Справа № 140/2466/22
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2022-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді: Довгополова О.М.,
суддів: Гудима Л.Я., Обрізка І.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові питання про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою Волинської митниці Державної митної служби України на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 02 червня 2022 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕЦКОМУНТЕХ» до Волинської митниці Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови,-
суддя (судді) в суді першої інстанції Волдінер Ф.А.,
справу розглянуто в порядку письмового провадження,
місце ухвалення рішення м. Луцьк,
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 02 червня 2022 року адміністративний позов задоволено; визнано протиправними та скасовано рішення Волинської митниці Державної митної служби України про визначення коду товару від 07 грудня 2021 року №КТ-UA-2021 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 07 грудня 2021 року №UA205140/2021/003435.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, Волинська митниця Державної митної служби України оскаржила його в апеляційному порядку.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 серпня 2022 року апеляційну скаргу Волинської митниці Державної митної служби України залишено без задоволення. Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 02 червня 2022 року у справі №140/2466/22 залишено без змін. Стягнуто із Волинської митниці Державної митної служби України () до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 7443 грн.

23 серпня 2022 року на адресу Восьмого апеляційного адміністративного суду надійшла заява від ТзОВ «СПЕЦКОМУНТЕХ» про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів при вирішенні питання про ухвалення додаткового рішення зазначає таке.

Згідно з ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 1 статті 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України).

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 134 КАС України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно із ч. 4 ст. 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 5 статті 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Так, відповідно до додаткової угоди №5/01/01-12 до договору про надання правової допомоги №01./01-12 від 01.12.2021 та акту здачі-прийняття виконаних робіт (наданих послуг) №5/01/01-12 від 10.08.2022 адвокатом надано клієнту послугу правового характеру та встановлено договірну ціну роботи в розмірі 5000 грн, а саме: підготовка та подання відзиву на апеляційну скаргу у справі про визначення коду товару та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленню випуску чи пропуску товарів, товарних засобів комерційного призначення.

За таких обставин колегія суддів апеляційного суду вважає, що відшкодуванню підлягають судові витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 1000 грн з відповідача, оскільки такий розмір витрат є цілком обґрунтованим, а також співмірний з виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Керуючись ст. ст. 243, 252, 310, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Ухвалити додаткову постанову по справі № 140/2466/22 за апеляційною скаргою Волинської митниці Державної митної служби України на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 02 червня 2022 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕЦКОМУНТЕХ» до Волинської митниці Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕЦКОМУНТЕХ» () за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці Державної митної служби України () 1000 (одну тисячу) гривень судових витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді Л. Я. Гудим
І. М. Обрізко

Повне судове рішення складено 09.09.2022.