Справа № 380/319/22
Суддя: Чаплик Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2022-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2022 року

справа №380/319/22

провадження № П/380/321/22

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Чаплик І.Д.,

секретар судового засідання Клочко Н.С.,

за участю:

представника позивача Хомин Н.М.,

представника відповідача не з`явився,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Львові в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до Міського комунального підприємства «Золочівводоканал» про стягнення коштів, -

в с т а н о в и в:

Головне управління ДПС у Львівській області (місцезнаходження: 79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35 код ЄДРПОУ ВП 43968090) звернулося до суду з позовом до Міського комунального підприємства «Золочівводоканал» (місцезнаходження: 80700, Львівська область, м. Золочів, вул. Валова, 1 ), в якому просить стягнути з Міського комунального підприємства «Золочівводоканал» (ЄДРПОУ - 05514287) до бюджету кошти з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів з урахуванням уточнених вимог в розмірі 502375,69 грн.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, посилається на те, що відповідач включений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, перебуває на обліку в органах доходів і зборів та є платником податків і зборів, передбачених Податковим кодексом України. Станом на 02.11.2021 податковий борг відповідача становив 3 309 506, 65 грн. Як зазначає позивач, такий борг виник у зв`язку із несплатою у встановлений законом строк узгодженого грошового зобов`язання по податку на додану вартість. Під час розгляду справи позивачем подавалися заяви про уточнення позовних вимог в зв`язку з добровільним погашенням відповідачем суми заборгованості. Сума, що підлягає до стягнення з урахуванням уточнених вимог становить 502375,69 грн. Просить стягнути таку у судовому порядку.

Ухвалою суду від 11.01.2022 відкрито провадження в адміністративній справі, призначено підготовче засідання на 02.02.2022 та запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали, надати (надіслати) суду відзив на позов, а також всі письмові та електронні докази.

У зв`язку із перебуванням головуючого судді у відпустці, розгляд справи, призначений на 02.02.22, не відбувся. Справу призначено на 28.02.2022.

08.02.2022 представник відповідача подав до суду відзив на позову заяву. Відзив обґрунтований тим, що податковий борг виник з незалежних від підприємства причин, на даний час вирішується на законодавчому рівні питання про можливість відшкодування затвердженої різниці в тарифах, що виникла станом на 01 січня 2016 року, в рахунок погашення податку на додану вартість, підприємство щомісячно проводить оплати ПДВ та на даний час відбувається погашення заборгованості ПДВ за лютий 2021 року, що є предметом даного позову. Також вказує, що підприємтсво звернулось до КМ України щодо, відшкодування різниці в тарифах у 2022 році.

16.02.2022 представник позивача подав заперечення на відзив. Вказує, що доказів, які б підтверджували, що податкова вимога від 20.12.2016 № 1307-23 оскаржувалась в судовому порядку відсутні, відповідно, визначенні по ній зобов`язання є узгодженими. Просив позов задоволити.

28.02.2022 підготовче засідання відкладено до 28.03.2022.

28.03.2022 підготовче засідання відкладено до 04.05.2022 за клопотанням представника відповідача у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні.

04.05.2022 у підготовчому засіданні представник відповідача подав додаткові пояснення, якими долучив платіжні доручення на підтвердження часткової сплати ПДВ. У зв`язку із пданням додаткових пояснень суд ухвалив продовжити строк підготовчого засідання на два тижні та відклав справу до 16.05.2022.

16.05.2022 представник позивача подав заяву про уточнення позовних вимог, суд ухвалою закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 15.06.2022.

15.06.2022 розгляд справи відкладено до 18.07.2022 за клопотанням позивача.

18.07.2022 розгляд справи відкладено до 08.08.2022 за клопотанням відповідача.

08.08.2022 розгляд справи відкладено до 07.09.2022 за клопотанням відповідача.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача в судовому засіданні за його участю не заперечив проти позову, виникнення боргу обггрнутовує обставинами, викладеними у відзиві на позовну заяву та запереченні на відповідь на відзив.

Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Міське комунальне підприємство «Золочівводоканал» внесене до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій ().

Згідно з довідкою про наявність заборгованості з податків і зборів (обов`язкових платежів), що контролюється ГУ ДПС у Львівській області від 08.11.2021 №13054/5/13-01-13-01-12 станом на 02.11.2021 за відповідачем рахується заборгованість в сумі 3 309 506, 65 грн. по податку на додану вартість.

Заборгованість МКП «Золочівводоканал» станом на 07.09.2022 складає 502375,69 грн., що виникла на підставі:

-податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2021 року на суму 133 358, 00 грн. (залишок несплаченої суми становить 28 797, 84 грн.);

-податкової декларації з податку на додану вартість за березень 2021 року на суму 189 799, 00 грн.;

-податкової декларації з податку на додану вартість за квітень 2021 року на суму 173 187, 00 грн.;

-податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2021 року на суму 235 371, 00 грн.;

-податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2021 року на суму 138 755, 00 грн.;

-податкової декларації з податку на додану вартість за липень 2021 року на суму 226 171, 00 грн.;

-податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2021 року на суму 190 222, 00 грн.;

- податкової декларації з податку на додану вартість за вересень 2021 року на суму 231 546, 00 грн.;

Позивач надіслав відповідачу податкову вимогу від 20.12.2016 № 1307-23.

У зв`язку із наявністю у відповідача податкового боргу, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

При вирішенні спору по суті суд виходив з такого.

У відповідності до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України від 02.12.2010 №2755-17 (далі ПК України).

Відповідно до статті 8 ПК України в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До загальнодержавних належать податки та збори, що встановлені вказаним Кодексом і є обов`язковими до сплати на усій території України, крім випадків, передбачених вказаним Кодексом. До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених вказаним Кодексом, рішеннями сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, у межах їх повноважень і є обов`язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

Відповідно до пункту 9.1 статті 9 ПК України до загальнодержавних податків належать: податок на прибуток підприємств; податок на доходи фізичних осіб; податок на додану вартість; акцизний податок; екологічний податок; рентна плата; мито.

Статтею 15 ПК України визначено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з вказаним Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з вказаним Кодексом.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з підпунктом 14.1.152. пункту 14.1 статті ПК України погашення податкового боргу - зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений вказаним Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Статтею 36 ПК України передбачено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені вказаним Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Виконання податкового обов`язку може здійснюватися платником податків самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агента.

Пунктом 57.3 статті 57 ПК України передбачено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 вказаного Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно з пунктом 110.1 статті 110 ПК України платники податків, податкові агенти та/або їх посадові особи несуть відповідальність у разі вчинення порушень, визначених законами з питань оподаткування та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з пунктом 59.5 статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Судом встановлено, що позивач надіслав відповідачу податкову вимогу від 20.12.2016 №1307-23.

Доказів погашення всього спірного податкового боргу чи доказів оскарження вказаної податкової вимоги в судовому чи в адміністративному порядку відповідач суду не надав.

Отже, на день розгляду справи в суді відповідач має погоджену та непогашену заборгованість перед бюджетом на загальну суму 502375,69 грн.

Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до пункту 95.3 статті 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (пункт 95.4 статті 95 ПК України).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача до бюджету коштів у розмірі 502375,69 грн., з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати між сторонами не розподіляються.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10,13, 14, 72-77, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з Міського комунального підприємства «Золочівводоканал» (місцезнаходження: 80700, Львівська область, м. Золочів, вул. Валова, 1 ) до бюджету кошти з рахунків у банках обслуговуючих такого платника та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів в розмірі 502375 (п`ятсот дві тисячі триста сімдесять п`ять) гривень, 69 копійок.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із врахуванням п.п. 15.5 Перехідних положень КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено 08.09.2022.

Суддя Чаплик І.Д.