Справа № 640/18578/21
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2022-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2022 року м. Київ № 640/18578/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Маруліної Л.О., вирішивши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Національного агентства з питань запобігання корупції

третя особа Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Національного агентства з питань запобігання корупції (далі також - відповідач, НАЗК), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (далі також - третя особа, ДП «НАЕК «Енергоатом»), в якому просить визнати протиправним рішення Національного агентства з питань запобігання корупції про внесення відомостей щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення та зобов`язати відповідача вилучити з Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення відомості щодо ОСОБА_1 .

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що у зв`язку із накладенням дисциплінарного стягнення, стосовно позивача НАЗК 01.03.2021 року внесено відомості до Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, про те, що останнім порушено пункт 7 частини першої статті 12 та частини другої статті 13 Закону України «Про запобігання корупції».

Разом з тим, позивач вважає такі дії відповідача протиправними, оскільки: рішенням Конституційного Суду України від 27.10.2020 року №13-р/2020, зокрема, пункт 7 частини першої статті 12 та частини другої статті 13 Закону України «Про запобігання корупції» визнані неконституційними; за посадовими та функціональними повноваженнями позивача не наділено обов`язком забезпечення реалізації права НАЗК на проведення перевірки організації роботи із запобігання і протидії корупції, оскільки такі покладено на керівника підприємства, установи, організації; положення пункту 7 частини першої статті 12 та частини другої статті 13 Закону України «Про запобігання корупції» не є за своєю суттю правопорушенням ні корупційним, ні таким, що пов`язане із корупцією, оскільки встановлюють права та повноваження НАЗК, в свою чергу, позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення вимог внутрішньо-організаційно-розпорядчої документації ДП «НАЕК «Енергоатом»; на день внесення до Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення відомостей стосовно позивача, дисциплінарне стягнення з останнього знято відповідним наказом ДП «НАЕК «Енергоатом», про що НАЗК повідомлено листом від 26.02.2021 року; НАЗК порушено процедуру та терміни внесення відомостей до Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, встановлені пунктом 5 розділу ІІ Положення про Єдиний державний реєстр осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, затвердженого рішенням НАЗК від 09.02.2018 року №166, зареєстрованого Міністерством юстиції України 21.03.2018 року за № 345/31797.

Враховуючи викладене, позивач просить суд позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.07.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Через канцелярію суду 27.07.2021 року відповідачем подано відзив на позовну заяву.

Відповідач проти задоволення позову заперечує з тих підстав, що на виконання припису НАЗК від 19.08.2020 року №23-04/28/20, складеного внаслідок недопуску посадових осіб НАЗК до проведення позапланової перевірки, встановлено порушення посадовими особами ДП «НАЕК «Енергоатом» пункту 7 частини першої статті 12 та частини другої статті 13 Закону України «Про запобігання корупції».

За результатами виконання припису НАЗК, ДП «НАЕК «Енергоатом» листом від 28.08.2020 року №11438/34 повідомлено НАЗК про готовність допустити уповноважених осіб НАЗК до проведення перевірки.

Крім того, листом від 07.09.2020 року №11873/07 НАЗК надано паперову копію наказу ДП «НАЕК «Енергоатом» від 07.09.2020 року №973-к «Про застосування дисциплінарного стягнення» стосовно ОСОБА_1 у виді догани.

Так, ДП «НАЕК «Енергоатом» встановлено, що саме з вини ОСОБА_1 не допущено посадових осіб НАЗК до перевірки, таким чином, останнім вчинено правопорушення, пов`язане з корупцією.

В свою чергу, щодо термінів внесення відомостей про позивача до Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення відповідачем зауважено, що до паперової копії наказу ДП «НАЕК «Енергоатом» від 07.09.2020 року №973-к «Про застосування дисциплінарного стягнення» не було долучено Інформаційної картки, передбаченої Положенням про Єдиний державний реєстр осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, затвердженого рішенням НАЗК від 09.02.2018 року №166, зареєстрованого Міністерством юстиції України 21.03.2018 року за № 345/31797, що і унеможливило внесення відомостей про позивача до цього Реєстру у триденний термін з дня отримання наказу про застосування дисциплінарного стягнення.

Таким чином, оскільки відповідну Інформаційну картку надіслано відповідачу лише 26.02.2021 року, остання і стала підставою для внесення відомостей щодо позивача до Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення 01.03.2021 року.

Крім того, вилучення з Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення згідно з законодавством України можливо лише у разі скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення в судовому порядку, в той час, як скасування останнього безпосередньо ДП «НАЕК «Енергоатом» не є підставою для виключення відомостей з цього Реєстру.

Зокрема, на переконання НАЗК, оскільки ОСОБА_1 порушено вимоги Закону України «Про запобігання корупції», які були чинними на день виникнення спірних правовідносин, подальше визнання їх неконституційними не впливає на обов`язок відповідача внести відомості про позивача до Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення.

Серед іншого, відповідач вважає відсутнім порушене право позивача наявними в Єдиному державному реєстрі осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення відомостями, оскільки наявна у Реєстрі інформація не впливає на юридичне становище позивача, не змінює характеру й обсягу його прав і обов`язків та існуючого стану правовідносин.

У підтримку вказаної позиції відповідач посилається на правовий висновок, викладений у постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 04.11.2020 року у справі №160/5397/20.

Враховуючи викладене, НАЗК просить відмовити у задоволенні позову.

Через канцелярію суду 27.07.2021 року третьою особою подані пояснення щодо позову.

Третьою особою підтримано позов позивача, та зауважено, що останнього притягнуто до дисциплінарної відповідальності не за корупційне, або пов`язане з корупцією правопорушення, а виключно за недотримання внутрішньої організаційно-розпорядчої документації Компанії. Зокрема, за порушення пункту 4.1.28 Посадової інструкції щодо участі у співпраці з органами державної влади, органами місцевого самоврядування, іншими юридичними особами, неурядовими та/або міжнародними організаціями з питань запобігання корупції та пункту 4.1.29 Посадової інструкції щодо забезпечення взаємодії з контролюючими га правоохоронними органами в порядку, встановленому в Компанії.

Крім того, на лист НАЗК від 15.02.2021 року №23-06/8527/21 про направлення інформаційної картки щодо ОСОБА_1 , ДП «НАЕК «Енергоатом» листом віл 26.02.2021 року №01-2643/07-вих, окрім інформаційної картки надано НАЗК копію наказу ДП «НАЕК «Енергоатом» від 10.12.2020 року №1371-к «Про зняття дисциплінарного стягнення» та повідомлено, що ОСОБА_1 не вчинено корупційного, або пов`язане з корупцією правопорушення, в той час, як інформаційна картка направляється виключно за запитом НАЗК, а не з метою внесення відомостей про ОСОБА_1 до Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення.

Через канцелярію суду 06.08.2021 року позивачем подано відповідь на відзив, в якому підтримано позовні вимоги, та додатково зазначено, що невчинення ним корупційного, або пов`язане з корупцією правопорушення підтверджується Актом службового розслідування ДП «НАЕК «Енергоатом» від 14.01.2021 року щодо перевірки інформації, викладеної у листі НАЗК від 16.11.2020 року №32-04/61585/20.

Через канцелярію суду 13.08.2021 року відповідачем подано заперечення проти відповіді на відзив.

НАЗК заперечує щодо доводів позивача та третьої особи про невчинення ОСОБА_1 корупційного, або пов`язане з корупцією правопорушення, оскільки із змісту копії наказу ДП «НАЕК «Енергоатом» від 07.09.2020 року №973-к «Про застосування дисциплінарного стягнення», ДП «НАЕК «Енергоатом» встановлено, що вказані у приписі НАЗК порушення вчинені з вини тимчасово виконуючого обов`язки директора із запобігання і протидії корупції ОСОБА_1 , що він визнає у своїх поясненнях.

Отже, саме з вини ОСОБА_1 не допущено уповноважену особу НАЗК до перевірки ДП «НАЕК «Енергоатом», позаяк останнім вчинено правопорушення, пов`язане з корупцією.

Крім того, на переконання НАЗК, несвоєчасне направлення ДП «НАЕК «Енергоатом» на адресу відповідача інформаційної картки стосовно позивача свідчить про неналежне виконання ДП «НАЕК «Енергоатом» вимог пункту 4 розділу ІІ Положення про Єдиний державний реєстр осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, затвердженого рішенням НАЗК від 09.02.2018 року №166, зареєстрованого Міністерством юстиції України 21.03.2018 року за №345/31797.

Таким чином, НАЗК вимушено було самостійно звернутися до ДП «НАЕК «Енергоатом» в порядку пункту 1 частини першої статті 12 Закону України «Про запобігання корупції» з вимогою про надання інформаційної довідки стосовно позивача.

Крім того, посилання позивача на зміст Акта службового розслідування не є рішенням ДП «НАЕК «Енергоатом», а носить лише інформативний характер на відміну від наказу ДП «НАЕК «Енергоатом» від 07.09.2020 року №973-к «Про застосування дисциплінарного стягнення», який, як зазначено відповідачем, є чинним і ніким не скасованим.

Через канцелярію суду 17.12.2021 року позивачем подано клопотання про пришвидшення розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

З метою проведення позапланової перевірки організації роботи із запобігання і виявлення корупції в ДП «НАЕК «Енергоатом» НАЗК видано Направлення від 12.08.2020 року №23-07/5/20.

Водночас, при пред`явленні посадовими особами НАЗК Направлення, тимчасово виконуючим обов`язки ДП «НАЕК «Енергоатом» Котіним П.Б. не допущено уповноважених осіб НАЗК до проведення перевірки, про що складено Акт про недопущення до проведення позапланової перевірки від 17.08.2020 року за підписами голови комісії НАЗК Пивоваром С.В. та т.в.о. ДП «НАЕК «Енергоатом» Котіним П.Б. із зауваженнями останнього щодо строків та підстав проведення перевірки, викладеними т.в.о. ДП «НАЕК «Енергоатом» Котіним П.Б. на окремому аркуші.

В свою чергу, НАЗК винесено Припис від 19.08.2020 року №23-04/28/20, яким встановлено порушення ОСОБА_3 пункту 7 частини першої статті 12 та частини другої статті 13 Закону України «Про запобігання корупції». На підставі частини другої статті 12 Закону України «Про запобігання корупції» припис винесено керівнику ОСОБА_3 з вимогою усунути порушення пункту 7 частини першої статті 12 та частини другої статті 13 Закону України «Про запобігання корупції», допустивши уповноважених осіб НАЗК до проведення перевірки згідно з Направленням на перевірку від 12.08.2020 року №23-07/5/20.

Листом ДП «НАЕК «Енергоатом» від 28.08.2020 року №11438/34 «Про проведення перевірки» повідомлено НАЗК про готовність допустити уповноважених осіб до проведення перевірки організації роботи із запобігання і виявлення корупції в ДП «НАЕК «Енергоатом».

Наказом ДП «НАЕК «Енергоатом» від 07.09.2020 року №973-к «Про застосування дисциплінарного стягнення», у преамбулі вказаного наказу зазначено, що ДП «НАЕК «Енергоатом» отримано припис НАЗК від 19.08.2020 року №23-04/28/20 про усунення порушень пункту 7 частини першої статті 12 та частини другої статті 13 Закону України «Про запобігання корупції», підставою для винесення якого стало недопущення до проведення позапланової перевірки відповідно до Направлення від 12.08.2020 року №23-07/5/20, про що складено Акт про недопущення до проведення перевірки від 17.08.2020 року. Вказані у приписі НАЗК порушення вчинені з вини тимчасово виконуючого обов`язки директора із запобігання і протидії корупції ОСОБА_1 , що він визнає у своїх поясненнях.

Враховуючи викладене, у наказній частині вказано: за порушення трудової дисципліни, яке виявилося у неналежному виконанні своїх посадових обов`язків, передбачених пункту 4.1.28 та пунктом 4.1.29 Посадової інструкції директора із запобігання і протидії корупції - радника президента ІП-К.6.34.001-19, ОСОБА_1 , тимчасово виконуючому обов`язки директора із запобігання і протидії корупції, оголосити догану.

Листом ДП «НАЕК «Енергоатом» від 07.09.2020 року №11873/07 до НАЗК направлено копію наказу від 07.09.2020 року №973-к «Про застосування дисциплінарного стягнення».

Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 47 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень Закону України «Про запобігання корупції», Кримінального кодексу України від 27.10.2020 року № 13-р/2020 (справа № 1-24/2020(393/20)) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними): пункти 6, 8 частини першої статті 11, пункти 1, 2, 6-10-1, 12, 12-1 частини першої, частини другу - п`яту статті 12, частину другу статті 13, частину другу статті 13-1, статтю 35, абзаци другий, третій частини першої статті 47, статті 48-51, частини другу, третю статті 52, статтю 65 Закону України „Про запобігання корупції" від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII зі змінами; статтю 366-1 Кримінального кодексу України. Пункти 6, 8 частини першої статті 11, пункти 1, 2, 6-10-1, 12, 12-1 частини першої, частини друга - п`ята статті 12, частина друга статті 13, частина друга статті 13-1, стаття 35, абзаци другий, третій частини першої статті 47, статті 48-51, частини друга, третя статті 52, стаття 65 Закону України „Про запобігання корупції" від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII зі змінами, стаття 366-1 Кримінального кодексу України, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Листом НАЗК від 16.11.2020 року №23-04/61585/20 «Щодо позапланової перевірки» (вх. ДП «НАЕК «Енергоатом» від 16.11.2020 року №25799) повідомлено ДП «НАЕК «Енергоатом», що у зв`язку з прийняттям Конституційним Судом України рішення від 27.10.2020 року №13-р/2020, позапланова перевірки організації роботи із запобігання і виявлення корупції у ДП «НАЕК «Енергоатом», яка проводилася на підставі пункту 7 частини першої статті 12 Закону України «Про запобігання корупції», припинена.

Водночас, НАЗК повідомлено ДП «НАЕК «Енергоатом» про порушення, встановлені під час цієї перевірки до дня прийняття рішення Конституційного Суду України. Зокрема, у листі НАЗК зазначено, що при направленні до НАЗК копій розпорядчих документів про накладення на 3 осіб дисциплінарного стягнення за вчинення пов`язаного з корупцією правопорушення ДП «НАЕК «Енергоатом» порушено вимоги частини першої статті 59 Закону та пункту 4 розділу II Положення про Єдиний державний реєстр осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 09.02.2018 року № 166 (документи стосовно 2 осіб направлено несвоєчасно, стосовно 1 особи - не в повному обсязі, що унеможливило внесення відомостей до Реєстру).

Наказом ДП «НАЕК «Енергоатом» від 01.12.2020 року №983 «Про проведення службового розслідування» створено комісію у відповідному складі для проведення службового розслідування щодо інформації, викладеної у службовій записці першого заступника виконавчого директора з правового забезпечення від 25.11.2020 року №10-17/2343 щодо листа НАЗК від 16.11.2020 року №23-04/61585/20 щодо позапланової перевірки ДП «НАЕК «Енергоатом» (термін проведення перевірки з 01.12.2020 року по 14.01.2021 року).

Наказом ДП «НАЕК «Енергоатом» від 10.12.2020 року №1371-к «Про дострокове зняття дисциплінарного стягнення» достроково знято догану, оголошену наказом ДП «НАЕК «Енергоатом» від 07.09.2020 року №973-к «Про застосування дисциплінарного стягнення» заступнику директора із запобігання і протидії корупції - начальнику відділу протидії корупції ОСОБА_1 , який тимчасово виконував обов`язки директора із запобігання і протидії корупції - радника президента.

За результатами проведення службового розслідування, ДП «НАЕК «Енергоатом» складено Акт від 14.01.2021 року, згідно із пунктом 7 якого, в частині питання порушення частини першої статті 59 Закону України «Про запобігання корупції» та пункту 4 розділу II Положення про Єдиний державний реєстр осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 09.02.2018 року № 166, встановлено, що у ДП «НАЕК «Енергоатом» відсутні підстави для направлення до НАЗК інформаційної картки стосовно ОСОБА_1 , оскільки останній не притягався наказом від 07.09.2020 року №973-к до дисциплінарної відповідальності за корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення.

Зокрема, у Акті зауважено про виключність повноважень керівника підприємства щодо прийняття рішень про допуск або недопуск НАЗК до перевірки, в той час, як ОСОБА_1 такими повноваженням не наділено.

З матеріалів справи висновується, що 15.02.2021 року НАЗК звернулося до ДП «НАЕК «Енергоатом» із листом №23-06/8527/21 (такого до матеріалів справи сторонами не долучено) щодо питання направлення інформаційної картки, зокрема, стосовно ОСОБА_1 .

У відповідь на вказаний лист ДП «НАЕК «Енергоатом» листом від 26.02.2021 року № 01-2643/07-вих «Про надання інформації та документів» надало НАЗК копію наказу від 10.12.2020 року №1371-к «Про дострокове зняття дисциплінарного стягнення» та Інформаційну картку ОСОБА_1 , в якій зазначено: реквізити документа про накладення дисциплінарного стягнення «Наказ ДП «НАЕК «Енергоатом» від 07.09.2020 року №973-к «Про застосування дисциплінарного стягнення», способом вчинення дисциплінарного проступку: «порушення пункту 4.1.28 та пункту 4.1.29 Посадової інструкції директора із запобігання і протидії корупції - радника президента ІП-К.6.34.001-19, яке виявилося у неналежному виконанні своїх посадових обов`язків, а саме недопущення до проведення позапланової перевірки НАЗК відповідно до направлення на перевірку від 12.08.2020 року №23-07/5/20», підставою та датою скасування розпорядчого документа про накладення дисциплінарного стягнення: «Виконання необхідного комплекту заходів для усунення виявлених недоліків у роботі, наказ ДП «НАЕК «Енергоатом» від 10.12.2020 року №1371-к».

Водночас, 01.03.2021 року до Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення НАЗК внесено відомості про ОСОБА_1 як про особу, яку притягнуто до відповідальності за вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення. Способом вчинення дисциплінарного корупційного проступку визначено порушення вимог пункту 7 частини першої статті 12 та частини другої статті 13 Закону України «Про запобігання корупції», вид дисциплінарного стягнення - догана.

Не погодившись із діями щодо внесення стосовно себе до Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, ОСОБА_1 подано скаргу до НАЗК, яку листом НАЗК від 16.04.2021 року №130-26/23755/21 залишено без задоволення у зв`язку із відсутністю підстав для вжиття заходів реагування.

Таким чином, вважаючи рішення та дії НАЗК, які виявилися у внесенні стосовно позивача відомостей до Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення протиправними, останній звернувся до суду за захистом своїх прав.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив, відповідь на відзив, заперечення та пояснення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень визначені Законом України від 14.10.2014 року №1700-VII «Про запобігання корупції» (із змінами і доповненнями) (далі також - Закон №1700 в редакції, чинній на день винесення наказу про застосування дисциплінарного стягнення 07.09.2020 року).

Відповідно до частини першої статті 4 Закону №1700 Національне агентство з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику.

Статтею 12 Закону №1700 встановлені права Національного агентства.

Так, згідно з пунктом 7 частини першої статті 12 Закону №1700 Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має такі права: проводити перевірки організації роботи із запобігання і виявлення корупції в державних органах, органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування, юридичних особах публічного права та юридичних особах, зазначених у частині другій статті 62 цього Закону, зокрема щодо підготовки та виконання антикорупційних програм, створення та функціонування внутрішніх і регулярних каналів повідомлення про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень цього Закону, захисту викривачів.

Згідно з частиною другою статті 12 Закону №1700 у випадках виявлення порушення вимог цього Закону щодо етичної поведінки, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у діяльності осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та прирівняних до них осіб, захисту викривачів або іншого порушення цього Закону Національне агентство вносить керівнику відповідного органу, підприємства, установи, організації припис щодо усунення порушень законодавства, проведення службового розслідування, притягнення винної особи до встановленої законом відповідальності.

Припис Національного агентства є обов`язковим для виконання. Про результати виконання припису Національного агентства посадова особа, якій його адресовано, інформує Національне агентство упродовж десяти робочих днів з дня одержання припису.

Відповідно до частини другої статті 13 Закону №1700 уповноважені особи Національного агентства мають право:

безперешкодно входити до приміщень державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб публічного права та юридичних осіб, зазначених у частині другій статті 62 цього Закону, за службовим посвідченням та мати доступ до документів та інших матеріалів, необхідних для проведення перевірки;

вимагати необхідні документи та іншу інформацію, у тому числі з обмеженим доступом, у зв`язку з реалізацією своїх повноважень;

отримувати в межах своєї компетенції письмові пояснення від посадових осіб та службових осіб державних органів, органів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, суб`єктів господарювання незалежно від форми власності та їх посадових осіб, громадян та їх об`єднань;

відповідно до розподілу обов`язків складати протоколи про адміністративні правопорушення у справах, що належать до компетенції Національного агентства;

представляти Національне агентство в судах у порядку, встановленому законом;

проводити перевірки з питань, які цим Законом віднесено до повноважень Національного агентства. Розподіл обов`язків з проведення перевірок між уповноваженими особами Національного агентства здійснюється автоматизовано відповідно до порядку, визначеного Головою Національного агентства.

Наказом Національного агентства від 27.05.2020 року №223/20 відповідно до пунктів 5, 7 частини першої статті 12 Закону №1700 затверджено Порядок проведення перевірок організації роботи із запобігання і виявлення корупції (далі також - Порядок).

Суд зауважує, що з аналізу змісту Порядку процедура проведення планових та позапланових перевірок є однаковою, та встановлена Розділом ІІІ Порядку, а поняття «перевірка» застосовується як щодо планових, так і позапланових перевірок.

Так, згідно з пунктом 1 розділу ІІІ Порядку уповноважена особа проводить перевірку на підставі направлення на перевірку.

Відповідно до пункту 3 розділу ІІІ Порядку у разі якщо уповноважену особу не допускають до проведення перевірки, перешкоджають її проведенню, у тому числі не надають необхідні для її проведення матеріали, уповноважена особа складає акт про недопущення до проведення планової (позапланової) перевірки (далі - акт про недопущення до перевірки) за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку у двох примірниках.

Акт про недопущення до перевірки надається керівнику об`єкта для ознайомлення. Після ознайомлення з актом про недопущення до перевірки керівник об`єкта повертає один примірник уповноваженій особі.

У разі відмови керівника об`єкта від ознайомлення з актом про недопущення до перевірки уповноважена особа робить у такому акті відповідну відмітку і направляє об`єкту поштою (рекомендованим листом з повідомленням про вручення або урядовим фельд`єгерським зв`язком) один примірник.

На підставі акта про недопущення до перевірки Національне агентство вносить керівнику об`єкта припис щодо усунення порушень законодавства.

Перевірка зупиняється з дня складення акта про недопущення до перевірки. Зупинення перевірки перериває строк її проведення.

Перевірка поновлюється з дня отримання Національним агентством від об`єкта інформації про виконання припису, про що робиться відмітка у направленні на перевірку.

Отже, з положень частини другої статті 12 Закону №1700 та розділу ІІІ Порядку висновується, що на стадії допуску до перевірки уповноваженими особами НАЗК, повноважною та відповідальною особою щодо прийняття рішення допуску чи недопуску перевіряючих є саме керівник об`єкту перевірки. В свою чергу, у разі недопуску уповноважених осіб НАЗК до перевірки, припис, як своєрідний захід реагування на порушення об`єктом перевірки права НАЗК, передбаченого пунктом 7 частини першої статті 12 Закону №1700, вноситься безпосередньо керівнику об`єкта перевірки.

Водночас, порушення законодавства, усунення яких потребують проведення службового розслідування, притягнення винної особи до встановленої законом відповідальності, затвердження обґрунтованого висновку щодо наявності ознак корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення для направлення його іншим спеціально уповноваженим суб`єктам у сфері протидії корупції, згідно з пунктом 8 розділу V Порядку, може бути виявлено Національним агентством безпосередньо за результатами перевірки.

Позаяк, на стадії допуску уповноважених осіб НАЗК до перевірки єдиною відповідальною особою за прийняття рішення про допуск чи не допуск останніх є керівник об`єкта перевірки.

З матеріалів справи судом встановлено, що на день складання Акта про недопущення до проведення позапланової перевірки від 17.08.2020 року, позивач ОСОБА_1 перебував на посаді тимчасово виконуючого обов`язки директора із запобігання і протидії корупції - радника президента ДП «НАЕК «Енергоатом».

В той же час, на посаді тимчасово виконуючого обов`язки президента ДП «НАЕК «Енергоатом» перебував ОСОБА_3 , яким безпосередньо прийнято рішення про недопуск до проведення перевірки уповноважених осіб НАЗК згідно з власноручним підписом останнього на Акті перевірки та письмових зауваженнях до цього Акта, що не заперечується та підтверджується відповідачем.

Посадові обов`язки позивача згідно з зайнятої ним тимчасово посади встановлені Посадовою інструкцією директора запобігання і протидії корупції - радника президента ІП-К.6.34.001-19.

Так, наказом ДП «НАЕК «Енергоатом» від 07.09.2020 року №973-к «Про застосування дисциплінарного стягнення» за порушення трудової дисципліни, яке виявилося у неналежному виконанні своїх посадових обов`язків, передбачених пунктом 4.1.28 та пунктом 4.1.29 Посадової інструкції директора із запобігання і протидії корупції - радника президента ІП-К.6.34.001-19, ОСОБА_1 , тимчасово виконуючому обов`язки директора із запобігання і протидії корупції, оголошено догану.

Згідно з пунктом 4.1.28 Посадової інструкції, директор із запобігання і протидії корупції - радника президента зобов`язаний брати участь у співпраці з органами державної влади, органами місцевого самоврядування, іншими юридичними особами, неурядовими та/або міжнародними організаціями з питань запобігання корупції.

Відповідно до пункту 4.1.29 Посадової інструкції, директор із запобігання і протидії корупції - радника президента зобов`язаний забезпечувати взаємодію з контролюючими та правоохоронними органами в порядку, встановленому в Компанії, та відповідно до вимог чинного законодавства.

Разом з тим, суд повторно зауважує, що згідно з Законом №1700, допуск до перевірки уповноваженими особами НАЗК здійснюється лише керівником об`єкту перевірки, яким, в даному випадку, є тимчасово виконуючий обов`язки президента ДП «НАЕК «Енергоат» Котін П.Б., та ці повноваження є виключно останнього.

Позаяк, до позивача, як посадової особи ДП «НАЕК «Енергоатом» тимчасово виконуючого обов`язки директора із запобігання і протидії корупції - радника президента, не могло бути застосовано жодних негативних наслідків за дії, які спричинили недопуск уповноважених осіб НАЗК до перевірки безпосередньо НАЗК.

Зокрема, вище судом акцентовано увагу на тому, що частиною першою статті 12 Закону №1700 встановлені саме права Національного агентства.

В свою чергу, частиною другою статті 13 Закону №1700 встановлені права уповноважених осіб НАЗК.

Так, за, так би мовити, «порушення» вказаних прав НАЗК та його уповноважених осіб, зокрема, встановлених пунктом 7 частини першої статті 12 та частини другої статті 13 Закону №1700 відповідно, чітко передбачено наслідки для керівника - винесення припису.

Разом з тим, в межах спірних правовідносин, що виникли між учасниками справи, постає питання у віднесенні вказаних порушень прав НАЗК та його уповноважених осіб до правопорушення, пов`язаного з корупцією, як про те зазначає відповідач у процесуальних заявах по суті спору.

Суд зауважує, що згідно з частиною першою статті 1 Закону №1700, правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Так, відповідач вбачає у діях позивача порушення вимог пункту 7 частини першої статті 12 Закону №1700, якою передбачено право на проведення перевірки організації роботи із запобігання і виявлення корупції в юридичних особах публічного права, яким є ДП «НАЕК «Енергоатом».

В той же час, вимог, заборон та обмежень пункт 7 частини першої статті 12 Закону №1700 не містить, як і не містить вимог, заборон та обмежень частина друга статті 13 Закону №1700.

Отже, у зв`язку із тим, що вказані положення, на які посилається відповідач, не містять вимог, заборон та обмежень, які мають бути дотримані об`єктами перевірки та їх посадовими особами, законодавцем передбачено процедуру винесення припису у зв`язку із недопуском уповноважених осіб НАЗК до перевірки, що і є єдиним рішенням НАЗК внаслідок настання таких обставин.

В свою чергу, згідно з статтею 188-46 Кодексу України про адміністративні правопорушення невиконання законних вимог (приписів) Національного агентства з питань запобігання корупції тягнуть за собою накладення штрафу від ста до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, згідно з Законом №1700, у разі невиконання припису НАЗК таку адміністративну відповідальність несе саме керівник органу, підприємства, установи, організації.

Припис є обов`язковим до виконання, тобто, є вимогою, передбаченою частиною другою статті 12 Закону №1700, та невиконання якого тягне за собою наслідки застосування до керівника адміністративної відповідальності.

Отже, у разі, якщо припис не виконано керівником, та є відповідне рішення уповноваженого органу про адміністративну відповідальність останнього на підставі статті 188-46 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким підтверджено вчинення адміністративного правопорушення, таке може вважатися правопорушенням, пов`язаним з корупцією, в розумінні дефініції, викладеної у частині першій статті 1 Закону №1700.

Крім того, судом враховується, що вимоги припису НАЗК від 19.08.2020 року №23-04/28/20 ДП «НАЕК «Енергоатом» виконано, що підтверджується листом від 28.08.2020 року №11438/34 «Про проведення перевірки» та листом НАЗК від 16.11.2020 року №23-04/61585/20 «Щодо позапланової перевірки».

Позаяк за обставин, що склалися в межах спірних правовідносин, суд вважає помилковим ототожнення відповідачем факту недопуску до перевірки уповноважених осіб НАЗК правопорушенню, пов`язаного з корупцією, крім того, вчиненого позивачем.

Суд зауважує НАЗК, що наказом від 07.09.2020 року №973-к «Про застосування дисциплінарного стягнення» за порушення саме трудової дисципліни, яке виявилося у неналежному виконанні своїх посадових обов`язків, передбачених пунктом 4.1.28 та пунктом 4.1.29 Посадової інструкції директора із запобігання і протидії корупції - радника президента ІП-К.6.34.001-19, ОСОБА_1 , тимчасово виконуючому обов`язки директора із запобігання і протидії корупції, оголошено догану.

В той же час, третьою особою правомірно не встановлено правопорушення, пов`язаного з корупцією у діях позивача, як директора із запобігання і протидії корупції - радника президента за посадою.

Водночас, НАЗК фактично здійснено трактування резолютивної (наказної) частини наказу на власний розсуд, в той час як преамбула наказу хоч і стосується роз`яснення обставин, що передували застосуванню дисциплінарного стягнення, а саме, винесення припису НАЗК внаслідок дій позивача, водночас, з приписів Закону №1700 є зрозумілим те, що позивач не може бути суб`єктом притягнення до відповідальності за прийняте керівником рішення про недопущення уповноважених осіб НАЗК до проведення перевірки.

Крім того, резолютивна частина наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності не містить посилань на порушення позивачем вимоги, обмеження чи заборон Закону №1700, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Отже, з огляду на відсутність у діях позивача правопорушення, пов`язаного з корупцією, та суб`єктну неможливість порушення ним пункту 7 частини другої статті 12 та частини другої статті 13 Закону №1700, судом не надається оцінка періоду застосовності останніх в призмі визнання їх неконституційними рішенням Конституційного Суду України від 27.10.2020 року №13-р/2020.

Щодо обставин направлення Інформаційної картки та внесення відомостей стосовно Єдиного реєстру державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 59 Закону №1700 відомості про осіб, яких притягнуто до кримінальної, адміністративної, дисциплінарної або цивільно-правової відповідальності за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, а також про юридичних осіб, до яких застосовано заходи кримінально-правового характеру у зв`язку з вчиненням корупційного правопорушення, вносяться до Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, що формується та ведеться Національним агентством. Відомості про осіб, які входять до особового складу органів, що провадять оперативно-розшукову або розвідувальну чи контррозвідувальну діяльність, належність яких до вказаних органів становить державну таємницю, та яких притягнуто до відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, вносяться до розділу з обмеженим доступом Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення.

Положення про Єдиний державний реєстр осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, порядок його формування та ведення затверджуються Національним агентством.

Відомості про фізичних осіб, яких притягнуто до відповідальності за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, а також про юридичних осіб, до яких застосовано заходи кримінально-правового характеру у зв`язку з вчиненням корупційного правопорушення, вносяться до Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, протягом трьох робочих днів з дня надходження з Державної судової адміністрації України до Національного агентства електронної копії рішення суду, яке набрало законної сили, з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Відомості про накладення дисциплінарного стягнення за вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення вносяться до Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, протягом трьох робочих днів з дня надходження до Національного агентства від кадрової служби державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, а також підприємства, установи та організації завіреної в установленому порядку паперової копії наказу про накладення дисциплінарного стягнення.

Положення про Єдиний державний реєстр осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, затверджено рішенням НАЗК від 09.02.2018 року №166, зареєстроване Міністерством юстиції України 21.03.2018 року за № 345/31797 (далі також - Положення, в редакції, чинній на день внесення відомостей про позивача до реєстру - 01.03.2021 року).

Відповідно до пункту 7 Положення Реєстратором Реєстру (далі - Реєстратор) є самостійний структурний підрозділ апарату Національного агентства, що вносить або вилучає відомості про:

1) фізичних осіб, яких притягнуто до кримінальної, адміністративної, дисциплінарної та цивільно-правової відповідальності за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень;

2) юридичних осіб, до яких застосовано заходи кримінально-правового характеру у зв`язку з вчиненням корупційного правопорушення.

Реєстратор також виконує інші функції, передбачені цим Положенням.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ Положення підставою для внесення Реєстратором відомостей про особу, яку притягнуто до відповідальності за вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, є:

1) електронна копія рішення суду, яке набрало законної сили, з Єдиного державного реєстру судових рішень;

2) засвідчена в установленому порядку паперова копія розпорядчого документа про накладення дисциплінарного стягнення.

Відповідно до пункту 4 розділу ІІ Положення кадрові служби органів державної влади, органів місцевого самоврядування, а також підприємств, установ та організацій, посадові особи яких є суб`єктами відповідальності за корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, в день підписання розпорядчого документа про накладення на особу дисциплінарного стягнення або скасування розпорядчого документа про накладення дисциплінарного стягнення за вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення зобов`язані надати Реєстратору електронну та засвідчену в установленому порядку паперову копію відповідного розпорядчого документа разом з інформаційною карткою до розпорядчого документа про накладення (скасування розпорядчого документа про накладення) дисциплінарного стягнення на особу за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень (додаток 1).

Таким чином, інформаційна картка підлягає наданню Реєстратору лише у разі, якщо розпорядчий документ про накладення дисциплінарного стягнення на особу містить відомості про вчинення останнім корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень.

В свою чергу, суд зауважує, що конкретного та вичерпного переліку корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, за якими особа притягається до дисциплінарної відповідальності, законодавство України не містить.

Водночас, з матеріалів справи судом встановлено, що разом із наказом від 07.09.2020 року №973-к «Про накладення дисциплінарного стягнення» інформаційної картки стосовно позивача ДП «НАЕК «Енергоатом» до НАЗК не направлено з тих підстав, що об`єкт перевірки не вважав вчиненим позивачем, як директором із запобігання і протидії корупції - радником президента, правопорушення, пов`язаного із корупцією за наслідками недопуску керівником ДП «НАЕК «Енергоатом» НАЗК до перевірки, що також підтверджується Актом службового розслідування від 14.01.2021 року.

Проте, таку інформаційну картку стосовно позивача на запит НАЗК від 15.02.2021 року третьою особою направлено.

Разом з тим, оскільки судом встановлено відсутність правових підстав можливості порушення позивачем пункту 7 частини першої статті 12 та частини другої статті 13 Закону №1700, та враховуючи, що позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення трудової дисципліни, яке виявилося у неналежному виконанні своїх посадових обов`язків, передбачених пунктом 4.1.28 та пунктом 4.1.29 Посадової інструкції директора із запобігання і протидії корупції - радника президента ІП-К.6.34.001-19, суд дійшов висновку про відсутність у ДП «НАЕК «Енергоатом» на етапі застосування дисциплінарного стягнення обов`язку щодо направлення НАЗК, як Реєстратору, інформаційної картки стосовно позивача, складеної на підставі наказу від 07.09.2020 року №973-к «Про застосування дисциплінарного стягнення», як 07.09.2020 року, так і 26.02.2021 року на запит НАЗК від 15.02.2021 року.

Отже, посилання відповідача на недотримання третьою особою обов`язку щодо направлення інформаційної картки одночасно з розпорядчим документом про накладення дисциплінарного стягнення в даному випадку є помилковим.

Крім того, суд зауважує, що згідно з пунктом 5 розділу ІІ Положення Реєстратор вносить до Реєстру відомості протягом трьох робочих днів з дня надходження з Державної судової адміністрації України до Національного агентства електронної копії рішення суду, яке набрало законної сили, з Єдиного державного реєстру судових рішень та засвідченої в установленому порядку паперової копії розпорядчого документа про накладення чи скасування розпорядчого документа про накладення дисциплінарного стягнення.

Зокрема, частиною першою статті 59 Закону №1700 встановлено саме порядок дій Реєстратора та строки включення відомостей до Реєстру стосовно особи, до якої застосовано стягнення, у разі надходження розпорядчого документа про накладення дисциплінарного стягнення.

В свою чергу, згідно з пунктом 1 частини першої статті 12 Закону №1700 Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має такі права: одержувати в установленому законом порядку за письмовими запитами від державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, суб`єктів господарювання незалежно від форми власності та їх посадових осіб, громадян та їх об`єднань інформацію, у тому числі з обмеженим доступом, необхідну для виконання покладених на нього завдань.

Таким чином, отримавши 07.09.2020 року наказ ДП «НАЕК «Енергоатом» від 07.09.2020 року №973-к, до якого інформаційної картки третьою особою долучено не було, та вважаючи, що дисциплінарне стягнення позивача є порушенням, пов`язаним із корупцією, НАЗК, з метою дотримання строків виконання обов`язків Реєстратора, встановлених частиною першою статті 59 Закону №1700, мало право звернутися до ДП «НАЕК «Енергоатом» із запитом для отримання такої інформаційної картки стосовно позивача.

Крім того, суд зауважує, що з моменту отримання наказу (07.09.2020 року) до прийняття рішення Конституційним Судом України (27.10.2020 року) минуло більше місяця.

Разом з тим, скористалося НАЗК таким правом лише 15.02.2021 року, тобто, після спливу п`яти місяців після накладення на позивача дисциплінарного стягнення наказом від 07.09.2020 року №973-к.

Серед іншого, такий запит НАЗК здійснено після дострокового зняття дисциплінарного стягнення з позивача наказом від 10.12.2020 року №1371-к, копію якого третьою особою направлено НАЗК листом від 26.02.2021 року № 01-2643/07-вих «Про надання інформації та документів», до якого також долучено інформаційну картку ОСОБА_1 , що свідчить про не вчинення НАЗК активних дій з метою виконання функцій Реєстратора у встановлений Законом №1700 строк.

В свою чергу, щодо доводів НАЗК про відсутність у суду підстав для оцінки порушення, вчиненого позивачем, оскільки предметом позову є не оскарження наказу про застосоване дисциплінарне стягнення, а безпосередньо дії НАЗК як Реєстратора, суд зазначає наступне.

Пунктом 9 Положення встановлено, що Реєстратор забезпечує відповідність відомостей, що вносяться до Реєстру, даним документів, на підставі яких здійснюється їх внесення.

Згідно з Інформаційною Довідкою з Єдиного державного реєстру осіб, які вчинити корупційні або пов`язані із корупцією правопорушення, у відомостях про спосіб вчинення дисциплінарного корупційного проступку ОСОБА_1 зазначено: «Порушення вимог пункту 7 частини першої статті 12 та частини другої статті 13 Закону України «Про запобігання корупції»», вид дисциплінарного стягнення: «догана».

Водночас, згідно з наказом ДП «НАЕК «Енергоатом» від 07.09.2020 року №973-к «Про застосування дисциплінарного стягнення» та Інформаційної картки до розпорядчого документа про накладення (скасування розпорядчого документа про накладення) дисциплінарного стягнення на особу за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, способом вчинення дисциплінарного стягнення визначено: «порушення пункту 4.1.28 та пунктом 4.1.29 Посадової інструкції директора із запобігання і протидії корупції - радника президента ІП-К.6.34.001-19».

Проте, навіть за змістом пунктів 4.1.28 та 4.1.29 Посадової інструкції останні не ототожнюються із змістом пункту 7 частини першої статті 12 та частини другої статті 13 Закону №1700, зокрема, у НАЗК відсутні повноваження щодо здійснення самостійної інтерпретації вказаних у розпорядчому документі про накладення дисциплінарного стягнення порушень.

Так, згідно з пунктом 4.1.28 Посадової інструкції, директор із запобігання і протидії корупції - радника президента зобов`язаний брати участь у співпраці з органами державної влади, органами місцевого самоврядування, іншими юридичними особами, неурядовими та/або міжнародними організаціями з питань запобігання корупції.

Відповідно до пункту 4.1.29 Посадової інструкції, директор із запобігання і протидії корупції - радника президента зобов`язаний забезпечувати взаємодію з контролюючими та правоохоронними органами в порядку, встановленому в Компанії, та відповідно до вимог чинного законодавства.

Водночас, згадка у вказаних пунктах Посадової інструкції про обов`язок директора із запобігання і протидії корупції - радника президента щодо співпраці та взаємодії із відповідними суб`єктами з питань запобігання корупції не охоплює повноваження щодо допуску уповноважених осіб НАЗК до проведення перевірки, оскільки такі належать лише керівнику ДП «НАЕК «Енергоатом».

Отже, суд дійшов висновку, що розпорядчий документ про застосовування до позивача дисциплінарного стягнення на підставі пункту 7 частини першої статті 12 та частини другої статті 13 Закону №1700 у матеріалах справи відсутній, а НАЗК, в свою чергу, такого суду не надано, в той час, як відомості, що містяться у Реєстрі, не відповідають відомостям, вказаним у наказі ДП «НАЕК «Енергоатом» від 07.09.2020 року №973-к «Про застосування дисциплінарного стягнення».

Таким чином, суд відхиляє вищевказані доводи НАЗК, оскільки оцінка порушення позивачем Посадової інструкції та відповідність таких порушень, вказаним у Реєстрі, входить до предмета доказування у цій справі.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відомості стосовно позивача, викладені у наказі ДП «НАЕК «Енергоатом» від 07.09.2020 року №973-к «Про застосування дисциплінарного стягнення», не могли бути підставою для внесення останніх у Реєстр, оскільки порушення Посадової інструкції не є корупційним, або пов`язаним із корупцією правопорушенням.

З огляду на вищезазначене, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У прохальній частині позовної заяви ОСОБА_4 просить суд визнати протиправним рішення Національного агентства з питань запобігання корупції про внесення відомостей щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення.

Разом з тим, з аналізу законодавства України судом встановлено, що НАЗК не приймає окремих рішень щодо внесення відомостей про відповідних осіб до Реєстру.

В свою чергу, судом встановлено протиправність та безпідставність дій НАЗК як Реєстратора щодо включення відомостей стосовно позивача до Реєстру як про особу, яка вчинила корупційні або пов`язані із корупцією правопорушення на підставі наказу від 07.09.2020 № 973-к.

Згідно з частиною другою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про зміну способу захисту порушеного права позивача шляхом визнання протиправними дій Національного агентства з питань запобігання корупції, які виявилися у внесенні відомостей стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення.

В свою чергу, в частині позову про визнання протиправним рішення, суд відмовляє.

Щодо правових підстав для виключення позивача з Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення у зв`язку із порушенням цими відомостями прав, свобод та інтересів позивача, суд зазначає наступне.

Крім того, при прийнятті рішення у даній справі судом враховано, що приписами пунктів 70, 71 рішення Європейського суду з прав людини у справі RYSOVSKYY v. UKRAINE (Рисовський проти України) заява №29979/04 проаналізовано поняття "належне урядування", згідно з яким, аналізуючи відповідність цього мотивування Конвенції, Суд підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах "Беєлер проти Італії" [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, "Онер`їлдіз проти Туреччини" [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 08.04.2008 року, і "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15.09.2009 року). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20.05.2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії" (Toscuta and Others v. Romania), заява №36900/03, п. 37, від 25.11.2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини" (Oneryildiz v. Turkey), п. 128, та "Беєлер проти Італії" (Beyeler v. Italy), п. 119).

Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), n. 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (див. там само). З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pine v. the Czech Republic), заява № 36548/97, п. 58, ECHR 2002-VIII). Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), п. 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pine v. the Czech Republic), n. 58, а також рішення у справі "Ґаші проти Хорватії" (Gashi v. Croatia), заява № 32457/05, п. 40, від 13.12.2007 року, та у справі "Трґо проти Хорватії" (Trgo v. Croatia), заява № 35298/04, п. 67, від 11.06.2009 року).

Відповідно до частини другої статті 59 Закону №1700 інформація з Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, про внесення відомостей про особу до зазначеного реєстру або про відсутність відомостей про таку особу подається:

на запит державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з метою проведення спеціальної перевірки відомостей про осіб, які претендують на зайняття посад, пов`язаних з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування;

на запит правоохоронних органів у разі необхідності отримання такої інформації в рамках кримінального або адміністративного провадження або на запит прокурора в рамках здійснення нагляду за додержанням вимог і застосуванням законів;

у разі звернення фізичної особи (уповноваженої нею особи) або уповноваженого представника юридичної особи щодо отримання відомостей про себе або юридичну особу, яку він представляє.

Частиною третьою статті 59 Закону №1700 встановлено, що Національне агентство забезпечує оприлюднення на своєму офіційному веб-сайті відомостей з Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, протягом трьох робочих днів після їх внесення до реєстру.

Відкритими для безоплатного цілодобового доступу є такі відомості про фізичну особу, яку притягнуто до відповідальності за вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення: 1) прізвище, ім`я, по батькові; 2) місце роботи, посада на час вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення; 3) склад корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення; 4) вид покарання (стягнення); 5) спосіб вчинення дисциплінарного корупційного проступку; 6) вид дисциплінарного стягнення.

Зазначені відомості не належать до конфіденційної інформації про особу та не можуть бути обмежені в доступі.

Отже, наявність відкритих відомостей у Реєстрі дійсно можуть спричинювати негативний вплив на життя та професійну діяльність позивача, як особи, яка не вчинила порушення, пов`язаних з корупцією на підставі від 07.09.2020 року №973-к.

Згідно з абзацами 1 - 7 пункту 8 Положення в редакції, чинній на день розгляду справи судом, підставами для вилучення з Реєстру відомостей про особу, яка вчинила корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення, є: 1) ухвала суду про скасування вироку; 2) винесення виправдувального вироку; 3) відновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження; 4) скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення; 5) розпорядчий документ або судове рішення про скасування розпорядчого документа про накладення дисциплінарного стягнення; 6) заява особи, яка з 24 лютого 2022 року до припинення або скасування воєнного стану брала безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України у складі Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань.

Суд зауважує, що Положення містить вичерпний перелік підстав вилучення відомостей про особу з Реєстру.

В свою чергу, обираючи ефективний спосіб поновлення порушеного права позивача, судом також береться до уваги, що дисциплінарне стягнення з позивача знято, а не скасовано, як вірно зазначено відповідачем у процесуальних заявах по суті позову.

В той же час, суд зауважує, що в спірних правовідносинах, що склалися, жодна з підстав, встановлених у пункті 8 Положення в чинній редакції, не може бути застосована, оскільки відомості, внесені стосовно позивача в Реєстр є такими, що внесені безпідставно.

Таким чином, оскільки судом встановлено протиправне внесення відповідачем відомостей стосовно позивача в порушення пункту 9 Положення (в редакції, чинній на день внесення відомостей) та невідповідність останніх частині першій статті 59 Закону №1700, та те, що такі відомості взагалі не мали бути внесені до Реєстру, суд зобов`язує вилучити з Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення відомості стосовно ОСОБА_1 , як помилкові.

В свою чергу, суд вважає безпідставним посилання відповідача на правові висновки, викладені у постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 04.11.2020 року у справі №160/5397/20 щодо відсутності у позивача порушеного права внесеними у Реєстр відомостями, оскільки спірні правовідносини, що є предметом розгляду справи №640/18578/21 не є аналогічними (у справі №160/5397/20 внесенню відомостей до Реєстру передувало набрання законної сили постанови районного суду, якою особу - позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частини першої статті 172-2 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 850 гривень, з конфіскацією незаконно одержаної неправомірної вигоди матеріального характеру в сумі 2000 гривень).

Інші доводи відповідача не спростовують встановлених судом обставин.

Згідно статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з положеннями статті 75 Кодексу адміністративного судочинства України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно з пунктом 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Hirvisaari v. Finland від 27.09.2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Крім того, судом враховується, що згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також доводи позивача та відповідача щодо заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог у зв`язку із зміною способу захисту порушеного права з метою ефективного забезпечення захисту прав позивача.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

За подання до суду позовної заяви позивачем сплачено 908,00 грн. судового збору, що підтверджується квитанцією від 01.07.2021 року №3410.

З огляду на те, що судом задоволено позовні вимоги шляхом зміни способу захисту, викладеного у первісній позовній вимозі, що має своїм наслідком часткове задоволення позову, та враховуючи, що позовні вимоги не містять матеріального характеру, суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача сплаченої суми судового збору у повному розмірі за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 6, 9, 12, 73-80, 122, 123, 241, 245, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Національного агентства з питань запобігання корупції, які виявилися у внесенні відомостей стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення.

3. Зобов`язати Національне агентство з питань запобігання корупції вилучити з Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення відомості стосовно ОСОБА_1 , як помилкові.

4. В іншій частині відмовити.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 (іпн. НОМЕР_1 ) сплачену суму судового збору у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім грн. 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Національного агентства з питань запобігання корупції ().

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статті 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України:

Позивач: ОСОБА_1 (іпн. НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 );

Відповідач : Національне агентство з питань запобігання корупції (, адреса: 01103, м. Київ, вул. Дружби Народів, 28);

Третя особа: Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом (, 01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3).

Повне рішення складено 06.09.2022 року.

Суддя Л.О. Маруліна