Справа № 380/24815/21
Суддя: Чаплик Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2022-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2022 року

справа №380/24815/21

провадження № П/380/25067/21

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Чаплик І.Д.,

секретар судового засідання Клочко Н.С.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Білоус А.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Львові в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

в с т а н о в и в:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 ) звернулась до суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області (місцезнаходження: 79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35 ), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Львівській області від 11.07.2018 року № в частині застосування штрафу у сумі 10 000 (десяти тисяч) грн. 00 коп.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що згідно оскаржуваного податкового повідомлення-рішення до позивача застосовано штрафні санкції за здійснення реалізації 22.09.2017 горілки «Горілочка пшенична» за ціною 76 грн. при мінімальній роздрібній ціні 79,55 грн.. Позивач зазначає, що вказане порушення виявлено не за результатами перевірки по факту її здійснення на місці торгівлі в приміщенні магазину, а за результатами перевірки баз даних АІС «Податковий блок». Вказує, що в дійсності такої реалізації нею не проводилося, оскільки в продажі такої горілки не було, що підтверджується актами звірки та накладними, а на касі помилково було вибито чек від 22.09.2017 на горілку «Горілка пшенична» замість «Горілка на березових бруньках», ціна якої і була 76 грн., Позивач зазначає, що факт такої помилки вже було встановлено при здійсненні перевірки податковим органом за період з 13.02.2017 по 23.10.2017, за результатами якої складено акт перевірки від 23.10.2017. На підставі вказаного акту перевірки від 23.10.2017 до позивача було застосовано штрафні санкції в розмірі 1460 грн., про що складено податкове повідомлення-рішення і такий штраф позивачем сплачено. Вказує, що пояснення з даного приводу нею надавалися податковому органу, які, на її переконання, мали бути враховані останнім, а тому підстави для прийняття оскаржуваного рішення були відсутні.

За змістом позовної заяви позивач також зазначає, що про оскаржуване податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Львівській області від 11.07.2018 року № вона дізналася лише з відзиву податкового органу від 20.09.2021 на позовну заяву про визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 13.09.2018 за №98908-17 під час розгляду в суді справи №380/11267/21. Вказує, що оскаржуваного податкового повідомлення-рішення не отримувала, а тому просить поновити строк звернення з даним позовом, покликаючись на поважні причини його пропуску, що позбавило позивача можливості своєчасно заявити даний позов до суду.

Ухвалою від 28.12.2021 позовну заяву залишено без руху та зобов`язано позивача усунути недоліки позовної заяви шляхом надання суду належним чином засвідчених документів, читабельних та належної якості.

Ухвалою суду від 11 лютого 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду й відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

04.03.2022 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову. Відзив обґрунтований тим, що згідно баз даних АІС «Податковий Блок» встановлено факт реалізації алкогольних напоїв, а саме: горілка «Горілочка» 0,5л, 40% об., по ціні реалізації 76,00 грн. за пляшку 22.09.2017, чим порушено вимоги постанови КМУ від 30.10.2008 за №957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» (зі змінами та доповненнями), а саме: здійснювалась роздрібна торгівля алкогольними напоями за цінами нижчими від встановлених мінімальних роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв. Відповідач зазначає, що від надання письмових пояснень, підписання акту перевірки ФОП ОСОБА_1 відмовилась, для ознайомлення з матеріалами фактичної перевірки, надання пояснень та документів щодо фактів, викладених в акті, до податкового органу не прибула, а тому ГУ ДФС у Львівській області 11.07.2018 було прийнято податкове повідомлення-рішення № на підставі акта перевірки №13/551/4000/ НОМЕР_1 від 26.06.2018 року та за даними інформаційних баз контролюючого органу.

04.03.2022 представник відповідача також подав клопотання про залишення позовної заяви без розгляду та клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.. З метою з`ясування питання пропуску строку звернення до суду з даним позовом та витребування належних доказів від Головного управління ДПС у Львівській області суд ухвалою перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 16.05.2022, зазначено, що клопотання про залишення позовної заяви без розгляду буде вирішуватись в судовому засіданні.

16.05.2022 підготовче засідання відкладено в зв`язку з неявкою представників сторін.

03.06.2022 на адресу суду від Головного управління Державної податкової служби у Львівській області надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів у справі.

03.06.2022 на адресу суду надійшло заперечення позивача щодо долучених податковим органом доказів.

06.06.2022 підготовче засідання відкладено з метою витребування від сторін доказів у справі, зокрема, щодо адреси реєстрації та здійснення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 , а також доказів, на яку адресу направлялася податковим органом інша поштова кореспонденція позивачу.

15.07.2022 на адресу суду від Головного управління Державної податкової служби у Львівській області повторно надійшло клопотання про залишення позову без розгляду з аналогічних підстав.

18.07.2022 підготовче засідання відкладено за клопотанням представника податкового органу, яке надійшло до суду 15.07.2022, в зв`язку з чим продовжено підготовче засідання.

01.08.2022 підготовче засідання відкладено в зв`язку з неявкою представника податкового органу.

Ухвалою суду від 08.08.2022 задоволено заяву позивача про поновлення строку, подану в підготовчому засіданні 08.08.2022, визнано поважними причини пропуску Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 строку звернення до суду із заявою у справі до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у Львівській області від 11.07.2018 року № та поновлено строк звернення до суду. У задоволенні клопотання Головного управління Державної податкової служби у Львівській області про залишення позовної заяви без розгляду відмовлено.

Ухвалою від 08.08.2022 витребувано в Головного управління Державної податкової служби у Львівській області належним чином засвідчені та належної якості Акт податкової перевірки за дотриманням суб`єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари(послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій від 23.10.2017 та Акт №13/561/4000/ НОМЕР_1 від 26.06.2018 Про результати фактичної перевірки з питань додерження суб`єктом господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами та прийняті податкові повідомлення-рішення за результатами вказаних актів, в зв`язку з чим підготовче засідання відкладено до 31.08.2022.

31.08.2022 протокольною ухвалою закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 07.09.2022.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) є фізичною особою-підприємцем згідно із реєстраційним записом №0003976 від 09.02.2017, що підтверджується випискою з ЄДР ЮО ФОП та ГФ. Основний вид діяльності 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами. Місце проживання фізичної особи-підприємця АДРЕСА_1 .

22 червня 2018 року відповідачем прийнято наказ №3903 про проведення фактичних перевірок, за змістом якого, з метою посилення контролю за виробництвом та обігом алкогольних напоїв та тютюнових виробів і запобігання порушень у сфері оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, на підставі статтей 20, 61, 62, підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 та підпунктів 80.2.1, 80.2.2 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2785-УІ (із змінами та доповненнями), статті 16 Закону України від 19 грудня 1995 року за №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" наказано провести фактичну перевірку суб`єктів господарювання згідно Додатку №1 щодо дотримання вимог Закону України від 19 грудня 1995 року за №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", Закону України від 06 липня 1995 року за №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" та інших законодавчих актів, що регулюють виробництво та обіг алкогольних напоїв та тютюнових виробів. Перевірку провести з 22.06.2018 по 27.06.2018. В Додатку №1 зазначено ФОП ОСОБА_1 та номер телефону, адреса відсутня.

22 червня 2018 року відповідачем видано направлення за №1385 та №1386 щодо проведення фактичної перевірки Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), адреса відсутня, з 22 червня 2018 року, терміном 6 днів.

За результатами фактичної перевірки складено акт (довідку) від 26 червня 2018 року №13/551/4000/ НОМЕР_1 , яким встановлено порушення вимог постанови КМУ від 30.10.2008 за №957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних та роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв», а саме, зазначено: згідно баз даних АІС «Податковий блок» встановлено, що 22.09.2017 реалізовано горілку «Горілочка Пшенична» одну пляшку 0,5 л. 40% по ціні 76 грн. Пляшка при мінімальній роздрібній ціні 79,55 грн. Акт фактичної перевірки складений без додатків.

11 липня 2018 року, на підставі висновків акта фактичної перевірки від 26 червня 2018 року №13/551/4000/, Головним управлінням ДФС у Львівській області на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України і статті 17 ч.2 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" прийнято податкове повідомлення-рішення № про застосування щодо фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) в розмірі 10000 гривень за порушення п.2 постанови КМУ від 30.10.2008 за №957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних та роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв».

В матеріалах справи наявні два акти про відмову від підпису у направленні на перевірку, акт про відмову від отримання копії наказу на перевірку та акт відмови від отримання акту перевірки. Дати на вказаних актах відсутні. Вручення направлення, наказу на перевірки та акту перевірки позивач заперечує. Зазначає, що акт перевірки нею отримано лише 03.07.2018, в підтвердження чого подано копію поштового повідомлення про вручення з відтиском поштового штемпеля вказаною датою.

В матеріалах справи також наявна переписка з податковим органом, зокрема, позивачем направлено на адресу податкового органу 06.07.2018 заперечення на акт фактичної перевірки від 26.06.2018, яким позивач спростовує висновки, викладені в акті перевірки та просить її викликати лля розгляду заперечення, відповідь Головного управління ДФС у Львівській області від 18.07.2018 про відмову в задоволенні заперечення та лист фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від 23.07.2018 про спростування встановлених актом перевірки порушень та порушення процедури проведення перевірки, зокрема, неповідомлення про її проведення.

Оскраржуване податкове повідомлення-рішення № надіслано позивачу на адресу 81743. Львівська область, село Рогізно, рекомендованим листом з поштовим повідомленням про вручення. Доказів вручення позивачу вказаного рішення податковим органом не подано, як і не подано доказів повернення конверту від адресата. Однак, за змістом витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань вбачається, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Не погодившись з рішенням відповідача позивач звернулася до суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI.

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

За приписами пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, зокрема, копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися.

Порядок проведення фактичних перевірок, в тому числі й підстав їх призначення, регламентовано статтею 80 Податкового кодексу України.

Так, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом та за наявності хоча б однієї з підстав, визначених підпунктами 80.2.1 - 80.2.7 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України.

Судом встановлено, що підставою для проведення фактичної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 у наказі Головного управління ДФС у Львівській області від 22 червня 2018 року №3903 зазначено підпункти 80.2.1, 80.2.2 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, без наведення фактичних підстав для його застосування щодо зазначеного платника податків.

За приписами пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів (підпункт 80.2.1); у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (підпункт 80.2.2); у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального (підпункт 80.2.5).

Приймаючи наказ про проведення фактичної перевірки позивача, контролюючий орган лише обмежився посиланнями на норми чинного законодавства, в тому числі норми Податкового кодексу України, якими визначено підстави для проведення фактичної перевірки платника податків. Але при цьому відповідач жодним чином не обґрунтував, що саме зумовило необхідність проведення перевірки позивача, наявність (отримання) якої саме інформації стало приводом для її проведення, а також не вказав мету перевірки, що має визначатися з підстав проведення перевірки. Більше того, наказ стосувався переліку підприємців, визначених в додатку до наказу, без зазначення підстав щодо кожного з них та зазначення адреси, за якою має проводитись перевірка.

Суд зауважує, що стаття 80 Податкового кодексу України передбачає вичерпні підстави для проведення фактичної перевірки. Втім, застосовуючи конкретну правову підставу для призначення такої перевірки, у наказі на перевірку контролюючий орган зобов`язаний не тільки зазначити відповідний підпункт пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, але й обґрунтувати (пояснити), які саме фактичні підстави (обставини) зумовлюють необхідність проведення фактичної перевірки.

Аналогічного висновку дотримується Верховний Суд у постанові від 12.10.2021 у справі №120/5229/20-а.

Суд встановив, що у наказі від 22 червня 2018 року №3903 відповідач жодним чином не обґрунтував наявність підстав для перевірки, передбачених підпунктами 80.2.1, 80.2.2 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, зокрема щодо отримання контролюючим органом в установленому порядку інформації про порушення платником податків тих вимог чинного законодавства, що підпадають під предмет фактичної перевірки.

Посилання у наказі на те, що підставою проведення фактичної перевірки слугував контроль за виробництвом та обігом алкогольних напоїв та тютюнових виробів і запобігання порушень у сфері оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, тобто реалізація функції здійснення контролю у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, якою наділений контролюючий орган відповідно до приписів податкового законодавства, жодним чином не підтверджується.

У спірному наказі, який став підставою проведення перевірки, в результаті якої прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, не відображено в рамках яких заходів контролюючого органу встановлено невідповідність діяльності позивача та не зазначено, за результатами яких перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів.

Наказ взагалі не містить обґрунтування жодної з можливих підстав перевірки, визначеної підпунктами 80.2.1, 80.2.2 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 80.5 статті 80 Податкового кодексу України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Пункт 81.1. статті 81 Податкового кодексу України визначає перелік документів за умови пред`явлення або надіслання посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом.

Цією ж нормою визначено, що непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відтак аналіз зазначених норм свідчить про те, що податковим законодавством передбачений обов`язок вручення оформленого наказу перед проведенням перевірки уповноваженим особам, а саме:

- безпосередньо платнику податків;

- уповноваженому представнику;

- або особам, які фактично проводять розрахункові операції.

За твердженнями податкового органу, фактична перевірка була проведена у присутності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , яка відмовилася від підписання акта та отримання його примірника, а також від підпису на направленні на перевірку та наказі про проведення перевірки.

Однак, як встановлено судом, дати на вказаних актах відсутні. Вручення направлення, наказу на перевірки та акту перевірки позивач заперечує. Зазначає, що акт перевірки нею отримано лише 03.07.2018, в підтвердження чого подано копію поштового повідомлення про вручення з відтиском поштового штемпеля вказаною датою.

Крім цього, встановлене в акті перевірки порушення щодо реалізації горілки «Горілочка Пшенична» за цінами нижчими мінімальних виявлено згідно баз даних АІС «Податковий блок», тобто не за адресою перевірки. Більше того, вказане порушення здійснено позивачем 22.09.2017, що ним не заперечується, тобто в період, який був охоплений іншою перевіркою, і за результатами якого вже було складено акт перевірки від 23.10.2017.

За змістом направленого позивачем на адресу податкового органу 06.07.2018 заперечення на акт фактичної перевірки від 26.06.2018, вбачається пояснення позивача з приводу зафіксованого порушення та прохання викликати її лля розгляду заперечення. Однак, листом від 18.07.2018 Головне управління ДФС у Львівській області повідомило позивача про відмову в задоволенні такого заперечення. При цьому, на дату оформлення такої відповіді позивачу, податковим органом вже було прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, датоване 11.07.2018.

Надаючи оцінку викладеним фактам суд критично оцінює доводи податкового органу щодо оформлення акту перевірки на місці проведення перевірки, надання його для ознайомлення позивачу, а також відмову позивача від підписання акта та отримання його примірника, а також від підпису на направленні на перевірку та наказі про проведення перевірки.

Відповідно до висновку, сформульованого Верховним Судом в постанові від 21 лютого 2020 року по справі №826/17123/18, незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

Отже, наявність порушення при призначенні та/або проведенні перевірки може бути покладено в підстави позову про скасування податкового повідомлення-рішення чи іншого рішення, якщо таке було прийнято за результатами перевірки.

Таким чином, суд погоджується з доводами позивача про відсутність в наказі будь-яких посилань на конкретні фактичні підстави призначення перевірки, крім посилання на норми, що їх регулюють, а також з тим, що в наказі не відображено, у рамках яких заходів відповідач встановив невідповідність діяльності позивача вимогам чинного законодавства, на підставі яких відомостей або документів були встановлені факти сумнівності або ж сумнівність яких саме операцій була встановлена податковим органом. Ерім цього, позивача не ознайомлено ні з наказом на проведення перевірки, ні з направленням, чим порушено норми пункту 81.1. статті 81 Податкового кодексу України.

З огляду на вищезазначене, суд доходить висновку про те, що порушення процедури при призначенні та проведенні перевірки є достатньою підставою вважати, що прийняте за її результатами податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Львівській області від 11.07.2018 року № є протиправним та підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на зазначене на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача належить стягнути судовий збір в сумі 908 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 19-21, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

в и р і ш и в:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Львівській області від 11.07.2018 № в частині застосування штрафу у сумі 10 000 (десяти тисяч) грн. 00 коп..

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області (місцезнаходження: 79026, м.Львів, вул.Стрийська, 35, ) на користь ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 ) судові витрати у вигляді 908 (дев`ятсот вісім) гривень.судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із врахуванням п.п.15.5 п.5 розділу VII Перехідних положень КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено 09.09.2022.

Суддя Чаплик І.Д.