймовірне правопорушення і його застосування без відповідної повірки матиме наслідком застосування до винних осіб відповідальності, передбаченої ст.172 КУпАП.

Перейшовши за посиланням, яке вказано у спірній постанові, також не вдалось встановити факт встановлення засобу, який нібито фіксував порушення у автоматичному режимі: на картці відсутня відмітка точного місцезнаходження вказаного засобу.

Таким чином, засіб, який нібито зафіксував порушення не пройшов державну сертифікацію та не встановлений в автоматичному режимі, а відтак не можливо говорити про фіксацію правопорушення, і як наслідок, такі докази є неналежними та допустимими.

Також, водієві за п.12.9. (б) Правил дорожнього руху забороняється: перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

Однак, відповідач не надав докази того, що такі дорожні знаки були встановлені, причому на конкретному місці, а отже неможливо говорити про наявність таких обмежень.

Крім того, позивач зазначив, що згідно до ст.14-1 КУпАП до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів.

Проте, вказаний транспортний засіб не є у власності позивача. Відповідач у спірній постанові не вказав власника транспортного засобу, на якому нібито сталося порушення правил дорожнього руху, не визначив і іншого власника транспортного засобу або особи, яка здійснювала його керування.

Відповідач не має жодних доказів того, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, на якому вчинено правопорушення, при цьому у постанові вказав саме ту особу, яка нібито ввезла/керувала таким транспортним засобом.

Посилаючись на наведені обставини позивач просить задовольнити його позовні вимоги.

Ухвалою Березанського районного суду Миколаївської області від 02.12.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі (а.с.21).

Відповідно до вимог ст.261 КАС України відповідачу було встановлено строк на подачу відзиву та пояснень на позовну заяву з дня отримання ухвали суду.

21.12.2021 року від представника відповідача Департаменту патрульної поліції на електронну пошту Березанського районного суду Миколаївської області надійшов Відзив на адміністративний позов від 21.12.2021 року (а.с.24-27), оригінал якого у письмовій формі разом з диском та іншими документами було направлено на адресу суду 21.12.2021 року (а.с.36-43, 44, 45-46, 47-50).

Згідно відзиву на позовну заяві відповідач позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що оскаржувана постанова винесена з дотриманням вимог чинного законодавства та уповноваженою на те особою з використанням технічного засобу «Expert-FS KR21 E1908939», який відповідає вимогам ДСТУ.

Відповідач зазначив, що результатами автоматичної фіксації перевищення встановлених обмежень швидкості автомобілем Fiat Doblo НОМЕР_1 , є фотознімки, з зображенням транспортного засобу правопорушника під час вчинення правопорушень. На фотознімках міститься вся необхідна інформація для встановлення факту вчинення правопорушення, а саме:

- дата та час вчинення правопорушення;

- місце вчинення правопорушення;

- географічні координати місця вчинення правопорушення;

- фото фіксація автомобіля з чітким зображенням державного номерного знаку;

- швидкість руху автомобіля, км/год.;

- обмеження (перевищення) швидкості, км/год;

- напрямок руху автомобіля.

Аналіз усіх наявних у справі доказів, в тому числі фотознімків автомобіля Fiat Doblo НОМЕР_1 , дає підстави стверджувати, що факти перевищення встановленого обмеження швидкості зазначеним автомобілем вказані у матеріалах справи доведені у повній мірі (а.с.38).

Підсумовуючи викладене у відзиві відповідач зазначив, що ОСОБА_1 не надав суду будь-яких належних та допустимих доказів на спростування того, що він вчинив вказане адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, або ж транспортний засіб знаходився у володінні чи користуванні іншої особи, вибув з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб тощо (а.с.42).

Посилаючись на викладені обставини відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, і розглянути справу за його відсутності (а.с.43).

Позивач та його представник у судове засідання 13 вересня 2022 року не з`явилися.

Представник відповідача у судове засідання 13 вересня 2022 року не з`явився.

Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, оцінивши їх, суд дійшов до висновків, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Згідно з копією Постанови серії 1АБ №03135338 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, 27.10.2021 року поліцейським Департаменту патрульної поліції Надточий Єлизаветою Ростиславівною притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, та накладено штрафу в сумі 340,00 грн. (а.с.17).

Стаття 9 КУпАП визначає адміністративне правопорушення (проступок) як протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Поліцейським Департаменту патрульної поліції Надточий Є.Р. позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

За змістом диспозиції ч.1 ст.122 КУпАП законом передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Згідно примітки до даної статті КУпАП суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - четвертою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України.

Відповідно до ст.14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Позивач у справі оспорює правомірність винесення оспорюваної постанови посилаючись, зокрема на те, що згідно до ст.14-1 КУпАП до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів.

Проте, вказаний транспортний засіб не є у власності позивача, і відповідач у оспорюваній постанові не вказав власника транспортного засобу, на якому сталося порушення правил дорожнього руху, не визначив і іншого власника транспортного засобу або особи, яка здійснювала його керування.

Також відповідач не має жодних доказів того, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, на якому вчинено правопорушення, при цьому у постанові вказав саме ту особу, яка керувала таким транспортним засобом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Нормами ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно приписів частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Разом з цим, згідно із ч.ч. 1, 4 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Обґрунтовуючи свої заперечення проти позову відповідач у відзиві на позовну заяву, зокрема, зазначав, що результатами автоматичної фіксації перевищення встановлених обмежень швидкості автомобілем Fiat Doblo НОМЕР_1 , є фотознімки із зображенням транспортного засобу правопорушника під час вчинення правопорушення. На фотознімках міститься вся необхідна інформація для встановлення факту вчинення правопорушення, у тому числі, фотофіксація автомобіля з чітким зображенням державного номерного знаку.

Аналіз усіх наявних в справі доказів, в тому числі фотознімків автомобіля Fiat Doblo НОМЕР_1 , дає підстави стверджувати, що факти перевищення встановленого обмеження швидкості зазначеним автомобілем вказані у матеріалах справи доведені у повній мірі (а.с.38).

З наданих відповідачем до суду фотознімків (а.с.45-46), які також наявні на Диску, долученого до матеріалів відзиву на позовну заяву, (а.с.44), вбачається, що на вказаних фото зафіксовано рух автомобіля марки Fiat Doblo, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Разом з тим, на вказаних фото відсутня будь-яка інформація щодо власника вказаного транспортного засобу чи відповідальної особи відповідно до ст.14-2 КУпАП.

Також, із зазначених фотознімків неможливо ідентифікувати особу, яка 27.10.2021 року фактично керувала автомобілем марки Fiat Doblo, державний номерний знак НОМЕР_1 , з метою перевірки доводів позивача, який заперечує факт керування ним вказаним транспортним засобом 27.10.2021 року.

Згідно інформації Управління патрульної поліції в Миколаївській області від 09.09.2022 року на запит суду щодо власника транспортного засобу марки Fiat Doblo, державний номерний знак НОМЕР_1 , таким власником є ТОВ «АСТАРТА Т». адреса реєстрації: вулиця Троїцька, 240/А, Інгульського району, міста Миколаєва (а.с.66-69).

Інших доказів на підтвердження заперечень проти позову, відповідач до суду не надав.

Таким чином, в наявних у матеріалах справи доказах, які надав відповідач, відсутні дані на підтвердження того, що позивач є відповідальною особою щодо транспортного засобу марки Fiat Doblo, державний номерний знак НОМЕР_1 , відповідно до положень ст.14-2 КУпАП.

За змістом ст.77 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу (ч.1 ст.77 КАС) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відтак, відповідачем не доведено, всупереч вищевказаним вимогам законодавства, правомірності оскаржуваної постанови.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що ключові аргументи, необхідні та достатні для ухвалення даного рішення, отримали достатню оцінку.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, за недоведеністю, що позивач є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Разом з тим, вирішуючи питання про можливість задоволення позовної вимоги в частині закриття провадження у адміністративній справі за ч.1 ст.122 КУпАП суд виходить з наступного.

Так, за висновком Верховного Суду, викладеним у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 01 березня 2021 року у справі №490/843/15-а (адміністративне провадження №К/9901/45370/18) системний аналіз норм КУпАП та КАС України (у вказаній вище редакції) щодо компетенції судів у справах про адміністративні правопорушення дозволяє Суду Касаційної інстанції дійти висновку, що право закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення належить лише органу, який розглядає таку справу або ж суду, у передбачених статті 221 КУпАП випадках, та не відноситься до компетенції адміністративного суду, який перевіряє законність винесення суб`єктом владних повноважень постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до викладеного суд вважає, що позовної вимоги в частині закриття провадження у адміністративній справі за ч.1 ст.132-1 КУпАП задоволенню не підлягають, у зв`язку з чим адміністративний позов ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 19-20, 25, 241-246, 286 КАС України,

у х в а л и в:

Позов задовольнити частково.

Скасувати Постанову серії 1АБ №03135338 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, винесену 27.10.2021 року поліцейським Департаменту патрульної поліції Надточий Єлизаветою Ростиславівноюпро притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладення штрафу в сумі 340,00 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: