Справа № 175/5179/21(2-а/175/65/21)
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2022-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 вересня 2022 року м. Дніпросправа № 175/5179/21(2-а/175/65/21)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Прокопчук Т.С.,

за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2022 р. (суддя Озерянська Ж.М.) в адміністративній справі №175/5179/21(2-а/175/65/21) за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, лейтенанта поліції 4 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Мостового Олександра Миколайовича, про визнання протиправними дії та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати незаконними дії лейтенанта поліції 4 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Мостового Олександра Миколайовича, визнати не чинною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО №5011068 від 10.11.2021, якою до позивача застосовано штраф на суму 340 грн. на підставі ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначав, що на даний час вимірювання швидкості транспортних засобів лазерними вимірювачами TruCam у ручному режимі чинним законодавством не передбачено. Також, позивач вказував на порушенні порядку розгляді справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, відсутності законних підстав для зупинення поліцейськими його транспортного засобу, відсутності доказів скоєння ним адміністративного правопорушення.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2022 р. у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку позивачем. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, скаржник просить скасувати оскаржене рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, задовольнивши позовні вимоги.

Скаржник вказує, що суд неналежним чином повідомив його про дату та час судового засідання. При розгляді справи суд не врахував, що законодавчо не визначено іншого способу та порядку використання лазерних вимірювачів TruCam працівниками патрульної поліції, ніж розміщення виключно в порядку статті 40 Закону № 580-УІІІ. Наданий відповідачем диск з файлами не засвідчений електронним підписом.

Письмовий відзив на апеляційну скаргу від відповідачів до суду апеляційної інстанції не надходив.

Сторони, повідомлені про день, місце і час розгляду справи в поряядку статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України, до суду не прибули.

Від скаржника надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Відповідно до частини 3 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

На підставі частини 4 статті 229 цього ж Кодексу фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку із неявкою сторін.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Перевірка оскарженого рішення суду першої інстанції здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом першої інстанції встановлено, що лейтенантом поліції, інспектором роти 3 батальйону 4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Мостовим Олександром Миколайовичем 10 листопада 2021 року було складено постанову серії ЕАО № 5011068 від 10 листопада 2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якої позивач 10 листопада 2021 року об 16 год. 13 хв. керував транспортним засобом за адресою: вулиця Набережна Перемоги, 35 в м. Дніпро з перевищенням швидкості руху транспортного засобу на 42 км./год., чим порушив п. 12.4 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Не погодившись із вказаною постановою відповідача, позивач оскаржив її до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність спірної постанови.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 72 Кодексу адміністративного судочинства України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (стаття 73 Кодексу адміністративного судочинства України). Речовими доказами є предмети матеріального світу, які своїм існуванням, своїми якостями, властивостями, місцезнаходженням, іншими ознаками дають змогу встановити обставини, що мають значення для справи (Стаття 96 Кодексу адміністративного судочинства України). Крім того, електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет) (стаття 99 Кодексу адміністративного судочинства України).

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) також визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Розділом 12 Правил дорожнього руху (ПДР), затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, врегульовано питання швидкості руху.

Пунктом 12.4 ПДР передбачено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину встановлена частиною 1 статті 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідачем до суду першої та апеляційної інстанції на підтвердження правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності надано DVD-R з фото-, відеозаписом лазерного вимірювача швидкості TruCam та нагрудної відеокамери, яка використовується відповідачем на підставі статті 40 Закону України «Про Національну поліцію».

Здійснюючи перевірку правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності, суд повинен встановити, чи відповідають надані відповідачем докази критеріям належності, допустимості і достовірності.

Спірна постанова містить посилання на технічний засіб фіксації - TrueCam 0006571. Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 має сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 р. № UА-МІ/1-2903-2012. Відповідачем суду першої інстанції надані копії: свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/21189 від 20 січня 2021 р. на лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTІ 20/20 № ТС000657 (чинне до 20.01.2022), сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки, експертний висновок (а.с.38-41). Лазерний вимірювач швидкості TruCam LT1 20/20 відповідає вимогам технічної документації, діапазон вимірювань швидкості - від 2 км/год до 320 км/год. Максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах: ±2 км/год. в діапазоні від 2 км/год до 200 км/год. Правильність реалізації у приладі TruCam криптографічного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації. Колегія суддів вважає, що наведені вище документи підтверджують правомірність використання відповідачем лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20, фіксація яким швидкості руху транспортних засобів, у свою чергу, має розглядатись як належний, допустимий та достовірний доказ при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Доводи скаржника про те, що на даний час вимірювання швидкості транспортних засобів лазерними вимірювачами TruCam у ручному режимі чинним законодавством не передбачено, колегія суддів вважає неспроможними, оскільки за приписами статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень. Технічні прилади та технічні засоби, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних літальних апаратах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель. Поліція може використовувати інформацію, отриману за допомогою фото- і відеотехніки, технічних приладів та технічних засобів, що перебувають у чужому володінні.

Наведена норма не зобов`язує, а дозволяє поліцейським закріплювати технічні прилади. Можливість використання техніки, яка належить іншим особам, взагалі не містить жодних вимог щодо її розташування, сертифікації, технічних характеристик та інш.

За даними ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів лазерний вимірювач ТruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму, вимірювач ТruCam також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортного засобу в автоматичному режимі (а.с.44).

Колегія суддів звертає увагу, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом на швидкості 92 км/год. в межах населеного пункту при законодавчо допустимій швидкості у 50 км/год. Рухаючись, майже із подвійним перевищенням дозволеної швидкості, він грубо порушив Правила дорожнього руху, наражаючи інших учасників дорожнього руху на небезпеку. Колегія суддів вважає, що саме здійснення працівниками патрульної поліції належного контролю на дорогах міста запобігає настанню негативних наслідків неправомірної поведінки водіїв.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність законних підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності і такий висновок суду підтримується колегією суддів за результатами розгляду справи в порядку апеляційного провадження.

Щодо доводів скаржника про порушення судом першої інстанції порядку повідомлення його про час та день розгляду справи.

Справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності (ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України) належить до категорії термінових справ. Статтею 268 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах, визначених статтями 273-277, 280-283-1, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

В адміністративному позові ОСОБА_1 зазначив контактний номер телефону, на який судом першої інстанції було направлено СМС-повідомлення (а.с.52), що відповідає порядку повідомлення сторін у провадженні термінових справ.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, оскаржене рішення суду першої інстанції скасуванню не підлягає. Апеляційна скарга має бути залишена без задоволення у зв`язку з тим, що наведені в ній доводи не знайшли свого підтвердження при її розгляді.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2022 р. в адміністративній справі №175/5179/21(2-а/175/65/21) залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 06 вересня 2020 р. і касаційному оскарженню не підлягає, відповідно до частини 3 статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук