Справа № 757/52078/21-а
Суддя: Новак Р. В.
Дата ухвалення: 2022-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2022 року Печерський районний суду м. Києва в складі

головуючої судді Новака Р.В.,

за участі секретаря судових засідань Талдоновій М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Печерського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позовних вимоги вказав, що 05.09.2021 ОСОБА_1 зупинили працівники поліції та винесли постанову серії ЕГА № 408779 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП. Разом з тим, позивач вважає, що інспектор Гребенюк О.О. не розпочинаючи розгляду справи повідомив водія про притягнення його до адміністративної відповідальності, при цьому, не провів належну підготовку для розгляду справи, не роз`яснив усі права, відповідно до КУпАП, не роз`яснив право скористатися правовою допомогою, при цьому не провів повний, всебічний та належний розгляд справи. Крім того, зауважив, що інспектором не було дотримано вимог статті 279 КУпАП, не оголошено зміст постанови. Постанова не ґрунтується на будь-яких доказах. Наголосив, що дійсно здійснив виклик поліції, проте такий не був безпідставним. Позивач вважав, що працівниками поліції було грубо порушено Закон України «Про національну поліцію», протиправно його затримано та позбавлено права пересування. Позивач вважав, що викликавши працівників поліції він скористався своїм конституційним правом на звернення до органів державної влади. Крім того, зазначення в постанові про те, що позивач перебував у стані алкогольного сп`яніння грубо порушує презумпцію невинуватості. З цих та інших підстав просив постанову серії ЕГА № 408779 по справі про адміністративне правопорушення визнати протиправною та скасувати.

Ухвалою суду від 28.07.2021 відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами ст.ст. 257, 268 КАС України, у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін.

В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність.

В судове засідання представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи не з`явився, відзив на позовну заяву не подав.

Суд, вивчивши доводи позовної заяви, повно, всебічно та об`єктивно оцінивши зібрані у справі докази, дійшов до наступного висновку.

За нормою пункту 1 частини першої статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до постанови серії ЕГА № 408779 по справі про адміністративне правопорушення, 05.09. 2021 року о 01:56 заступником командира роти першого полку четвертого батальйону четвертої роти УПП в м. Києві ст. лейтенантом поліції Гребенюком О.О. було встановлено наступні обставини: «05.09.2021 за адресою: м. Київ, вул. Рибальська, 36, громадянин ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, здійснив завідомо неправдивий виклик поліції по спецлінії 102 та повідомив, що його зупинили неправомірно та не повідомляють причину зупинки, насправді інформація не підтвердилась». Було постановлено притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу 3400,00 грн.

Як вбачається з відмітки на поштовому конверті, вказану постанову ОСОБА_1 отримав 17.09.2021 та звернувся до суду про її оскарження в межах встановленого КАС України десятиденного терміну.

Вивчивши позовну заяву, повно та всебічно дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

За змістом статті 183 КУпАП завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань, - тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із частиною першою статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За положеннями частини другої статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Згідно із частинами першої - другої статті 7, статті 245 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання принципу законності. Завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Частиною першою статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Докази суду надають учасники справи (частина третя статті 77 КАС України).

Верховний Суд у своїй Постанові від 26 квітня 2018 року у справі N 338/1/17 вказав, що постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення цією особою адміністративного проступку, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Європейський суд з прав людини у п. 36 рішення в справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), від 1 липня 2003 року N 37801/97, зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).

Виходячи з наведеного вище, саме суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести, що він діяв у межах, установлених законом, відповідно до повноважень та у спосіб, що визначені законом. Також саме на посадову особу (суб`єкт владних повноважень), яка вирішує питання щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, покладається обов`язок по доказуванню наявності події і складу адміністративного правопорушення в діях особи, що притягається до відповідальності, і обов`язок по збиранню та фіксуванню доказів на підтвердження події та складу правопорушення.

Відповідно до вимог статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Разом з тим, згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, в КУпАП та КАС України визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення та її перегляду судом у випадку оскарження, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. В даній категорії справ відповідач, як суб`єкт владних повноважень, повинен зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростувати позицію позивача та його заперечення проти пред`явленого йому обвинувачення, адже в силу частини третьої статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, для використання доказу при розгляді справи необхідно, щоб він був належним і допустимим. Належний доказ - це доказ, зміст якого відтворює (приблизно чи вірогідно) фактичну обставину, що має значення для правильного вирішення справи. До того ж фактичні дані - це дані, які маючи зв`язок із фактами предмета доведення, здатні підтвердити існування чи відсутність доказуваних фактів, а допустимим вважається той доказ, який був отриманий у встановленому законом порядку і передбаченими способами, а також, коли законодавець допускає його використання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Оскаржувана постанова не містить опису обставин справи, встановлених під час розгляду справи, до неї не додано жодних доказів, а також пояснень свідків, що свідчили би про наявність у позивача вини у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він притягнутий до відповідальності. Матеріали справи не містять доказів у справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, суд вважає слушним твердження представника позивача, що ні оскаржувана постанова, ні матеріали справи, не містять доказів того, що ОСОБА_1 було роз`яснено його права, передбачені Конституцією України та КУпАП. Так само, з досліджених судом матеріалів справи не убачається дотримання працівником поліції порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, визначеного КУпАП.

Суд враховує, що відповідач, достовірно знаючи про наявність даного спору у суді, не подав відзиву, маючи достатньо часу для цього, - що за приписами КАСУ може розглядатись як визнання ним позову.

Натомість, матеріали справи містять переконливі докази відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію», завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про Національну поліцію», поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За правилом ст. 214 КПК України, Слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування. Здійснення досудового розслідування, крім випадків, передбачених цією частиною, до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом. У невідкладних випадках до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань може бути проведений огляд місця події (відомості вносяться невідкладно після завершення огляду).

Як убачається зі змісту постанови та з позовної заяви, ОСОБА_1 вважав, що працівники поліції перевищили службові повноваження та допустили порушення його прав, хотів про це подати відповідну заяву. Зі змісту оскаржуваної постанови не убачається, що працівник патрульної поліції Гребенюк О.О., прибувши за викликом ОСОБА_1 , забезпечив йому умови для подачі повідомлення про допущені, на його думку, порушення з боку працівників поліції. Натомість, ст. лейтенантом Гребенюком О.О., не маючи на те жодних підстав та повноважень, було зазначено в оскаржуваній постанові судження про те, що надана ОСОБА_1 інформація щодо можливих допущених відносно нього порушень не підтвердилась. Разом з тим, таке судження, на думку суду, є передчасним, оскільки неправомірна зупинка людини працівниками поліції є перевищенням службових повноважень, відповідальність за що передбачена ст. 365 КК України. Тому, перевірка викладених фактів мала б відбуватися після реєстрації відомостей і Єдиному реєстрі досудових розслідувань, за правилами, визначеними ст. 214 КПК України.

Таким чином, суд дійшов висновків, що звертаючись по спеціальній лінії 102 до органів поліції, позивач скористався своїм конституційним правом на звернення до органів державної влади та повідомив про неправомірні, на його думку, дії працівників патрульної поліції. Зазначені обставини, що були встановлені судом, виключають склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП.

Суд також погоджується із доводами адвоката Маляра С.А. в тій частині, що ст. лейтенантом Гребенюком О.О. грубо порушено презумпцію невинуватості, зазначивши в мотивувальній частині оскаржуваної постанови , що « ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння здійснив завідомо неправдивий виклик поліції».

Пункт 2.5.ПДРУкраїни передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. п. 4, 5, 6, 7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженогопостановою КабінетуМіністрів Українивід 17грудня 2008 року N 1103 (надалі Порядку),огляд настан сп`янінняпроводиться поліцейськимна місцізупинки транспортногозасобу звикористанням спеціальнихтехнічних засобів. Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Порядок проведення огляду водіїв на стан сп`яніння визначається Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року N 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за N 1413/27858 (надалі Інструкція).

Відповідно до п. 6 розділу II вказаної Інструкції огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

За положеннями ст. 266КУпАП особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають огляду на стан алкогольного сп`яніння, який проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення такого огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи, відповідно до ч. 3ст. 62 Конституції України, мають тлумачитись на її користь, а згідно п. 2ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно закону, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

Згідно п. 2 Порядку, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Пунктом 6 Порядку визначено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 8 Інструкції форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до Інструкції.

У разі відмови водія пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я, після вручення відповідного направлення, працівниками поліції складається протокол про вчинення адміністративного правопорушення, який направляється для розгляду до суду.

Матеріали справи не містять належних і допустимих доказів, із урахуванням п.6 Порядку, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Натомість, довідка лікаря нарколога від 05.09. 2021 року, що міститься у матеріалах справи, спростовує вказані доводи відповідача.

Відповідно до ст. 221 КУпАП, районні, районні у місті, міські чи міськрайонні суди (судді) Судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені зокрема ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Тому, суд дійшов висновків, що працівником поліції, який виніс оскаржувану постанову, було грубо порушено ст. 62 Конституції України та протиправно зазначено про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, чим допущено грубе порушення прав останнього.

Також, суд звертає увагу, що хоч мотивувальна частина оскаржуваної постанови і містить посилання на ст. 183 КУпАП, проте в резулятивній частині не зазначено за якою саме статтею КУпАП ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності, що суперечить одному із основних принципів адміністративного судочинства - верховенство права.

Згідно із частиною третьою статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи сукупність викладених обставин, грубе порушення прав ОСОБА_1 при складанні оскаржуваної постанови та недоведеність вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183 КУпАП, суд доходить до висновку про доцільність скасуванням оскаржуваної постанови.

Відповідно до положень пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази, які б давали суду підстави прийти до обґрунтованого висновку щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 183 КУпАП.

Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 908, 00 грн. та 18 грн 55 коп. комісія за сплату судового збору.

Керуючись статтями 5-7, 9, 77, 139, 241-246, 252, 268, 271, 286 КАС України, суд,

ВИРШІИВ:

Адміністративний позов адвоката Маляра Станіслава Анатолійовича, поданий в інтересах ОСОБА_1 Департаменту патрульної поліції, - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 408779 від 05.09. 2021 року, винесену заступником командира роти першого полку четвертого батальйону четвертої роти Управління патрульної поліції в м. Києві ст. лейтенантом Гребенюком О.О. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і накладення на нього штрафу у вигляді 3400 грн.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 183 КУпАП - закрити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за рахунок бюджетних асигнувань, витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.В. Новак