Справа № 320/9671/21
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/9671/21 Суддя (судді) першої інстанції: Панова Г. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Кузьменка В.В.,

Василенка Я.М.,

за участі секретаря судового засідання Фищук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області, як відокремленого підрозділу ДПС України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 січня 2022 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Мирталь" до Головного управління ДПС у Київській області, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Агропроммаш» з позовом до Головного управління ДПС у Київській області, в якому просило суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 02.04.2021 № 54250716, що було прийнято ГУ ДПС у Київській області.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що податкове повідомлення-рішення, яким ТОВ «СП «Агропроммаш» донараховано суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 2201991 грн. є протиправним та таким, що підлягає скасуванню з огляду на те, що відповідачем не наведено в акті результатів перевірки показника суми донарахованих додаткових зобов`язань з податку на додану вартість в розмірі 2201991 грн, не наведено період (календарний день, місяць, квартал, півріччя, три квартали, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, при здійсненні якої нібито вчинено порушення, так само як і не наведено первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, зазначена сума донарахуувань не є ані податковим кредитом, ані сумою бюджетного відшкодування, ані від`ємним значенням, а є, на переконання відповідача, - «штучною переплатою», тобто відповідачем не доведено наявність порушення п. п.200.1, 200.2, 200.4. Податкового кодексу України, чим порушено приписи чинного законодавства при прийнятті спірного податкового повідомлення-рішення.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 24.01.2022 суд замінив позивача по справі - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агропроммаш» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Мирталь», у зв`язку з перейменуванням позивача.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 24 січня 2022 р. адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Київській області від 02.04.2021 № 54250716.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на неповне з`ясування всіх обставин справи та порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2022 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 07.09.2022.

28.07.2022 під № 29546 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство «Мирталь» надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Представник апелянта у судовому засіданні підтримала вимоги апеляційної скарги, просила їх задовольнити.

У судовому засіданні представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити оскаржуване рішення без змін.

Заслухавши суддю доповідача, вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Агропроммаш» зареєстроване як юридична особа 19.04.2011 Номер запису: 0007173 (код за ), перебуває на обліку в Бородянській ОДПІ ГУ ДПС у Київській області. Основним видом економічної діяльності підприємства є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур КВЕД 01.11.

На підставі направлень від 28.02.2020 №810, № 811, № 812, № 813, № 814, № 828 та від 09.02.2021 № 656/0717, № 658/0717, № 660/0717, № 663/0717, № 666/0717, виданих ГУ ДПС у Київській області, відповідно до пункту 77.4 статті 77 Податкового кодексу України, плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на 2020 рік, на підставі наказу ГУ ДПС у Київській області від 14.02.2020 № 406, проведена планова виїзна документальна перевірка ТОВ «СП «Агропроммаш» () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 по 31.12.2019, відповідно до затвердженого плану (переліку питань) документальної перевірки (додаток 1 до акта перевірки, який є його невід`ємною частиною).

За результатами вказаної перевірки, Головним управлінням ДПС у Київській області оформлено акт від 25.02.2021 № 2565/10-36-07-16/37606056, висновками якого встановлено наступне.

Перевірко пунктів № 1-7, 9-26 плану перевірки порушень не встановлено. Перевіркою встановлено порушення ТОВ «СП «Агропроммаш»: п.п.200.1, 200.2 та 200.4 ст.200 ПК України, Порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 28 січня 2016 року № 21, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 2201991 грн, в тому числі по періодам: січень 2019 року - 2201991 грн; п.п.198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст.198 та п.201.1, 201.7, 201.10, 201.11 ст.201 України, в результаті чого завищено залишок від`ємного значення податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податке періоду (р. 21 Декларації) в періоді, що перевірявся, на загальну суму 193636 грн, у числі по періодам: грудень 2019 року на суму 193636 грн.

Вказане в акті порушення п.п.200.1, 200.2 та 200.4 ст.200 ПК України, Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість грунтуються на висновках податкового органу щодо повноти декларування податку на додану вартість, викладених у пункті 3.1.2.3 акта.

Відповідачем зазначено про те, що за період з 01.01.2017 по 31.12.2019, ТОВ «СП «Агропроммаш» задекларовано податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету у сумі - 1905427 грн. Перевіркою повноти нарахування податку на додану вартість (визначення суми податку, що підлягає (підлягала) бюджетному відшкодуванню) за період з 01.01.2017 по 31. 12.2019 встановлено його заниження всього у сумі 2201991 грн., в тому числі по періодам: січень 2019 року - 2201991 грн. встановлено завищення залишку від`ємного значення податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р. 21 Декларації) на загальну суму 193636 грн, в тому числі по періодам: грудень 2019 року на суму 193636 грн.

Проведеною перевіркою встановлено, що ТОВ «СП «Агропроммаш» в січні 2019 року подано Уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за листопад 2017 року (вхідний від 20.01.2019 № ), та допущено помилку при заповненні показника рядка 16.1 Декларації «Від`ємне значення, що включається до складу ПК поточного періоду: значення р.21 попереднього звітного періоду», що призвело до зменшення показника рядка 18 Декларації з податку на додану вартість за листопад 2017 року (вхідний від 19.12.2017 № ) в розмірі 2201991 грн, в зв`язку з чим порушено підпункт 5 пункту 4 розділу V та підпункти 3, 4, 5 розділу VI Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерством фінансів України від 28.01.2016 року за №21, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 січня 2016 року за №159/28289, зі змінами та доповненнями, в результаті чого ТОВ «СП «Агропроммаш» занижено показник рядка 18 Декларації «Позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 9 - рядок 17 декларації) (позитивне значення), яке сплачується до державного бюджету» на загальну суму 2201991 грн (зведені дані щодо задекларованих платником податків та встановлених у ході проведення перевірки сум податкових зобов`язань, податкового кредиту, податку на додану вартість за період з 01.01.2017 по 3 1.12.2019 наведено в додатку 13 до акта перевірки).

Додатково, в акті перевірки зазначено про те, що в порушення п. п. 200.1, 200.2 та 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, Порядку заповнення та подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 року за № 21, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 січня 2016 року за № 159/28289, зі змінами та доповненнями, ТОВ «СП «Агропроммаш» завищено показники, задекларовані в рядку 18 Декларації «Позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 9 - рядок 17 декларації) (позитивне значення), яке сплачується до державного бюджету» на загальну суму 2201991 грн, в тому числі по періодам: січень 2019 року - 2201991 грн.

Дане порушення вимог чинного податкового законодавства встановлено при перевірці Податкових декларацій з податку на додану вартість та Уточнюючих розрахунків податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок.

Позивач не погоджуючись з висновками акта перевірки, подав до Головного управління ДПС у Київській області заперечення до акта перевірки від 25.02.2021 № 2565/10-36-07-16/37606056.

Надалі, листом від 30.03.2021 № 2367/12/10-36-07-16, Головне управління ДПС у Київській області «Про надання відповіді на заперечення до акта перевірки», висновки акта перевірки від 25.02.2021 № 2565/10-36-07-16/37606056 «Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «СП «Агропроммаш» (код за )» залишило без змін, а заперечення до акта перевірки - без задоволення.

За результатами перевірки на підставі складеного акта, відповідачем 02.04.2021 прийнято податкове повідомлення-рішення № 54250716, яким ТОВ «СП «Агропроммаш» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 2422190, 10 грн, з яких 2201991 грн за податковим зобов`язанням та 220199,10 грн за штрафними санкціями.

20.04.2021 ТОВ «СП «Агропроммаш» було подано до контролюючого органу скаргу на податкове повідомлення-рішення від 02.04.2021 № 54250716, яку рішенням ДПС України від 29.06.2021 № 14485/6/99-00-06-01-11-06 залишено без задоволення, а спірне податкове повідомлення-рішення залишене без змін.

Не погоджуючись із вказаними висновками акта перевірки та податковим повідомленням-рішенням від 02.04.2021 № 54250716, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що в акті перевірки не відображено відомостей щодо дослідження контролюючим органом, податкових декларацій (розрахунків) регістрів податкового та бухгалтерського обліку, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, як це передбачено положеннями пункту 44.1 статті 44, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України, при тому, що ТОВ «СП «Агропроммаш» в листопаді 2017 року мав від`ємне значення з податку на додану вартість у розмірі 3774522 грн., однак, відсутні належні та аргументовані пояснення та докази щодо того, яким чином за наявності від`ємного значення з податку на додану вартість у розмірі 3774522 грн позивач занизив зобов`язання з податку на додану вартість в цьому самому періоді на суму 2201991,00 грн., також і не наведено період (календарний день, місяць, квартал, півріччя, три квартали, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, при здійсненні якої нібито вчинено порушення. Відповідачем не доведено наявність об`єкту оподаткування відповідно до п. 185.1 ст. 185 ПК України.

Натомість, апелянт вважає вказані висновки суду першої інстанції помилковими, оскільки судом не було враховано, що ТОВ «СП «Агропроммаш» занижено показник рядка 18 Декларації «Позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 9 - рядок 17 декларації) (позитивне значення), яке сплачується до державного бюджету» на загальну суму 2201991 грн. У січні 2019 позивачем подано заповнений з помилками Уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за листопад 2017 року. У зазначеному вище уточнюючому розрахунку платником не заповнено Графу 40 «Показник, який уточнюється» в частині рядків 16 «Від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду», 19 «Від`ємне значення різниці», 20 «сума від`ємного значення ... на момент подання податкової декларації», 21 «Сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду), при цьому заповнено графи 5 «Уточнений показник» та 6 «Різниця» зазначених рядків. Крім того, в уточненому розрахунку в рядку 18 «Позитивне значення різниці» визначено «Показник, який уточнюється» в сумі 2 201 991 грн., якого не було за даними податкової декларації періоду, що уточнюється (було наявне від`ємне значення), «Уточнений показник» зазначено «-», в графі 6 «Різниця» визначено «-» 2201991 грн., що призвело до виникнення у картці платника податку так званої «штучної» переплати з ПДВ.

За результатами перевірки підтверджено відсутність за листопад 2017 року позитивного значення різниці між податковими зобов`язаннями та податковим кредитом, відсутність ПДВ до сплати, наявність від`ємного значення різниці між податковими зобов`язаннями та податковим кредитом.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі по тексту - ПК України, в редакції, чинній на час виникнення між сторонами спірних відносин).

Так, статтею 200 ПК України, визначено порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків.

За змістом пункту 200.1. статті 200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Нормами пункту 200.2. статті 200 ПК України, обумовлено, що при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом. Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету.

Варто зазначити, що пункт 200.4 статті 200 ПК України, визначає, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу; б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до приписів пункту 46.1 статті 46 ПК України, податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку, а також суми нарахованого єдиного внеску.

Згідно з пунктом 46.5 статті 46 ПК України, форма податкової декларації встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання.

У силу норм п. 48.1 статті 48 ПК України, форма податкової декларації повинна містити необхідні обов`язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

При цьому, пунктами 49.1, 49.2 статті 49 ПК України, передбачено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. Платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

Згідно із пунктом 50.1 статті 50 ПК України, у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку. Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.

У разі якщо показники оприлюдненої разом з аудиторським звітом річної фінансової звітності зазнали змін порівняно з показниками звіту про фінансовий стан (баланс) та звіту про прибути та збитки та інший сукупний дохід (звіту про фінансові результати), що подаються разом з податковою декларацією згідно з абзацом другим пункту 46.2 статті 46 цього Кодексу, та такі зміни вплинули на показники раніше поданої річної податкової декларації з податку на прибуток підприємств за відповідний податковий (звітний) період, платники податку на прибуток, які відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" зобов`язані оприлюднювати річну фінансову звітність та річну консолідовану фінансову звітність разом з аудиторським звітом, подають уточнюючий розрахунок до річної податкової декларації у строк не пізніше 10 червня року наступного за звітним.

Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів, зобов`язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті: а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку. Цей штраф не застосовується у разі подання уточнюючого розрахунку до податкової декларації з податку на прибуток підприємств за попередній податковий (звітний) рік з метою здійснення самостійного коригування відповідно до статті 39 цього Кодексу у строк не пізніше 1 жовтня року, наступного за звітним; б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов`язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п`яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов`язання з цього податку. Якщо після подачі декларації за звітний період платник податків подає нову декларацію з виправленими показниками до закінчення граничного строку подання декларації за такий самий звітний період або подає у наступних податкових періодах уточнюючу декларацію внаслідок виконання вимог пункту 169.4 статті 169 цього Кодексу, то штрафи, визначені у цьому пункті, не застосовуються.

Наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21 затверджено Порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за № 159/28289 (далі по тексту - Порядок № 21).

Відповідно до норм пункту 2 розділу І Порядку № 21, подання уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок (далі - уточнюючий розрахунок) (у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 розділу II Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених статтею 50 розділу II Кодексу)) передбачено пунктом 50.1 статті 50 розділу II Кодексу.

Так, розділом ІV Порядку № 21, обумовлено, у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 глави 9 розділу II Кодексу) платник податку самостійно виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним декларації, він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої декларації за формою, встановленою на дату подання уточнюючого розрахунку.

Внесення змін до податкової звітності за результатами самостійного виявлення помилок здійснюється у порядку, визначеному статтею 50 розділу II Кодексу.

У разі виправлення помилок у рядках поданої раніше декларації, до яких повинні додаватися додатки, до уточнюючого розрахунку повинні бути додані відповідні додатки, що містять інформацію щодо уточнених показників.

Не може бути зменшена сума податкових зобов`язань, яка не була сплачена до бюджету в минулих звітних (податкових) періодах, у зв`язку з повним або частковим списанням податкового боргу.

Зміна напряму узгодженого бюджетного відшкодування за рішенням платника податку здійснюється шляхом подання до контролюючого органу уточнюючого розрахунку до декларації за звітний (податковий) період, в якому було задеклароване таке бюджетне відшкодування.

Розділом VІ Порядку №21 обумовлено, що уточнюючий розрахунок може бути поданий у спосіб, визначений в абзаці четвертому пункту 50.1 статті 50 розділу II Кодексу (пункт 1).

У графі 4 відображаються відповідні показники декларації звітного періоду, що виправляється. У разі якщо до декларації за цей звітний період раніше вносилися зміни, у графі 4 відображаються відповідні показники графи 5 останнього уточнюючого розрахунку, який подавався до декларації звітного (податкового) періоду, що виправляється (пункт 2).

У графі 5 уточнюючого розрахунку відображаються відповідні показники з урахуванням виправлення (пункт 3).

У графі 6 відображається сума помилки (абсолютне значення (пункт 4).

У разі виправлення значення рядка 21 декларації, яке у майбутніх звітних періодах не вплинуло на значення рядка 18 чи рядка 20.2, уточнюючий розрахунок подається за один звітний період, в якому вносяться відповідні зміни. Такий уточнюючий розрахунок може бути поданий у спосіб, визначений в абзаці четвертому пункту 50.1 статті 50 розділу II Кодексу. Значення графи 6 рядка 21 уточнюючого розрахунку (як збільшення, так і зменшення) враховується у рядку 16.2 декларації за звітний період, у якому подано такий уточнюючий розрахунок (пункт 5).

У разі виправлення значення рядка 21 декларації, яке у майбутніх періодах впливатиме на значення рядка 18 чи рядка 20.2, уточнюючий розрахунок подається за кожний звітний період, у якому значення рядка 21 декларації впливало на значення рядка 18 чи рядка 20.2 (пункт 6).

Платник податків, який самостійно виявляє факт заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів, зобов`язаний сплатити штраф, нарахований відповідно до абзацу четвертого пункту 50.1 статті 50 розділу II Кодексу. Сума нарахованого штрафу відображається у графі 6 рядка 18.1 (пункт 7).

У разі виправлення помилок у рядках поданої раніше декларації, до яких повинні додаватися додатки, до уточнюючого розрахунку повинні бути додані відповідні додатки, що містять інформацію щодо уточнених показників (пункт 8).

Підпунктом 5 пункту 5 розділу V Порядку № 21, визначено, що сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1 + рядок 20.3), відображається у рядку 21 та переноситься до рядка 16.1 наступного звітного (податкового) періоду.

Під час розгляду даного спору в суді першої інстанції було досліджено, що 19.12.2017 ТОВ «СП «Агропроммаш» (позивачем) було подано до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість за листопад 2017 року .

20.01.2019 ТОВ «СП «Агропроммаш» було заповнено уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок у податковій декларації за листопад 2017 року, на якому відображена відмітка контролюючого органу щодо прийняття документа.

Відповідно до наданих позивачем пояснень, згідно пояснень бухгалтера метою складання Уточнюючого розрахунку було уточнення відомостей рядка 21 (Від`ємне значення) Податкової декларації за листопад 2017 року в рядку 16.1. (Від`ємне значення, що включається до ПК поточного періоду) Уточнюючого розрахунку, однак під час внесення даних бухгалтером у встановленому порядку, відомості не відображались або відображались невірно, та за результатами заповнення та автоматичного програмного збою, уточнюючий розрахунок виявився заповненим неправильно.

Колегія суддів наголошує на тому, що у разі встановлення за наслідком проведення перевірки платника податків порушень, в акті перевірки зазначаються як факти заниження, так і факти завищення податкових зобов`язань платника, у даному ж випадку, відповідач дійшов висновку про порушення позивачем п.п.200.1, 200.2 та 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого, позивачем занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 2201991 грн., в тому числі по періодам: січень 2019 року - 2201991 грн з огляду на подання Уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за листопад 2017 року (вхідний від 20.01.2019 № ), та допущено помилку при заповненні показника рядка 16.1 Декларації, що призвело до зменшення показника рядка 18 Декларації.

Відтак, ГУ ДПС у Київській області дійшло висновку про заниження податку на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 2201991 грн., в тому числі по періодам: січень 2019 року - 2201991 грн., проте, як рпавильно звернув увагу суд першої інстанції, перевірки правильності визначення податку на додану вартість відповідач здійснював лише за результатом аналізу уточнюючої декларації та декларації з податку на додану вартість за листопад 2017 року, водночас, в акті перевірки не відображено відомостей щодо дослідження контролюючим органом, податкових декларацій (розрахунків) регістрів податкового та бухгалтерського обліку, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, як це передбачено положеннями пункту 44.1 статті 44, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України.

Також, як під час розгляду спору в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду, контролюючий орган так і не зміг пояснити, яким чином при наявності в листопаді 2017 року від`ємного значення з податку на додану вартість у розмірі 3774522 грн., за той же період позивач занизив зобов`язання з податку на додану вартість на суму 2201991,00 грн. Відповідач на запитання колегії суддів щодо даної обставини, це пояснив тим, що вказані показники виникли внаслідок штучної переплати з ПДВ, на підсатві допущених у заповненні декларації/уточнення показників, проте, залишилось не доведеним та без відповідних обґрунтувань, періоду (календарний день, місяць, квартал, півріччя, три квартали, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, при здійсненні якої нібито вчинено порушення, так само як і не наведено первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, та докази, що підтверджують наявність факту порушення, відповідачем не доведено наявність об`єкту оподаткування відповідно до п. 185.1. ПК України.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що висновок контролюючого органу про порушення позивачем п.п. 200.1, 200.2 та 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 28 січня 2016 року № 21 (зі змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 2 201 991 грн., в тому числі по періодам: січень 2019 року - 2 201 991 грн., є сформованим без повного встановлення обставин виникнення податкового кредиту та недоведеним.

Податковий орган, не навів жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що позивачем було порушено податкове законодавство, а також не зазначено інших обставин, які могли б свідчити про порушення позивачем законодавства України. Податковим органом не було наведено підстав та не надано доказів щодо обгрнутованості висновків щодо заниження від`ємного значення з податку на додану вартість позивачем.

Тож, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню.

У цілому, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог та не є підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду першої інстанції. Під час апеляційного розгляду сторона відповідача так і не змогла надати обґрунтовані заперечення та спростування висновків суду першої інстанції, на підставі яких суд дійшов висновку про безпідставність донарахування позивачу грошових зобов`язань без доведеності порушень з боку позивача та об`єкту оподаткування.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та прийнято судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, з огляду на що, рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області, як відокремленого підрозділу ДПС України - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 січня 2022 р. - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді В.В. Кузьменко

Я.М. Василенко

Повний текст постанови складено 09.09.2022.