Справа № 300/2329/22
Суддя: Матуляк Я.П.
Дата ухвалення: 2022-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2022 р. справа № 300/2329/22

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Матуляка Я.П., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС в Івано-Франківській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 78497,55 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС в Івано-Франківській області звернулось до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 78497,55 грн.

Позовні вимоги мотивовані наявністю у відповідача заборгованості перед бюджетом, що виникла внаслідок несплати узгоджених сум грошового зобов`язання за податковими зобов`язаннями, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) та пені, зокрема по сплаті: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в загальній сумі 103,71 грн.; орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності в загальному розмірі 74198,97 грн., податку на доходи фізичних осіб в загальному розмірі 3905,37 грн. та військового збору в загальній сумі 289,50 грн., що разом становить 78497,55 грн.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.06.2022 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.36-37).

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву від 04.07.2022 за № 04/07-22/1, який надійшов на адресу суду 06.07.2022. Відповідач позов визнав частково, зокрема, позовні вимоги щодо стягнення грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 103,71 грн., податку на доходи фізичних осіб в розмірі 3905,37 грн., військового збору в сумі 289,50 грн. та орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності в розмірі 9565,44 грн. - визнаються відповідачем, стосовно стягнення решти суми грошового зобов`язання з орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності - заперечив з підстав, наведених у відзиві, який міститься в матеріалах справи (а.с.41-64). Просив суд в задоволенні позову у вказаній частині відмовити, з урахуванням тієї обставини, що відповідачем проводилася часткова сплата заборгованості по орендній платі за період 2020-2022 роки, що підтверджується відповідними квитанціями. Окрім наведеного, відповідач зазначив, що, згідно пункту 521 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, в період з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню.

04.08.2022 позивачем подано відповідь на відзив за № 6009/5/09-19-13-04 від 04.08.2022 (а.с.65-83), а відповідачем 15.08.2022 надано заперечення за № 11/08-22/1 від 11.08.2022 (а.с.84-93), де сторонами викладено свої пояснення, міркування та аргументи щодо обставин, наведених у вказаних заявах по суті.

Згідно ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.08.2022 витребувано у Головного управління ДПС в Івано-Франківській області докази на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, а саме розрахунки нарахованої фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) пені за платежем орендна плата з фізичних осіб (код класифікації доходів бюджету - 18010900), з розбивкою за періодами - до 1 березня 2020 року та з 1 березня 2020 року (а.с.95-96).

05.09.2022 Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області, згідно заяви за № 7054/5/09-19-13-04 від 05.09.2022 (а.с.99), подано суду розрахунок пені (а.с.100-102).

Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у відповідності до вимог статті 262 КАС України, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, судом встановлено наступне.

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 10.08.2000 зареєстрований як фізична особа - підприємець та перебуває на обліку в контролюючому органі як платник податків.

Судом встановлено, що зокрема за результатами провадження підприємницької діяльності за відповідачем, станом на 30.05.2022, обліковується заборгованість на загальну суму 78497,55 грн., яка утворилась внаслідок несплати грошових зобов`язань за платежами:

- податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості (код класифікації доходів бюджету - 18010200) в загальному розмірі 103,71 грн., що виник на підставі: податкових повідомлень-рішень форми "Ф" за № 0-0909 від 29.05.2020 (а.с.9) та форми "Ф" за № 0-0909 від 28.05.2021 (а.с.9);

- орендна плата з фізичних осіб (код класифікації доходів бюджету - 18010900) в загальному розмірі 74198,97 грн., що виник на підставі: податкових декларацій з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2020 рік від 19.02.2020 (а.с.11-12) та за 2021 рік від 19.02.2021 (а.с.13-14); податкового повідомлення-рішення форми "Ш" від 25.02.2020 за № (а.с.20) та пені, нарахованої на суму несплаченого грошового зобов`язання згідно інтегрованої картки платника податків (а.с.30-32, 69-82);

- податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування (код класифікації доходів бюджету - 11010500) в загальній сумі 3905,37 грн., що виник на підставі: податкових декларацій про майновий стан і доходи за 2019 рік від 10.02.2020 (а.с.22) та за 2020 рік від 09.02.2021 (а.с.23); податкового повідомлення-рішення форми "Ш" від 30.11.2020 за № (а.с.26) та нарахованої пені на суму несплаченого грошового зобов`язання згідно інтегрованої картки платника податків (а.с.33);

- військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (код класифікації доходів бюджету - 11011001) в загальному розмірі 289,50 грн., що виник на підставі: податкових декларацій про майновий стан і доходи за 2019 рік від 10.02.2020 (а.с.22) та за 2020 рік від 09.02.2021 (а.с.23); податкових повідомлень-рішень форми "Ш" від 30.11.2020 за № (а.с.24) та форми "Ш" від 30.11.2020 за № (а.с.25), а також нарахованої пені на суму несплаченого грошового зобов`язання згідно інтегрованої картки платника податків (а.с.34).

На виконання вимог абзацу 1 пункту 59.1. статті 59 Податкового кодексу України, Головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області надсилалась відповідачу податкова вимога форми "Ф" від 20.02.2017 за № 27-17, однак вказана вимога була повернута центром поштового зв`язку на адресу позивача, що підтверджується конвертом, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.8).

Суд приходить до висновку, що направлена відповідачу податкова вимога форми "Ф" від 20.02.2017 за № 27-17 є врученою фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 на підставі статті 42 та абзацу 3 пункту 58.3. статті 58 Податкового кодексу України. На час розгляду справи податкова вимога є неоскаржена та невідкликана.

Відповідно до частини 1 статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідач у відповідності до пункту 15.1. статті 15 Податкового кодексу України являється платником податків та згідно пункту 16.1.4 статті 16 Податкового кодексу України несе обов`язок по сплаті податків та зборів у строки та розмірах, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 16.1.4. пункту 16.1. статті 16 Податкового кодексу України платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи, що, у відповідності до статті 36 Кодексу, є податковим обов`язком. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком, збором та є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Підстави припинення податкового обов`язку, крім його виконання, визначені пунктом 37.3. статті 37 Податкового кодексу України. Згідно пункту 38.1. статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. Пунктом 38.2. статті 38 Податкового кодексу України визначено, що сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку.

Згідно підпункту 20.1.19. пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи наділені, зокрема, правом застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Підпунктом 14.1.156. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податкове зобов`язання - це сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.

Згідно підпункту 14.1.39. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня

Відповідно до підпункту 14.1.175. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

За правилами пункту 95.1. статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2. статті 95 Податкового кодексу України).

Згідно пункту 95.3. статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Надаючи оцінку доводам відповідача про часткову сплату податкового зобов`язання з орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності, в підтвердження чого долучено платіжні доручення та квитанції (а.с.47-61), судом з`ясовано, що відповідно до інтегрованої картки відповідача кошти, сплачені відповідачем протягом 2020-2022 років в рахунок поточних податкових зобов`язань зараховані позивачем в рахунок податкового боргу в порядку першочерговості податкових зобов`язань за минулі роки.

Так, механізм погашення заборгованості регулюється правилами пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України, у якому встановлено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу, контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до пункту 131.2. статті 131 Податкового кодексу України при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені. Якщо платник податків не виконує встановленої цим пунктом черговості платежів або не визначає її у платіжному документі (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), контролюючий орган самостійно здійснює такий розподіл такої суми у порядку, визначеному цим пунктом.

Отже, контролюючий орган зобов`язаний зарахувати кошти, що сплачує платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати чи зазначеного у платіжному документі призначення, визначеного платником податків.

Верховний Суд неодноразово вирішував справи із застосуванням наведених норм права та у постановах зокрема, але не виключно від 2 жовтня 2018 року (справа № 820/1824/17), від 28 жовтня 2019 року (справа № 819/1471/13-а), від 23 травня 2019 року (справа № 806/2699/16), від 17 квітня 2020 року (справа № 806/124/17), від 13 лютого 2020 року (справа № 806/129/17), від 13 серпня 2021 року (справи № 806/46/17, № 806/126/17, № 806/43/17) вказав, що пунктом 87.9. статті 87 Податкового кодексу України визначено обов`язок податкового органу на зарахування усіх платежів на погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. Визначальним при застосуванні приписів цієї статті є наявність податкового боргу. При цьому зміст графи призначення платежу у платіжних дорученнях за будь-яких умов не має значення, що прямо передбачено приписами наведеної норми.

Тобто, Головне управління ДПС в Івано-Франківській області здійснило процедуру погашення податкових зобов`язань у відповідності до вимог передбачених пунктом 87.9. статті 87 Податкового кодексу України, а саме в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напрямку сплати, визначеного платником податків.

Крім того, судом встановлено, що сплачена відповідачем сума коштів в рахунок погашення податкового зобов`язання з орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності, не призвела до повного погашення боргу, який рахується за відповідачем.

Таким чином, судом встановлено, що сума грошових зобов`язань за податковими зобов`язаннями, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) та пені за платежами: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості в загальному розмірі 103,71 грн., орендна плата з фізичних осіб в загальній сумі 71339,04 грн., податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в загальному розмірі 3905,37 грн., військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в загальній сумі 289,50 грн., а всього разом 75637,62 грн., є узгодженою.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що сума узгодженого грошового зобов`язання за платежами: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості в загальному розмірі 103,71 грн., орендна плата з фізичних осіб в загальній сумі 71339,04 грн., податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в загальному розмірі 3905,37 грн., військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в загальній сумі 289,50 грн., а всього разом 75637,62 грн., є податковим боргом відповідача, який ним не сплачено.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач зобов`язаний погасити податковий борг в загальній сумі 75637,62 грн. Наявність такого обов`язку у відповідача є визначальною для вирішення вказаного спору, крім того, даний обов`язок забезпечується статтею 67 Конституції України.

Що стосується питання стягнення пені в розмірі 2859,93 грн., по платежу орендна плата з фізичних осіб, то суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 521 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, в період з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню.

Судом встановлено, що вказана сума пені сформована, в тому числі, й внаслідок нарахувань проведених після 01.03.2020, що підтверджується наявними в матеріалах справи копією витягу з Автоматизованої інформаційної системи ДПС України "Податковий блок".

Враховуючи те, що суд не є тим органом, який проводить розрахунок та нарахування пені за податковими зобов`язаннями, з метою виокремлення сум пені нарахованої до та після 01.03.2020, судом витребувано у позивача відповідні розрахунки, про що постановлено відповідну ухвалу.

Однак, на виконання ухвали суду, позивачем повторно направлено на адресу суду розрахунок пені, який не містить даних щодо розмежування періодів нарахування пені в контексті пункту 521 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України.

Як наслідок, зважаючи на вжиті судом заходи та неналежне виконання позивачем ухвали суду про надання інформації, суд доходить висновку про необґрунтованість позовних вимог в частині стягнення нарахованої пені в розмірі 2859,93 грн., по платежу орендна плата з фізичних осіб, тому позов в цій частині не підлягає до задоволення.

Враховуючи вищевикладене, суд робить висновок про часткове обґрунтування заявлених позовних вимог, тому позов підлягає задоволенню частково.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ ВП 43968084, вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76018) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) про стягнення податкового боргу в сумі 78497,55 грн. - задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) в дохід бюджету податковий борг в сумі 75637 (сімдесят п`ять тисяч шістсот тридцять сім) гривень 62 копійки.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Матуляк Я.П.