Справа № 160/998/22
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2022-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 вересня 2022 року м. Дніпросправа № 160/998/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Поспєлової А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2022 року (суддя Рищенко А.Ю.) у справі №160/998/22 за позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення штрафу,-

в с т а н о в и В :

Головне управління Держпродспоживслужби в Харківській області (далі - позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просило стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_1 штраф за порушення Закону України «Про рекламу» у розмірі 47 295,00 грн.

В обґрунтуванні заявлених вимог позивач посилався на те, що за результатами здійсненого заходу державного контролю до відповідача були застосовані штрафні санкції за порушення законодавства про рекламу. Застосований до відповідача штраф у розмірі 47 295,0грн. останнім в добровільному порядку не сплачено, що і стало підставою звернення з позовом до суду.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2022 року позов задоволено.

За результатами розгляду справи суд першої інстанції дійшов висновку про те, що на позивача покладено повноваження щодо контролю за дотриманням законодавства про рекламу, застосування до осіб, які порушують законодавство про рекламу відповідальності шляхом накладення відповідних штрафів за відповідними рішеннями позивача та стягнення добровільно не сплачених сум штрафів у судовому порядку.

Встановивши те, що до відповідача застосовано штраф за порушення законодавства про рекламу, який останнім в добровільному порядку не сплачено, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, а провадження в адміністративній справі закрити. Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач, зокрема, посилається на те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що переданий на вирішення суду спір є справою адміністративної юрисдикції. Відповідач вказує на те, що оскільки спеціальним законом не визначено повноваження органу Держпродспоживслужби на звернення до суду з позовом про стягнення штрафів, то суд першої інстанції безпідставно розглянув вказану справу за правилами адміністративного судочинства.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, в межах

доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлені судом першої інстанції обставини справи свідчать про те, що за результатами здійснення заходів державного контролю Державною службою України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів прийнято рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штраф в розмірі 47 295,0грн.

Головне управління Держпродспоживслужби в Харківській області, як територіальний орган Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, звернулося до суду із позовом про стягнення з ФОП ОСОБА_1 , оскільки останньою штраф в добровільному порядку не сплачено.

За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Згідно частини 1 статті 2 КАС (у редакції, чинній на час звернення позивача до суду), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 4 статті 5 цього Кодексу суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України. А за частиною 4 статті 46 КАС України громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, громадські об`єднання, юридичні особи, які не є суб`єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності громадського об`єднання; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) громадського об`єднання; 3) про затримання іноземця або особи без громадянства чи примусове видворення за межі території України; 4) про встановлення обмежень щодо реалізації права на свободу мирних зібрань (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, коли право звернення до суду надано суб`єкту владних повноважень законом.

Абзаци 1, 2 частини 1 статті 26, частина 9 статті 27 Закону України Закону України «Про рекламу» від 03.07.1996 №270/96-ВР, якими керувались суди під час задоволення позову про стягнення штрафів, встановлюють, що контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснюють у межах своїх повноважень: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів щодо захисту прав споживачів реклами. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, може вимагати від рекламодавців публікації відомостей, що уточнюють, доповнюють рекламу, та звертатися з позовом до суду щодо протиправних дій рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами.

Проте права на звернення до суду з позовом про стягнення штрафів за порушення законодавства про рекламу центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів відповідно до вказаного Закону не має.

Щодо посилання суду першої інстанцій на Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 №693, слід зазначити те, що цей підзаконний нормативно-правовий акт не є «законом» у розумінні статті 5, частини 4 статті 46 КАС України, який є підставою для звернення до суду. Окрім того, Порядок також не містить вказівки на право позивача звертатись до суду з позовом про стягнення штрафів за порушення законодавства про рекламу, які застосовані саме Центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику, у тому числі, у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів - Державною службою України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів.

Отже, Головне управління Держпродспоживслужби в Харківській області не має правових підстав для звернення до суду з позовом про стягнення штрафних санкцій.

Аналогічні правові висновки висловлені Верховний Судом у справі №816/259/18 (постанова від 23.09.2021), яким також звернуто увагу на те, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми частини 3 статті 23 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 №1023-ХІІ, яка встановлює, що у разі невиконання в добровільному порядку суб`єктами господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, визначених у статті 26 цього Закону рішень (постанов) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, та його посадових осіб про накладення стягнення примусове виконання таких рішень (постанов) здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Таким чином, враховуючи те, що у спірному випадку рішення про застосування штрафних санкцій, стягнення яких є предметом спору у цій справі, прийнято центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику, у тому числі, у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, то фактичне виконання такого рішення, у разі його не виконання в добровільному порядку, має здійснюватися в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», а не шляхом звернення до суду із позовом про стягнення штрафних санкцій.

Ураховуючи вищенаведені норми права, висновки суду касаційної інстанції, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що переданий на вирішення суду спір не є справою адміністративної юрисдикції.

Частиною 1 ст.319 КАС України передбачено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених статтею 19, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

За встановлених обставин, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне, рішення суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити.

На підставі викладеного, керуючись п.3 ч.1 ст.315, ст.ст. 319, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2022 року у справі №160/998/22 скасувати, провадження в адміністративній справі закрити.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у строки, визначені ст. 329 КАС України.

Вступна та резолютивна частини проголошенні 08.09 2022

Повний текст постанови складено 09.09.2022

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк