Справа № 520/748/22
Суддя: Григоров Д.В.
Дата ухвалення: 2022-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

12 вересня 2022 р. справа № 520/748/22

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Григоров Д.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Ткаченко Юлія Олегівна в інтересах ОСОБА_1 звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДПС у Харківській області від 15 грудня 2021 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

В обгрунтування заявленого позову зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним та необгрунтованим, таким, що порушує інтереси позивача.

Як підстави позовних вимог зазначено, що згідно оскаржуваного рішення позивачу нараховано штраф та пеню за несплату (несвоєчасну сплату) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (штрафна санкція у розмірі 860,47 грн. за період з 23.04.2013 року до 23.03.2017 року, штрафна санкція у розмірі 2 071,89 грн. за період з 21.01.2015 року до 24.03.2017 року та нарахована пеня у розмірі 14 498,54 грн., у загальній сумі 17 430,90 грн.), хоча позивач припинив підприємницьку діяльність в 2017 році, тобто контролюючим органом пропущено строк для застосування штрафних санкцій; під час здійснення підприємницької діяльності позивач сплачував єдиний внесок, що підтверджується квитанціями, які додано до матеріалів справи, а тому сума недоїмки за ним обрахована контролюючим органом не вірно.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 17.01.2022 р. відкрито спрощене провадження у вказаний адміністративній справі.

Згідно з положеннями ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з положеннями ч.2,3,4,5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Представник відповідача надав до суду відзив на позов, в якому зазначив, що згідно з ч. 16 ст. 25 Закону № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі Закон №2464-VI) строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується. Також зазначив, що застосування штрафних санкцій та нарахування пені позивачу здійснено контролюючим органом на суми єдиного внеску, нараховані за період з 2013 по І квартал 2017 року, тобто на грошові зобов`язання, що виникли у позивача як платника єдиного внеску. Зважаючи на вищевикладене, контролюючий орган при прийнятті оскаржуваного рішення діяв виключно у межах повноважень та у спосіб, передбачений законодавством та права позивача у жодному разі не було порушено. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник позивача надав до суду відповідь на відзив, в якій підтримав вимоги, викладені в адміністративному позові.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 14.07.2002р. по 27.02.2017р. перебував на обліку в ГУ ДПС у Харківській області як фізична особа-підприємець та здійснював свою діяльність на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності (3 група).

18.06.2021р. ГУ ДПС у Харківській області було ухвалено рішення № про застосування до позивача штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яке було скасовано рішенням ДПС № 6199/Є/99-00-06-02-01-09 від 27.07.2021р. з посиланням на винесення рішення не за встановленою формою. В подальшому, 04.08.2021р. контролюючими органом було сформовано та надіслано вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-2522-23 про сплату 18 831,66 грн., в тому числі 1400,76 грн. недоїмки, 2932,36 грн. штрафу та 14498,54 грн. пені з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. За наслідками адміністративного оскарження вказану вимогу було відкликано з посиланням на передчасність занесення до інтегрованої картки платника неузгоджених сум штрафних санкцій та пені згідно рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 18.06.2021р. № , яке було скасовано.

В подальшому відповідачем було ухвалено рішення від 27.08.2021р. № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені, яке було скасовано за наслідками адміністративного оскарження та 15.12.2021р. відповідачем ухвалено рішення № , яке оскаржується в даній справі, згідно якого позивача зобов`язано сплатити заборгованість зі сплати єдиного внеску в розмірі 17 430,90 грн., в тому числі : 860,47 грн.- штраф за період з 23.04.2013р. по 23.03.2017р.; 2 071,89 грн. штраф за період з 21.01.2015р. по 24.03.2017р.; 14 498,54 грн. пеня.

Не погоджуючись з рішенням про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 15.12.2021р. №, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Нормативно-правове регулювання спірних правовідносин полягає в наступному.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 2 ч.1 ст.1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" визначено, що єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно ч.4 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Абзацом 3 ч.8 ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" передбачено, що платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

За правилом абз.1 ч.5 ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування

За визначенням п.6 ч.1 ст.1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування") недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена податковим органом у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч.10 ст.25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Згідно з п.2 ч.11 ст.25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Отже, базою нарахування пені і застосування штрафу є саме недоїмка з ЄСВ, а підставою реалізації перелічених мір юридичної відповідальності - момент скоєння особою діяння з оплати ЄСВ поза межами визначеного законом строку.

Інструкція про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджена наказом 20.04.2015р. №449 Міністерства Фінансів України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) визначає процедуру нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) страхувальниками, визначеними Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон), нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів (далі за текстом - Інструкція № 449).

Так, п.1 розділу VII Інструкції № 449 встановлено, що за порушення норм законодавства про єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до платників, на яких згідно із Законом покладено обов`язок нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок, застосовуються фінансові санкції (штрафи та пеня) відповідно до Закону.

Підпункт 2 пункту другого розділу VII Інструкції № 449 передбачено, що за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення у період до 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення, починаючи з 01 січня 2015 року накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції.

Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів. При застосуванні штрафів, зазначених у цьому підпункті, приймається одне рішення на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки незалежно від періодів та кількості випадків сплати за вказані періоди.

Пункт сьомий розділу VII Інструкції № 449 визначає, що рішення про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених пунктами 2, 3, 5 та 6 цього розділу, за наслідками розгляду акта та інших матеріалів про порушення приймає начальник відповідного органу доходів і зборів або його заступник.

Отже, суд доходить висновку, що підпунктом 2 пункту другого розділу VII Інструкції № 449 чітко передбачено, що розрахунок фінансової санкції (за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску) здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів.

Вказаний висновок також наведений і у постанові Верховного Суду від 13.11.2018р. по справі №813/4686/16.

Отже, відомості картки особового рахунку платника з ЄСВ, котрий ведеться контролюючим органом, є цілком легітимним джерелом одержання об`єктивних даних фактичної дійсності про стан виконання обов`язку з ЄСВ.

Позивач жодних доводів про неправдивість або недостовірність будь-яких облікових операцій, відображених у картці платника ЄСВ не навів.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до інтегрованої картки платника позивача інформаційної системи органу доходів, і зборів «Податковий блок» по єдиному внеску фізичним особам - підприємцям, які обрали спрощену систему оподаткування (тобто сплата ЄСВ «за себе», код класифікації доходів бюджету (71040000), на початку 2013 року в позивача рахувалась недоїмка в розмірі 2 388,06 грн., що передана до контролюючого органу Пенсійним фондом України, який до 2013 року здійснював ЄСВ.

Починаючи з 19.10.2013р. контролюючим органом проведено нарахування єдиного внеску позивачу з 2013 року по I квартал 2017 року (нарахування від 19.04.2017р.), які здійснено у період здійснення позивачем підприємницької діяльності, тобто за період, коли ОСОБА_1 був платником ЄСВ.

Застосування штрафних санкцій та нарахування пені позивачу здійснено контролюючим органом на суми єдиного внеску, нараховані за період з 2013 по І квартал 2017 року, тобто на грошові зобов`язання, що виникли у позивача як платника ЄСВ внеску. Вказане відображено в розрахунку штрафної санкції, доданого до матеріалів справи, де останньою сумою єдиного внеску, на яку нараховано пеню та штраф є нарахування єдиного внеску від 19.01.2017 (нарахування за I квартал 2017 року).

Таким чином, у зв`язку з тим, що позивачем було порушено терміни сплати ЄСВ, за що, відповідно до п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону № 2464-VI передбачено застосування штрафних санкцій за несплату (неперерахування) або не своєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску у розмірі 10 відсотків до 01.01.2015р. та 20 відсотків з 01.01.2015р., та відповідно до ч. 10 ст. 25 Закону № 2464-VI, на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Позивач жодних належних доводів підтверджуючих своєчасне виконання обов`язку з оплати ЄСВ і відповідних доказів до суду не надав.

Стосовно доводів позовної заяви про те, що позивач сплачував ЄСВ, що він підтверджує квитанціями, суд зауважує, що відповідно до ч. 6 ст. 25 Закону № 2464-VI за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Так, контролюючим органом факт такої сплати не заперечується, зокрема, з урахуванням часткового погашення недоїмки на підставі платiжного доручення вiд 09.02.2017р. № 316010 на суму 3 797,64 грн., проте, з урахуванням положень чинного законодавства за рахунок сум надходжень було погашено заборгованість, яка виникла у 2013 році (строк сплати вказаних грошових зобов`язань сплив у 2013 році), а відтак єдиний внесок було сплачено з порушенням законодавчо встановленого строку.

Щодо посилань позивача на те, що він не мав статусу підприємця під час нарахування йому контролюючим органом ЄСВ та санкцій, що, на його думку, виключало законність такого нарахування, суд зазначає, що відповідно до ч.8 ст.4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Частиною 4 ст.6 Закону №2464-VI встановлено, що у разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця така фізична особа користується правами, виконує обов`язки та несе відповідальність, що передбачені для платника єдиного внеску, в частині діяльності, яка здійснювалася нею як фізичною особою - підприємцем.

Згідно п. 14.1.162 ст. 14 ПК України пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми податкових зобов`язань та/або на суми штрафних (фінансових) санкцій, не сплачених у встановлені законодавством строки, а також нарахована в інших випадках та порядку, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

Відповідно до п. 14.1.265 ст. 14 ПК України штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з осіб, що вчинили податкове правопорушення або порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності;

Згідно п.65.10.8 ст.65 ПК України державна реєстрація (реєстрація) припинення підприємницької чи незалежної професійної діяльності фізичної особи або внесення до Державного реєстру запису про припинення такої діяльності фізичною особою не припиняє її зобов`язань, що виникли під час провадження підприємницької чи незалежної професійної діяльності, та не змінює строків, порядків виконання таких зобов`язань та застосування санкцій за їх невиконання.

За правилами п.97.4.3 ст.97 ПК України особою, відповідальною за погашення грошових зобов`язань чи податкового боргу платника податків, є: стосовно фізичної особи - підприємця або фізичної особи, яка провадить незалежну професійну діяльність, - така фізична особа.

Так, Верховний Суд України висловив правову позицію з даного питання, зокрема в постанові від 04 грудня 2013 року у справі №6-125цс13, за якою, відповідно до статей 51, 52, 598 - 609 Цивільного кодексу України, статей 47 - 49 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14 травня 1992 року №2343-XII однією із особливостей підстав припинення зобов`язань для фізичної особи-підприємця є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності-фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

З огляду на викладене, суд не приймає до уваги доводи позивача про те, що він не має обов`язку сплачувати єдиний соціальний внесок, штрафні санкції та пеню, оскільки станом 27.02.2017р. вже не був фізичною особою-підприємцем.

Розглядаючи справу в межах доводів адміністративного позову та обсягів судової перевірки, що визначені ч. 2 ст. 2 КАС України, суд доходить висновку про необгрунтованість заявлених позовних вимог.

При цьому суд констатує, що відповідачем у справі, з урахуванням приписів ч.2 ст.77 КАС України, належними та допустимими доказами доведено законність та обгрунтованість оскаржуваного рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 19, 139, 205, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про визнання протиправним та скасування рішення відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст рішення складено та підписано 12.09.2022р.

Суддя Д.В. Григоров