Справа № 640/3978/22
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2022-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2022 року м. Київ № 640/3978/22

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Катющенка В.П., за участю секретаря судового засідання Саміленко В.В., розглянувши у закритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до про Служби безпеки України, Міністерства оборони України визнання протиправними та скасування розпорядження й наказів, зобов`язання вчинити дії
за участю:

позивача - ОСОБА_1 ;

від відповідача (СБУ) - Дубняк Н.К. ;

від відповідача (МОУ) - Калюжний А.П.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати розпорядження Центрального управління Служби безпеки України від 27.08.2021 № 191д в частині скасування допуску до державної таємниці за формою 2 ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства оборони України від 27.09.2021 № 144ДС/КП в частині припинення доступу до державної таємниці у зв`язку зі скасуванням Службою безпеки України допуску до державної таємниці - директору Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України полковнику ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства оборони України від 08.12.2021 № 649 по особовому складу щодо увільнення ОСОБА_1 , директора Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України з займаної посади та зарахування у розпорядження директора Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України, поновивши полковника ОСОБА_1 на посаді директора Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України, починаючи з 09.12.2021.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що розпорядження ЦУ СБУ від 27.08.2021 № 191д було прийнято необґрунтовано, не у відповідності до вимог діючого законодавства, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, нерозсудливо, а також прийнято непропорційно, без дотримання необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав та інтересів ОСОБА_1 і цілями, на досягнення яких спрямоване це розпорядження. У зв`язку з цим позивач вважає, що зазначене розпорядження є протиправним та підлягає скасуванню, внаслідок чого прийняті на підставі розпорядження накази Міноборони від 27.09.2021 № 144ДС/КП та від 08.12.2021 № 649 по особовому складу є також протиправними та підлягають скасуванню, а права останнього маютьбути відновлені шляхом поновлення його на посаді, з якої його було незаконно увільнено.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.05.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі № 640/3978/22 та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовче судове засідання на 21.06.2022.

Ухвалою суду від 21.06.2022 витребувано у військової частини НОМЕР_1 належним чином засвідчену копію матеріалів особової справи ОСОБА_1 .

У судовому засіданні 21.06.2022 оголошено перерву до 19.07.2022.

21.06.2022 до суду від представника Міністерства оборони України А.Калюжного надійшло клопотання про оголошення перерви у підготовчому судовому засіданні.

24.06.2022 до суду від представника Служби безпеки України Н.Дубняк надійшла заява про продовження процесуального строку для подання до суду відзиву та доказів у справі № 640/3978/22.

27.06.2022 до суду від представника Міністерства оборони України А.Калюжного надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого останній просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Пояснив, що позивач під час особистої участі у визначеному заході з військово-технічного співробітництва та залучення своїх підлеглих повинен був вжити всіх заходів щодо охорони державної таємниці, які передбачені постановами Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 № 939 та від 19.19.2016 № 736, а не тільки мати відповідний допуск та доступ до державної таємниці. Стверджує, що за результатами службового розслідування від 19.02.2021 № 410/100дск, проведеного посадовими особами Міністерства оборони України та Служби безпеки України, за фактом порушення порядку надання доступу до державної таємниці під час погодження контракту між Міністерством оборони України та суднобудівною турецькою компанією "STM", витоку секретної інформації не встановлено, проте підтверджено факт порушення вимог режиму секретності. Зазначив, що наказом Міністерства оборони України від 23.03.2021 № 4 КП ДСК "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" винних службових осіб було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а полковнику ОСОБА_1 вказано на необхідність посилення контролю за виконанням службових завдань підлеглим особовим складом. Звернув увагу, що Службою безпеки України за вказаним фактом було проведено тематичну перевірку стану охорони державної таємниці у Міністерстві оборони України, за результатами якої підтверджено факт порушення вимог режиму секретності та встановлено, що полковник ОСОБА_1 в порушення пункту 99 та абзаців 1, 4, 22, 29, 30 пункту 116 Порядку № 939 не поінформував Управління охорони державної таємниці Міністерства оборони України щодо обставин, що можуть перешкоджати збереженню державної таємниці, зокрема, про відсутність у державного службовця ОСОБА_3 , який брав участь у підготовці проекту контракту, допуску та доступу до державної таємниці. Листом від 27.08.2021 № 26/1/3-6739дск Службою безпеки України повідомлено відповідача, що на підставі статті 26, абзацу п`ятого статті 28, пункту 3 частини другої статті 23 Закону № 3855-ХІІ, абзацу другого пункту 80 Порядку № 939, про прийняття рішення про скасування полковнику ОСОБА_1 допуску до державної таємниці за формою 2 та запросили облікову картку позивача для оформлення рішення про скасування допуску до державної таємниці. За наведених обставин, вважає, що відповідачем з урахуванням вимог нормативно-правових актів, які регулюють питання збереження державної таємниці та проходження військової служби громадянами України, прийнято єдине вірне рішення про увільнення позивача з посади та зарахування в розпорядження директора Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України. Стверджує, що оскаржуваний наказ прийнято Міністром оборони України в спосіб та в порядку, визначеному законодавством України, з дотриманням прав, передбачених Конституцією, законами України та Указом Президента України.

30.06.2022 до суду від представника Міністерства оборони України А.Калюжного надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи документів, що мають значення для вирішення даної справи.

08.07.2022 до суду від представника Міністерства оборони України А.Калюжного надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду в частині вимог про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства оборони України від 27.09.2021 № 144ДС/КПП.

14.07.2022 до суду від позивача надійшли заперечення проти клопотання про залишення позовної заяви без розгляду в частині заявлених вимог.

18.07.2022 до суду від представника Служби безпеки України Н.Дубняк надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого остання просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Вважає, що позивачеві правомірно скасовано допуск до державної таємниці, а заявлені вимоги є безпідставними та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

18.07.2022 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, за змістом якої останній просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалами суду, постановленими без виходу до нарадчої кімнати у у підготовчому судовому засіданні 19.07.2022:

витребувано у Служби безпеки України належним чином засвідчену копію Інструкції про порядок надання, переоформлення та скасування допуску громадянам до державної таємниці, затвердженої наказом СБУ від 04.07.2014 № 365/ДСК, яку зобов`язано подати у десятиденний строк;

відмовлено у задоволенні клопотання Міністерства оборони України про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства оборони України від 27.09.2021 № 144ДС/КП;

ухвалено про закритий розгляд справи № 640/3978/22.

Ухвалою суду від 19.07.2022 закрито підготовче провадження у справі № 640/3978/22 та призначено розгляд справи по суті у судове засідання на 17.08.2022.

27.07.2022 до суду від представника Служби безпеки України Н.Дубняк надішли заперечення, у яких остання акцентувала увагу суду на тому, що під час засідань робочої групи 09.12.2020 та 12.12.2020 ОСОБА_3 ознайомлювався з робочим проектом контракту, до якого ще не були включені показники, що становлять державну таємницю. 13.12.2020 була роздрукована остаточна редакція контракту, яка вже мала гриф секретності "Таємно". У свою чергу, директор ДВА МОУ ОСОБА_1 для проведення операційного аудиту проекту контракту 14.12.2020 в черговий раз визначив ОСОБА_3 , який особисто попередив позивача, що проект контракту вже має гриф секретності "Таємно", та нагадав про відсутність у нього допуску до державної таємниці. Вважає, що коли ОСОБА_3 повідомив позивача, як керівника, про відсутність в останнього допуску та доступу до державної таємниці, то позивач не повинен був надавати відповідне доручення, що є порушенням пункту 99 Порядку, а повинен був невідкладно повідомити керівника РСО про інші обставини, що можуть перешкоджати збереженню державної таємниці, що є порушенням вимог пункту 116 Порядку. Таким чином, на переконання відповідача, позивач під час участі у визначеному заході з військово-технічного співробітництва та залучення у заході його підлеглих повинен був вжити всіх заходів щодо охорони державної таємниці, як це передбачено нормами Закону, Порядку, Наказу № 280, а також планом заходів щодо забезпечення режиму секретності під час візиту турецької делегації в Україну, тому останнім порушено вимоги режиму секретності, а саме: пункту 99 та абзаців 1, 4, 22, 29, 30 пункту 116 Порядку, що є підставою для скасування допуску до державної таємниці.

Також, 27.07.2022 до суду від представника Служби безпеки України Н.Дубняк надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи Інструкції про порядок надання, переоформлення та скасування допуску громадянам до державної таємниці, затвердженої наказом Служби безпеки України від 04.07.2014 № 365/ДСК.

Позивач у судовому засіданні 17.08.2022 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд позов задовольнити.

Представники відповідачів у судовому засіданні 17.08.2022 заперечували проти позовних вимог та просили суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

На підставі частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні 17.08.2022 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, вислухавши пояснення учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 проходив військову службу в Міністерстві оборони України та з 01.08.2020 перебував на посаді директора Департаменту внутрішнього аудиту Міноборони.

Відповідно до вимог статті 84 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, пункту 8 Положення про Міністерство оборони України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 671 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 № 730), пунктів 777, 781 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 № 939 (зі змінами), з метою з`ясування причин і умов, що призвели до порушення порядку надання доступу до державної таємниці під час підготовки Контракту між Міністерством оборони України та турецькою компанією "STM", та установлення осіб, причетних до цього порушення, наказом Міністра оборони України від 25.01.2021 № 15 призначено службове розслідування, проведення якого доручено відповідній комісії із залученням працівників Служби безпеки України (том 1 а.с. 145-146).

01.03.2021 Міністром оборони України затверджено висновок службового розслідування № 410/100дск, яким зафіксовано:

1. Факт порушення порядку надання доступу та допуску до державної таємниці службовим особам під час роботи з матеріальними носіями секретної інформації мав місце.

2. Витоку секретної інформації за фактом цього порушення комісією не встановлено.

3. Причинами та умовами, що призвели до вищезазначеного порушення є:

неналежне виконання ТВО начальника управління військово-технічного співробітництва Департаменту військово-технічної політики, розвитку озброєння та військової техніки Міністерства оборони України полковником ОСОБА_4 вимог абзаців 5, 23, 30 пункту 116 Порядку-939, в частині, що стосується виконання вимог режиму секретності, обмеження кола осіб, які допускаються до секретних робіт, невідкладного інформування керівника РСО підприємства, установи, організації про обставини, що можуть перешкодити збереженню державної таємниці;

неналежне виконання начальником відділу аудиту управління коштами, обліку та звітності Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України працівником ЗС України ОСОБА_3 доручення директора Департаменту внутрішнього аудиту Міноборони;

не врахування у повному обсязі заступником Міністра оборони України Миронюком О.Ю. вимог пункту 116 Порядку-939 щодо виконання вимог режиму секретності під час проведення секретних робіт.

Під час службового розслідування встановлено, що відповідно до доручень Уряду від 18.05.2020 № 16196/0/2-20 та Міністра оборони України від 31.10.2020 № 15830/з/3 було розпочато роботу по підготовці проекту міждержавного Контракту між Міністерством оборони України та турецькою суднобудівною компанією "STM" щодо будівництва 01Х корвету для ВМС ЗСУ.

Головним виконавцем робіт по підготовці Контракту було визначено Департамент військово-технічної політики, розвитку озброєння та військової техніки Міністерства оборони України. Також до опрацювання та підготовки Контракту відповідно до доручень заступника Міністра оборони України ОСОБА_5 від 25.11.2020 № 8162/з та від 01.12.2020 № 18162/з/1 були залучені представники декількох структурних підрозділів Міністерства оборони України, у тому числі: Департаменту фінансів, Департаменту внутрішнього аудиту, Департаменту юридичного забезпечення Міністерства оборони України та представники Командування ВМС ЗСУ.

Департаментом військово-технічної політики, розвитку озброєння та військової техніки Міністерства оборони України було підготовлено проект Контракту та відповідно до рішення Міністра оборони України від 14.12.2020 № 15830/з/6 під час візиту в Україну представників Турецької Республіки в Міноборони о 14:30-15:00 14.12.2020 відбулось підписання трьох примірників Контракту між Міністерством оборони України та турецькою суднобудівною компанією "STM" щодо будівництва 01Х корвету для ВМС ЗСУ № 403/1/20/95, який має гриф секретності "Таємно". Також 14.12.2020 та 22.12.2020 були підписані ще два контракти між Міноборони та іншими турецькими компаніями, які також мають грифи секретності.

Під час проведення прийому іноземних делегацій та двостороннього підписання вищезазначених контрактів витоку інформації з обмеженим доступом не встановлено.

Проте, згодом при перевірці та підготовці до процедури відправки до Турецької Республіки підписаних сторонами контрактів представниками Управління охорони державної таємниці Міноборони (УОДТ) було виявлено, що на зворотному боці останнього аркуша примірника Контракту між Міністерством оборони України та турецькою суднобудівною компанією "STM" № 403/1/20/95, реєстраційний № 403/1930т від 13.12.2020 з грифом секретності "Таємно", та на зворотному боці останніх аркушів всіх 19 додатків до цього примірника Контракту, в тому числі, на зворотному боці останніх аркушів двох додатків з грифом секретності "Таємно": Додатка-А, реєстраційний номер 403/1928т від 13.12.2020, та Додатка-Т, реєстраційний номер 403/1929т від 13.12.2020, наявні записи прописними літерами "Проведено операційний аудит. Начальник відділу аудиту управління коштами, обліку та звітності ДВА, підпис, Ю.Михновецький 14.12.2020" завірені власноручним підписом начальника відділу аудиту управління коштами, обліку та звітності Департаменту внутрішнього аудиту Міноборони Михновецького Ю.В.

Було встановлено, що на момент підписання вищезазначених документів 14.12.2020 доступу та допуску до державної таємниці він не мав, це підтверджується поясненнями представників УОДТ та письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 30.12.2020 та від 01.02.2021.

Начальником УОДТ ОСОБА_6 24.12.2020 за фактом "створення передумов до витоку інформації з обмеженим доступом під час підготовки Контракту між Міністерством оборони України та турецькою компанією "STM" № 403/1/20/95" надано доповідь Міністру оборони України та повідомлено підрозділ СБУ листом від 30.12.2020 № 410/614дск.

За дорученням Міністра оборони України УОДТ було проведено службову перевірку від 13.01.2021 № 410/15дск, якою встановлено, що порушено вимоги розділу "Надання доступу до державної таємниці" та пункту 116 розділу "Обов`язки та обмеження прав громадян, яким надано допуск і доступ до державної таємниці, та забезпечення умов їх роботи" Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 № 939 (зі змінами), в частині надання доступу до державної таємниці під час підготовки секретного документа, що могло привести до витоку секретної інформації.

Встановлено, що в Департаменті військово-технічної політики, розвитку озброєння та військової техніки Міністерства оборони України відповідно до показників Державного оборонного замовлення на 2020 рік у вересні 2020 року було розпочато підготовку проекту Контракту між Міністерством оборони України та турецькою компанією "STM". За дорученням ТВО директора військово-технічної політики, розвитку озброєння та військової техніки Міністерства оборони України ОСОБА_7 безпосередньо підготовку проекту контракту здійснював ТВО начальника управління військово-технічного співробітництва та експортного контролю цього департаменту полковник ОСОБА_4 .

До відпрацювання проекту Контракту були залучені посадові особи Департаменту військово-технічної політики, розвитку озброєння та військової техніки Міністерства оборони України, а саме: полковник ОСОБА_8 , полковник ОСОБА_9 , працівник ЗСУ ОСОБА_10 , полковник ОСОБА_11 , працівник ЗСУ ОСОБА_12 . Зазначені посадові особи мають встановленим порядком оформлений допуск до державної таємниці.

У своєму поясненні полковник ОСОБА_4 зазначив, що з початку відпрацювання проекту Контракту до 13.12.2020 до нього не вносились відомості, які становлять державну таємницю. Тільки під час остаточного опрацювання проекту Контракту 13.12.2020 до нього були внесені показники, що становлять державну таємницю відповідно до статей 1.4.15, 2.1.15 ЗВДТ-2005, та Контракту і двом додаткам до нього - Додатку А та Додатку Т надано гриф секретності "Таємно".

Стосовно складу робочої групи з підготовки проекту Контракту полковник ОСОБА_4 та директор Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України полковник ОСОБА_1 зазначили, що від Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України був визначений начальник відділу аудиту управління коштами, обліку та звітності Департаменту внутрішнього аудиту Міноборони ОСОБА_3 , який приймав участь у роботі по підготовці вищезазначеного контракту на підставі отриманого від директора Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України полковник ОСОБА_1 доручення від 08.12.2020 № 18259/3/1.

Під час засідань робочої групи 09.12.2020 та 12.12.2020 ОСОБА_3 ознайомлювався з робочим проектом Контракту, до якого ще не були включені показники, що становлять державну таємницю. Під час роботи з проектом Контракту 09.12.2020 та 12.12.2020 ОСОБА_3 попереджав полковника ОСОБА_4 , що у нього немає допуску до державної таємниці. Проте, полковник ОСОБА_4 в порушення абзацу 30 пункту 116 Порядку-939 не поінформував УОДТ щодо обставин, що можуть перешкоджати збереженню державної таємниці.

В свою чергу, ОСОБА_3 не повідомив керівництво ДВА про те, що Контракт у подальшому після включення до нього відповідних показників буде мати гриф секретності "Таємно".

13.12.2020 полковником ОСОБА_4 встановленим порядком було роздруковано остаточну редакцію контракту та було проведено погодження посадовими особами ДВТПРОВТ, а саме: полковником ОСОБА_7 , працівником ЗСУ ОСОБА_12 , полковником ОСОБА_11 , працівником ЗСУ ОСОБА_10 , а також представниками Департаменту юридичного забезпечення Міноборони. Після погодження посадовими особами ДВТПРОВТ проект Контракту був переданий для обліку та зберігання до 2 відділу секретного документального забезпечення УОДТ. Для подальшої процедури підписання сторонами Контракт встановленим порядком 14.12.2020 був переданий до 1 відділу секретного документального забезпечення УОДТ.

Близько 11:00 14.12.2020 за вказівкою заступника Міністра оборони України ОСОБА_5 проект Контракту представником 1 відділу секретного документального забезпечення УОДТ разом з додатками був доставлений до зали протокольних зустрічей та під підпис у реєстрі від 14.12.2020 був виданий заступнику Міністра оборони України ОСОБА_5 .

До зазначеного приміщення з метою вивчення, погодження та візування цього проекту Контракту за розпорядженням заступника Міністра оборони України ОСОБА_5 були викликані представники Департаменту фінансів Міноборони, Департаменту юридичного забезпечення Міноборони, Департаменту внутрішнього аудиту Міноборони та командувач ВМС ЗС України.

У зв`язку з терміновістю, організатором цей захід відповідно до пункту 674 Порядку-939 організовано та проведено без складання програми та без залучення до участі у ньому представників режимно-секретного органу.

Розслідуванням встановлено, що УОДТ, як режимно-секретний орган, до участі в проведенні заходів контролю режиму секретності при підготовці проекту не залучалось, розпоряджень (доручень) керівництва Міноборони до управління не надходило, таких завдань не визначалось.

Проект Контракту заступником Міністра оборони України ОСОБА_5 передавався особам, які його візували, без участі представників режимно-секретного органу.

Директор ДВА полковник ОСОБА_1 для проведення операційного аудиту проекту Контракту 14.12.2020 в черговий раз визначив ОСОБА_3 , який особисто попередив директора ДВА полковника ОСОБА_1 , що проект Контракту вже має гриф секретності "Таємно" та нагадав про відсутність у нього допуску до держтаємниці. Після цього директор ДВА полковника ОСОБА_1 в усній формі надав доручення ОСОБА_3 стосовно того, що проект Контракту повинен візувати його підлеглий ОСОБА_13 , головний спеціаліст відділу аудиту управління коштами, обліку та звітності ДВА, який має допуск до держтаємниці.

ОСОБА_3 разом зі своїм підлеглим - головним спеціалістом відділу аудиту управління коштами, обліку та звітності ДВА ОСОБА_13 прибули до приміщення № 369 будівлі № 1/64. Перед початком візування Контракту ОСОБА_3 доповів заступнику Міністра оборони України Миронюку О.Ю. про відсутність у нього допуску до державної таємниці та необхідність залучення для проведення операційного аудиту Контракту ОСОБА_13 , який має відповідний допуск. З дозволу заступника Міністра оборони України Пастіль С.А. ознайомився з положеннями Контракту, додатками до нього та доповів про проведення операційного аудиту ОСОБА_3 , після цього ОСОБА_13 вийшов з приміщення № 369.

Далі, ОСОБА_3 в присутності заступника Міністра оборони України Миронюка О.Ю., директора Департаменту фінансів полковника Дяченка С.В., полковника ОСОБА_4 та командувача ВМС ЗС України контр-адмірала ОСОБА_14 на аркуші погодження Контракту та на зворотній стороні останніх аркушів додатків до нього, власноручно зробив запис про проведення операційного аудиту Контракту та завірив його своїм підписом. Заступник Міністра оборони України Миронюк О.Ю. та полковник ОСОБА_4 підтверджують, що під час проведення операційного аудиту у приміщенні № 369 ОСОБА_3 зі змістом проекту Контракту та додатками до нього не ознайомлювався. Решта присутніх не пам`ятають прізвищ та посад представників Департаменту внутрішнього аудиту Міноборони, які залучались на захід.

ОСОБА_3 пояснює, що він невірно зрозумів надане директором ДВА полковником ОСОБА_1 доручення щодо залучення до проведення операційного аудиту проекту Контракту ОСОБА_13 . ОСОБА_3 вважав та був впевнений, що ОСОБА_13 повинен був ознайомиться з Контрактом, а візувати Контракт відповідно до своїх посадових обов`язків всеодно власноручно повинен тільки він, як начальник відділу, тому що на його думку функціональними обов`язками ОСОБА_13 візування контрактів (договорів), не передбачене. Проте, відповідно до посадових інструкцій за посадами ОСОБА_3 та ОСОБА_13 вони мають абсолютно рівні права та основні обов`язки: "щодо надання у встановленому порядку об`єктивних і незалежних висновків і рекомендацій: щодо наявності/відсутності ймовірних ризиків на етапі підготовки правочинів закупівлі товарів, робіт, послуг (крім сфери будівництва житла для сімей військовослужбовців та об`єктів військової інфраструктури)". Також ОСОБА_15 вважав, що саме він повинен візувати Контракт, зважаючи на високий рівень цього документа та подальшого заходу двостороннього підписання Контракту в цілому. Тобто, ОСОБА_16 своїми діями не виконав доручення директора ДВА.

Враховуючи, що ОСОБА_3 працював з проектом Контракту 9 та 12 грудня 2020, в якому були відсутні відомості, що становлять державну таємницю, та 14.12.2020 тільки поставив свій засвідчувальний підпис на зворотному боці останніх аркушів проекту вже секретного Контракту та додатків до нього, без ознайомлення зі зімстом Контракту, витоку секретної інформації комісією не встановлено.

Проте, в діях організатора проведення заходу щодо погодження та візування проекту контракту встановлено наявні порушення вимог пункту 116 Порядку-939 в частині надання доступу до до матеріальних носіїв секретної інформації та невідкладного інформування начальника УОДТ про обставини, що можуть перешкодити збереженню державної таємниці (том 1 а.с. 165-172).

У період з 01.03.2021 по 16.03.2021 Департаментом охорони державної таємниці та ліцензування Служби безпеки України проведено перевірку стану охорони державної таємниці у Міністерстві оборони України, за результатами якої складено акт № 26/1/3-2153дск (том 1 а.с. 217-237).

Вказаним актом зафіксовано, що полковники ОСОБА_4 та ОСОБА_1 в порушення пункту 99 та абзацу 1, 4, 22, 29, 30 пункту 116 Порядку-939, не поінформували УОДТ МОУ щодо обставин, що можуть перешкодити збереженню державної таємниці.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 23 Закону України "Про державну таємницю", абзацу другого пункту 80 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях, Інструкції про порядок надання, переоформлення та скасування допуску громадянам до державної таємниці розпорядженням заступника Голови Служби безпеки України В.Горбенка від 27.08.2021 № 191д зобов`язано скасувати допуск до державної таємниці за формою 2 ОСОБА_1 (том 1 а.с. 61).

Пунктом 2 наказу Міністерства оборони України від 27.09.2021 № 144ДС/КП директору Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України полковнику Бойку А.А. припинено доступ до державної таємниці у зв`язку зі скасуванням Службою безпеки України допуску до державної таємниці (том 1 а.с. 137-134).

Поряд з цим, Міністерство оборони України звернулось до Служби безпеки України з вмотивованим запитом від 01.10.2021 № 410/547дск щодо розгляду питання про надання ОСОБА_1 допуску до державної таємниці (том 1 а.с. 177-178).

Листом від 08.11.2021 № 26/2/1-9439дск Служба безпеки України повідомила Міноборони, що ОСОБА_1 у грудні 2020 року, перебуваючи на посаді директора Департаменту внутрішнього аудиту Міноборони, своїми діями порушив взяті на себе зобов`язання громадянина України, у зв`язку з допуском державної таємниці, передбачені статтею 28 Закону України "Про державну таємницю" та пунктами 116, 696 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях, у зв`язку з чим розпорядженням ЦУ СБ України від 27.08.2021 № 191д йому скасовано допуск до державної таємниці за формою 2. З огляду на те, що обставини, за яких ОСОБА_1 було скасовано допуск до державної таємниці не змінились, документальні матеріали останнього повернуто без виконання (том 1 а.с. 179).

Наказом Міністра оборони України О.Резнікова від 08.12.2021 № 649 (по особовому складу) полковника ОСОБА_1 , директора Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України, увільнено від займаної посади і зараховано у розпорядження директора Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України відповідно до підпункту 8 пункту 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та на підставі наказу Міністерства оборони України від 27.09.2021 № 144ДС/КП.

Не погодившись з діями відповідачів, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

За визначенням статті 1 Закону України від 21.01.1994 N 3855-XII "Про державну таємницю" (далі - Закон N 3855-XII):

державна таємниця (далі також - секретна інформація) - вид таємної інформації, що охоплює відомості у сфері оборони, економіки, науки і техніки, зовнішніх відносин, державної безпеки та охорони правопорядку, розголошення яких може завдати шкоди національній безпеці України та які визнані у порядку, встановленому цим Законом, державною таємницею і підлягають охороні державою;

віднесення інформації до державної таємниці - процедура прийняття (державним експертом з питань таємниць) рішення про віднесення категорії відомостей або окремих відомостей до державної таємниці з установленням ступеня їх секретності шляхом обгрунтування та визначення можливої шкоди національній безпеці України у разі розголошення цих відомостей, включенням цієї інформації до Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, та з опублікуванням цього Зводу, змін до нього;

гриф секретності - реквізит матеріального носія секретної інформації, що засвідчує ступінь секретності даної інформації;

допуск до державної таємниці - оформлення права громадянина на доступ до секретної інформації;

доступ до державної таємниці - надання повноважною посадовою особою дозволу громадянину на ознайомлення з конкретною секретною інформацією та провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, або ознайомлення з конкретною секретною інформацією та провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, цією посадовою особою відповідно до її службових повноважень;

Звід відомостей, що становлять державну таємницю, - акт, в якому зведено переліки відомостей, що згідно з рішеннями державних експертів з питань таємниць становлять державну таємницю у визначених цим Законом сферах.

Згідно з частинами першою та другою статті 22 Закону N 3855-XII залежно від ступеня секретності інформації встановлюються такі форми допуску до державної таємниці:

форма 1 - для роботи з секретною інформацією, що має ступені секретності "особливої важливості", "цілком таємно" та "таємно";

форма 2 - для роботи з секретною інформацією, що має ступені секретності "цілком таємно" та "таємно";

форма 3 - для роботи з секретною інформацією, що має ступінь секретності "таємно",

а також такі терміни дії допусків:

для форми 1 - 5 років;

для форми 2 - 7 років;

для форми 3 - 10 років.

Допуск до державної таємниці надається дієздатним громадянам України віком від 18 років, які потребують його за умовами своєї службової, виробничої, наукової чи науково-технічної діяльності або навчання, органами Служби безпеки України після проведення їх перевірки. Порядок надання допуску до державної таємниці визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини сьомої вказаної статті Закону N 3855-XII надання допуску передбачає:

визначення необхідності роботи громадянина із секретною інформацією;

перевірку громадянина у зв`язку з допуском до державної таємниці;

взяття громадянином на себе письмового зобов`язання щодо збереження державної таємниці, яка буде йому довірена;

одержання у письмовій формі згоди громадянина на передбачені законом обмеження прав у зв`язку з його допуском до державної таємниці;

ознайомлення громадянина з мірою відповідальності за порушення законодавства про державну таємницю.

Частиною 2 статті 26 Закону N 3855-XII передбачено, що скасування раніше наданого допуску до державної таємниці здійснюється органами Служби безпеки України у разі виникнення або виявлення обставин, передбачених статтею 23 цього Закону, або після припинення громадянином діяльності, у зв`язку з якою йому було надано допуск, втрати ним громадянства або визнання його недієздатним на підставі інформації, здобутої органами Служби безпеки України або отриманої від державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій.

У свою чергу, статтею 23 Закону N 3855-XII установлено, що допуск до державної таємниці не надається у разі:

1) відсутності у громадянина обгрунтованої необхідності в роботі із секретною інформацією;

2) сприяння громадянином діяльності іноземної держави, іноземної організації чи їх представників, а також окремих іноземців чи осіб без громадянства, що завдає шкоди інтересам національної безпеки України, або участі громадянина в діяльності політичних партій та громадських організацій, діяльність яких заборонена у порядку, встановленому законом;

3) відмови громадянина взяти на себе письмове зобов`язання щодо збереження державної таємниці, яка буде йому довірена, а також за відсутності його письмової згоди на передбачені законом обмеження прав у зв`язку з допуском до державної таємниці;

4) наявності у громадянина судимості за тяжкі або особливо тяжкі злочини, не погашеної чи не знятої в установленому порядку;

5) наявності у громадянина психічних розладів, які можуть завдати шкоди охороні державної таємниці, відповідно до переліку, затвердженого Міністерством охорони здоров`я України і Службою безпеки України.

У наданні допуску до державної таємниці може бути відмовлено також у разі:

1) повідомлення громадянином під час оформлення допуску недостовірних відомостей про себе;

2) постійного проживання громадянина за кордоном або оформлення ним документів на виїзд для постійного проживання за кордоном;

3) невиконання громадянином обов`язків щодо збереження державної таємниці, яка йому довірена або довірялася раніше (ч. 2 ст. 23 Закону).

Пунктом 3.4 Інструкції про порядок надання, переоформлення та скасування допуску громадянам до державної таємниці, затвердженої наказом Служби безпеки України від 04.07.2014 № 365/ДСК, зі змінами, передбачено, що висновок про скасування громадянину допуску до державної таємниці за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції готується у разі виникнення або виявлення обставин, передбачених статтею 23 Закону, втрати ним громадянства або визнання його недієздатним на підставі інформації, здобутої оперативними підрозділами або отриманої від підприємств, установ, організацій.

Зазначений висновок затверджується Головою СБУ або його заступником, начальником регіонального органу СБУ або особою, яка виконує його обов`язки, та видається розпорядження Центрального управління або регіонального органу СБУ.

До підприємства, установи, організації, де громадянин провадить діяльність, пов`язану з державною таємницею, ДОДТЛ або регіональним органом СБУ надсилається повідомлення про скасування йому допуску до державної таємниці за формою згідно з додатком 10 до цієї Інструкції із зазначенням причин і підстав скасування йому допуску до державної таємниці та посиланням на відповідні положення статей 23 або 26 Закону. Таке повідомлення підписується посадовою особою, яка затверджує висновок про скасування громадянину допуску до державної таємниці.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.08.2021 заступником Голови Служби безпеки України скеровано на адресу Міністерства оборони України повідомлення № 26/1/3-6739дск "Про скасування ОСОБА_1 допуску до державної таємниці".

У вказаному повідомленні Службою безпеки зазначено наступне: "... за результатами опрацювання висновків службового розслідування МО України (від 19.02.2021 № 410/100дск), який 01.03.2021 було затверджено ОСОБА_17 , виявлено порушення вимог режиму секретності директором Департаменту внутрішнього аудиту Міноборони ОСОБА_1 . Зокрема, встановлено, що полковник ОСОБА_1 під час погодження контракту між Міністерством оборони України та суднобудівною компанією Турецької Республіки "STM" 11.12.2020 дав письмову вказівку начальнику відділу аудиту управління коштами, обліку та звітності Департаменту внутрішнього аудиту МО України ОСОБА_3 , у якого відсутній допуск до державної таємниці, щодо ознайомлення та погодження останнім проекту контракту № 403/1/20/95 про будівництво корвету для потреб ВМС ЗСУ, який має гриф секретності "Таємно". 14.12.2020 ОСОБА_3 на виконання вказівки полковника ОСОБА_1 здійснив вивчення даного документа, про що свідчить резолюція ОСОБА_3 "Проведено операційний аудит" та його власний підпис на вказаному документі, що також підтверджується результатами проведення комісією СБ України тематичної перевірки стану охорони державної таємниці у Міноборони (акт від 29.03.2021 № 26/1/3-2153дск). Виявлені обставини підпадають під визначення пункту 3 частини другої статті 23 Закону України "Про державну таємницю", а саме "невиконання громадянином обов`язків щодо збереження державної таємниці, яка йому довірена або довірялась раніше", що є підставою для скасування ОСОБА_1 допуску до державної таємниці. З урахуванням викладеного на підставі вимог статті 26, абзацу п`ятого статті 28, пункту 3 частини другої статті 23 Закону України "Про державну таємницю", абзацу другого пункту 80 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях, Службою безпеки України прийнято рішення про скасування ОСОБА_1 допуску до державної таємниці за формою 2..." (том 1 а.с. 246).

Таким чином, підставою для скасування ОСОБА_1 допуску до державної таємниці став висновок відповідача про невиконання останнім обов`язків щодо збереження державної таємниці, яка йому довірена або довірялася раніше.

Так, статтею 28 Закону N 3855-XII визначено, що громадянин, якому надано допуск до державної таємниці, зобов`язаний:

не допускати розголошення будь-яким способом державної таємниці, яка йому довірена або стала відомою у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

не брати участі в діяльності політичних партій та громадських організацій, діяльність яких заборонена в порядку, встановленому законом;

не сприяти іноземним державам, іноземним організаціям чи їх представникам, а також окремим іноземцям та особам без громадянства у провадженні діяльності, що завдає шкоди інтересам національної безпеки України;

виконувати вимоги режиму секретності;

повідомляти посадових осіб, які надали йому доступ до державної таємниці, та відповідні режимно-секретні органи про виникнення обставин, передбачених статтею 23 цього Закону, або інших обставин, що перешкоджають збереженню довіреної йому державної таємниці, а також повідомляти у письмовій формі про свій виїзд з України;

додержуватися інших вимог законодавства про державну таємницю.

Таким чином, порушення вимог режиму секретності, невиконання обов`язків щодо збереження державної таємниці та невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці є підставою для скасування допуску до державної таємниці.

Згідно вимог статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Порядок застосування вказаних приписів відповідає висновкам Верховного Суду, що викладені в постановах від 23.12.2020 по справі № 420/7243/19, від 23.04.2020 у справі № 814/2850/17, згідно яких невиконання або неналежне виконання обов`язків щодо збереження державної таємниці повинно мати наслідки, у першу чергу, вирішення питання про скасування особі, яка допустила такі дії чи бездіяльність, раніше наданого допуску до державної таємниці, та лише в другу чергу в залежності від тяжкості вчиненого - вирішення питання щодо притягнення до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності зазначеної особи.

Крім цього, Верховний Суд у постанові від 20.05.2021 по справі №460/3753/19 наголосив, що у випадку з позивачем вжиття організаційних заходів для забезпечення охорони державної таємниці (в межах, зокрема, державної установи) та дотримання режиму секретності перебувають у взаємозалежному прямому зв`язку, адже він як керівник зобов`язаний виконувати і те, і інше. За відсутності у військовій частині належних умов, організаційних заходів тощо, які є необхідними для забезпеченням охорони державної таємниці (постійний контроль за яким повинен здійснювати керівник відповідного органу) безальтернативно свідчить про відсутність належного виконання/дотримання вимог режиму секретності при роботі з документами з грифом секретності в той час як дотримання таких вимог є умовою/способом забезпечення збереження державної таємниці.

З аналізу викладених норм та правової позиції Верховного Суду вбачається, що встановлення факту не витоку секретного інформації не може нівелювати самого факту створення загрози для витоку такої інформації.

Поряд з цим, для з`ясування обставин щодо порушення особою вимог режиму секретності, невиконання обов`язків щодо збереження державної таємниці та невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці, відповідачеві необхідно у першу чергу встановити причинно-наслідковий зв`язок.

Суд звертає увагу, що обставини, зазначені у акті № 26/1/3-2153дск, який був складений Департаментом охорони державної таємниці та ліцензування Служби безпеки України за результатами проведеної тематичної перевірки, та у повідомленні від 27.08.2021 № 26/1/3-6739дск "Про скасування ОСОБА_1 допуску до державної таємниці", не відповідають обставинам, що були встановлені під час службового розслідування, результати якого оформлені висновком № 410/100дск, зважаючи на те, що вказаний висновок покладений в обґрунтування підстав для скасування позивачеві допуску до державної таємниці.

Так, як уже було зазначено судом, 01.03.2021 Міністром оборони України затверджено висновок службового розслідування № 410/100дск, яким зафіксовано:

1. Факт порушення порядку надання доступу та допуску до державної таємниці службовим особам під час роботи з матеріальними носіями секретної інформації мав місце.

2. Витоку секретної інформації за фактом цього порушення комісією не встановлено.

3. Причинами та умовами, що призвели до вищезазначеного порушення є:

неналежне виконання ТВО начальника управління військово-технічного співробітництва Департаменту військово-технічної політики, розвитку озброєння та військової техніки Міністерства оборони України полковником ОСОБА_4 вимог абзаців 5, 23, 30 пункту 116 Порядку-939, в частині, що стосується виконання вимог режиму секретності, обмеження кола осіб, які допускаються до секретних робіт, невідкладного інформування керівника РСО підприємства, установи, організації про обставини, що можуть перешкодити збереженню державної таємниці;

неналежне виконання начальником відділу аудиту управління коштами, обліку та звітності Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України працівником ЗС України ОСОБА_3 доручення директора Департаменту внутрішнього аудиту Міноборони;

неврахування у повному обсязі заступником Міністра оборони України ОСОБА_5 вимог пункту 116 Порядку-939 щодо виконання вимог режиму секретності під час проведення секретних робіт.

Натомість, у пункті 1 розділу 4 акта тематичної перевірки відповідач зазначає: "Так, згідно доручення директора Департаменту внутрішнього аудиту МОУ (від 09.12.2020 № 18259/3/1: полковником ОСОБА_1 було включено до складу робочої групи начальника відділу аудиту управління коштами, обліку та звітності Департаменту внутрішнього аудиту МОУ Юрія Михновецького (при цьому ОСОБА_1 не перевіривши чи є у останнього допуск та доступ до ДТ), який 09.12.2020 та 12.12.2020 ознайомлювався з проектом Контракту (нібито на той час "без грифу" секретності, та були відсутні дані, що підпадають статті 1.4.15 та 2.1.15 ЗВДТ)".

Наведений опис виявленого порушення свідчить про наявність у Служби безпеки України сумніву щодо відсутності у період опрацювання проекту контракту грифу "Таємно", проте, вказаний сумнів спростований самим змістом акта перевірки, з огляду на наступне.

Так, насамперед, слід звернути увагу, що доручення від 08.12.2020 № 18259/з/1 не містило вказівки щодо обов`язкової наявності допуску до державної таємниці у делегатів від Міністерства оборони України (том 1 а.с. 23-24).

Як уже було зазначено судом вище, висновком № 410/100дск, затвердженим Міністром оборони України 01.03.2021 та складеним за участю представників Служби безпеки України, зафіксовано, що з початку відпрацювання проекту Контракту до 13.12.2020 до нього не вносились відомості, які становлять державну таємницю. Тільки під час остаточного опрацювання проекту Контракту 13.12.2020 до нього були внесені показники, що становлять державну таємницю відповідно до статей 1.4.15, 2.1.15 ЗВДТ-2005, та Контракту і двом додаткам до нього - Додатку А та Додатку Т надано гриф секретності "Таємно".

Так, за змістом частини другої статті 15 Закону N 3855-XII гриф секретності кожного матеріального носія секретної інформації повинен відповідати ступеню секретності інформації, яка у ньому міститься, згідно із Зводом відомостей, що становлять державну таємницю, - "особливої важливості", "цілком таємно" або "таємно". Реквізити кожного матеріального носія секретної інформації складаються із:

грифа секретності;

номера примірника;

статті Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, на підставі якої здійснюється засекречення;

найменування посади та підпису особи, яка надала гриф секретності.

У акті перевірки стану охорони державної таємниці у Міноборони № 26/1/3-2153дск відповідач зазначає, що контракти "Корвет" та "Байрактар" з грифом секретності "Таємно" було засекречено посадовою особою т.в.о. начальника управління військово-технічного співробітництва та експертного контролю вказаного Департаменту полковником А.Рецем з посиланням на статті 1.4.15 та 2.1.15 ЗВДТ.

Встановлені обставини підтверджують й викладені у висновку № 410/100дск, що до 13.12.2020 - дати засекречення контракту "Корвет", вказаний контракт та додатки до нього не містили відомостей, що становлять державну таємницю. Відповідно, відсутність у Ю.Михновецього допуску до державної таємниці не була перешкодою для виконання своїх посадових обов`язків в частині проведення операційного аудиту проекту Контракту.

При цьому, висновком № 410/100дск зафіксовано та визнається ОСОБА_18 , що останній невірно зрозумів надане директором ДВА полковником ОСОБА_1 (позивачем у справі) доручення щодо залучення до проведення операційного аудиту проекту Контракту ОСОБА_13 . ОСОБА_3 вважав та був впевнений, що ОСОБА_13 повинен був ознайомитись з Контрактом, а візувати Контракт відповідно до своїх посадових обов`язків всеодно власноручно повинен тільки він, як начальник відділу, тому що на його думку функціональними обов`язками ОСОБА_13 візування контрактів (договорів), не передбачене.

У свою чергу, 14.12.2020 ОСОБА_1 в усній формі надав доручення ОСОБА_3 стосовно того, що проект Контракту повинен візувати його підлеглий ОСОБА_13 , головний спеціаліст відділу аудиту управління коштами, обліку та звітності ДВА, який має допуск до держтаємниці.

Поряд з цим, вказані обставини проігноровані відповідачем, що стало наслідком безпідставного висновку про те, що директор ДВА МОУ ОСОБА_1 для проведення операційного аудиту проекту контракту 14.12.2020 в черговий раз визначив ОСОБА_3 , який особисто попередив позивача, що проект контракту вже має гриф секретності "Таємно", та нагадав про відсутність у нього допуску до державної таємниці.

Частинами першою та другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України від 17.07.1997 № 475/97-ВР та вона набула чинності для України 11.09.1997.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Аналізуючи оскаржувані рішення, суд зазначає, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, має на увазі, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Європейським Судом з прав людини у рішенні у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland) № 37801/97 від 01.07.2003, яке, відповідно до частини першої статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", підлягає застосуванню судами як джерело права, вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Таким чином, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

При цьому суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Разом з тим, приймаючи рішення або вчиняючи дію, суб`єкт владних повноважень не може ставати на сторону будь-якої з осіб та не може виявляти себе заінтересованою стороною у справі, виходячи з будь-якого нелегітимного інтересу, тобто інтересу, який не випливає із завдань цього суб`єкта, визначених законом.

При цьому, прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.

Таким чином, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватись виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

В той же час, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням викладеного у сукупності, суд вважає, що в діях позивача були відсутні ознаки невиконання останнім обов`язків щодо збереження державної таємниці, яка йому довірена або довірялася раніше, позаяк висновок відповідача є необ`єктивним та суперечить обставинам, що були у чіткій послідовності викладені у висновку службового розслідування № 410/100дск. При цьому, відповідачем не надано суду жодних доказів, що останнім на підставі будь-яких інших доказів було встановлено порушення позивачем вимог Закону N 3855-XII.

Про необ`єктивність висновків відповідача свідчить і той факт, що висновком службового розслідування № 410/100дск зафіксовано неналежне виконання начальником відділу аудиту управління коштами, обліку та звітності Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України працівником ЗС України Михновецьким Ю.В. доручення директора Департаменту внутрішнього аудиту Міноборони. Проте, вказані обставини не стали перешкодою для надання ОСОБА_3 допуску до державної таємниці за формою 2 розпорядженням від 16.02.2021 № 410/14дск.

Також, слід звернути увагу, що відповідно до пунктів 670 та 674 Порядку № 939 якщо керівник (організатор, головний виконавець) проводить захід без залучення представників режимно-секретного органу, то він особисто несе відповідальність за забезпечення режиму секретності під час його проведення.

Учасниками справи не заперечується, що Головним виконавцем робіт по підготовці Контракту було визначено Департамент військово-технічної політики, розвитку озброєння та військової техніки Міністерства оборони України. Поряд з цим, матеріали справи не містять відомостей про розгляд питання про скасування допуску до державної таємниці відповідальним посадовим особам.

Крім того, як встановлено судом та не заперечувалось відповідачами, ОСОБА_1 взагалі не брав ні участі у зустрічах з турецькою компанією, ні особисто не ознайомлювався з проектом контракту, а, отже, і не міг в силу наведеного порушити обов`язок щодо збереження державної таємниці, яка йому довірена або довірялася раніше.

З огляду на наведене, необґрунтованими є і посилання відповідача на порушення позивачем абзаців 1, 4, 22, 29, 30 пункту 116 Порядку-939, позаяк і витоку інформації не встановлено, і не позивач мав виконувати режим секретності під час укладення контракту.

Встановлені у сукупності обставини свідчать про те, що розпорядження Центрального управління Служби безпеки України від 27.08.2021 № 191д в частині скасування допуску до державної таємниці за формою 2 ОСОБА_1 не відповідає критеріям правомірності, встановленим частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, що є правовою підставою для його скасування.

Враховуючи, що наказ Міністерства оборони України від 27.09.2021 № 144ДС/КП прийнято на підставі розпорядження Центрального управління Служби безпеки України від 27.08.2021 № 191д, вимога про скасування останнього є похідною та підлягає задоволенню.

Відповідно до підпункту 8 пункту 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.200 N 1153/2008, зарахування військовослужбовців наказами по особовому складу в розпорядження посадових осіб, які мають право призначення на посади, для вирішення питання щодо дальшого їх службового використання допускається в разі скасування допуску до державної таємниці - до вирішення питання дальшого проходження військової служби

Згідно з абзацом двадцять першим пункту 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.200 N 1153/2008, військовослужбовці, які зараховані в розпорядження відповідно до підпунктів 1 - 121 цього пункту, продовжують проходити військову службу згідно з цим Положенням, виконуючи обов`язки військової служби в межах, визначених посадовою особою, у розпорядженні якої вони перебувають.

Враховуючи викладене та зважаючи на те, що судом встановлено відсутність правових підстав у Служби безпеки України для скасування позивачеві допуску до державної таємниці за формою 2, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права останнього є визнання протиправним та скасування наказу Міністерства оборони України від 08.12.2021 № 649 по особовому складу про увільнення ОСОБА_1 , директора Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України з займаної посади та зарахування у розпорядження директора Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України та поновлення останнього на посаді директора Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України з 09.12.2021.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Враховуючи наведене та встановлені обставини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 9, 14, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ід. номер НОМЕР_2 ) задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Центрального управління Служби безпеки України від 27.08.2021 № 191д про скасування допуску до державної таємниці за формою 2 ОСОБА_1 .

Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства оборони України від 27.09.2021 № 144ДС/КП в частині припинення доступу до державної таємниці у зв`язку зі скасуванням Службою безпеки України допуску до державної таємниці - директору Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України полковнику ОСОБА_1 .

Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства оборони України від 08.12.2021 № 649 по особовому складу про увільнення ОСОБА_1 , директора Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України з займаної посади та зарахування у розпорядження директора Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України.

Поновити полковника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , в/ч, ід. номер НОМЕР_2 ) на посаді директора Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України з 09.12.2021.

Стягнути з Служби безпеки України (04601, м. Київ, вул. Володимирська, 33, ід. номер 00034074) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ід. номер НОМЕР_2 ) 992,40 грн сплаченого судового збору.

Стягнути з Міністерства оборони України (03168, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 6, ід. номер 00034022) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ід. номер НОМЕР_2 ) 1984,80 грн сплаченого судового збору.

Рішення набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.П. Катющенко

Повний текст рішення складено та підписано 6 вересня 2022 року.