Справа № 640/36983/21
Суддя: Костенко Д.А.
Дата ухвалення: 2022-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2022 року м. Київ №640/36983/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Костенка Д.А., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною і скасування постанови від 10.11.2021 про відкриття виконавчого провадження №67447101,

в с т а н о в и в:

Підстава позову: неправомірність відкриття виконавчого провадження, оскільки виконав-чий документ - вимога про сплату боргу (недоїмки) від 10.05.2019 №Ф-276153-17У - подано до виконання 10.11.2021, тобто після закінчення встановленого ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" тримісячного строку пред`явлення його до примусового виконання, тому відповідач повинен був відмовити у відкритті виконавчого провадження.

Відповідач відзив на позов не подав, причин чого суду не повідомив, у зв`язку з чим та згідно з ч. 6 ст. 162 КАС України суд розглядає справу за наявними матеріалами.

Представник позивача подав додаткові письмові пояснення, в яких зазначив, що вимога про сплату боргу (недоїмки) вручена позивачу 20.05.2019, згідно з п. 95.2 ст. 95 ПК України набрала чинності - 19.07.2019, граничний строк пред`явлення до виконання - 19.10.2019. До пояснень додав копію листа Головного управління ДПС у м. Києві від 17.12.2021 №115925/6/26-15-24-05-10, яким надано відповідь на адвокатський запит.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини.

Постановою відповідача від 10.11.2019 відкрито виконавче провадження №67447101 по примусовому виконанню вимоги Головного управління ДПС у м. Києві від 10.05.2019 №Ф-276153-17У про стягнення з позивача заборгованості з єдиного внеску у сумі 21030,90 грн., виконавчого збору у сумі 2103,09 грн. і витрат у сумі 400,00 грн.

Як зазначено у постанові, виконавчий документ вступив у законну силу (набрав чинності) 20.10.2021.

До позовної заяви додано копії:

- вимоги Головного управління ДФС у м. Києві про сплату боргу (недоїмки) від 10.05.2019 №Ф-276153-17, в якій зазначено про наявність у позивача станом на 30.04.2019 заборгованості із сплати єдиного внеску у сумі 21030,90 грн.;

- поштового конверту (штрих-кодовий ідентифікатор №898), який здано на пошту 14.05.2019.

У листі Головного управління ДПС у м. Києві від 17.12.2021 №115925/6/26-15-24-05-10 представнику позивача повідомлено, що згідно з поштовим повідомленням про вручення вимога про сплату боргу (недоїмки) від 10.05.2019 №Ф-276153-17 на суму 21030,90 грн. вручена позивачу 20.05.2019.

Копія вимоги Головного управління ДФС у м. Києві про сплату боргу (недоїмки) від 10.05.2019 №Ф-276153-17, отримана позивачем, не містить даних про набрання нею чинності.

Однак, у матеріалах виконавчого провадження №67447101 наявна інша вимога Головного управління ДПС у м. Києві про сплату боргу (недоїмки) від 10.05.2019 №Ф-276153-17У, яка містить відомості про набрання нею чинності 20.10.2021. Крім того, порівнявши вказані вимоги, суд зазначає, що подана стягувачем вимога містить у третій частині номеру літеру "У", її складено Головним управлінням ДПС у м. Києві (код ЄДРПОУ ВП 44116011), а заборгованість у сумі 21030,90 грн. існує у позивача станом на 20.10.2021.

Отже, судом встановлено, що до примусового виконання подано інший виконавчий документ - вимогу Головного управління ДПС у м. Києві про сплату боргу (недоїмки) від 10.05.2019 №Ф-276153-17У, на підставі якої відповідач відкрив виконавче провадження.

На час вирішення справи постановою відповідача від 19.07.2022 повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження".

Спірні правовідносини виникли у сфері примусового виконання рішень і стосуються правомірності відкриття виконавчого провадження про виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404) виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

У пункті 7 ч. 1 ст. 3 Закону №1404 зазначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення інших державних органів <...>, які законом визнані виконавчими документами.

Згідно з ч. 4 ст. 25 Закону України від 08.07.2010 №2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон №2464) вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.

Вимога органу доходів і зборів про сплату недоїмки або рішення суду щодо стягнення суми недоїмки виконується державною виконавчою службою в порядку, встановленому законом.

Згідно з п.п. 4, 5 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 21.12.2020 №790), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 за №508/26953 (далі - Інструкція №449), в третій частині літера "У" (інформація щодо узгодження вимоги) проставляється у разі надсилання:

платнику узгодженої вимоги внаслідок процедури оскарження;

вимоги до органів державної виконавчої служби або до органів Казначейства відповідно до цієї Інструкції (п. 4).

У разі якщо платник єдиного внеску протягом 10 календарних днів з дня надходження (отримання) вимоги про сплату боргу (недоїмки) не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з податковим органом шляхом оскарження в адміністративному чи судовому порядку або не сплатив узгоджену суму боргу (недоїмки) (з дня отримання відповідного рішення податкового органу або суду), після спливу останнього дня відповідного строку така вимога вважається узгодженою (набирає чинності).

Податковий орган протягом 10 робочих днів з дня узгодження вимоги (набрання нею чинності) пред`являє її до виконання органу державної виконавчої служби в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження" (п. 5).

Як встановлено судом, вимога Головного управління ДФС у м. Києві про сплату боргу (недоїмки) від 10.05.2019 №Ф-276153-17 одержана позивачем 20.05.2019.

Лист Головного управління ДПС у м. Києві від 17.12.2021 №115925/6/26-15-24-05-10 та інші матеріали справи не містять відомостей про узгодження позивачем вказаної вимоги Головного управління ДФС у м. Києві шляхом її оскарження в адміністративному чи судовому порядку або сплати суми заборгованості, а позивач таких обставин не зазначав.

Отже, згідно з ч. 4 ст. 25 Закону №2464, п. 5 розділу VI Інструкції №449 вказана вимога вважається узгодженою і набрала чинності 30.05.2019, з цього дня у контролюючого органу виникли підстави для надіслання вимоги до підрозділу державної виконавчої служби і проставлення у вимозі літери "У".

Згідно із ст. 12 Закону №1404 виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців (ч. 1).

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття (ч. 2).

Відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону №2464, п. 5 розділу VI Інструкції №449 і ч.ч. 1, 2 ст. 12 Закону №1404 узгоджена вимога про сплату боргу (недоїмки) від 10.05.2019 №Ф-276153-17 могла бути пред`явлена стягувачем до примусового виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею чинності (законної сили), тобто з 01.06.2019.

Проте, досліджені докази свідчать, що контролюючим органом (стягувачем) сформовано іншу вимогу про сплату боргу (недоїмки) у сумі 21030,90 грн., що існує станом на 20.11.2021, яка має таку ж дату - "10.05.2019", а в третій частині номері проставлено літеру "У", яку (вимогу) надіслано до державної виконавчої служби після 20.10.2021.

Отже, наявні у справі докази у своїй сукупності підтверджують, що узгоджену вимогу про стягнення боргу (недоїмки) сформовано і надіслано стягувачем до примусового виконання після закінчення тримісячного строку після її фактичного узгодження і набрання нею чинності.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що приймаючи постанову про відкриття вико-навчого провадження №67447101 відповідач діяв обґрунтовано, на підставі, у межах повнова-жень та у спосіб, що визначені Законом №1404, оскільки вимога про сплату боргу (недоїмки) відповідала вимогам до виконавчих документів та містила інформацію про набрання нею законної сили, а заява про примусове виконання подана в межах тримісячного строку від зазначеної у вимозі дати набрання нею чинності. При цьому, відповідач не володів і не був зобов`язаний володіти інформацією про узгодження вимоги про сплату боргу (недоїмки), тому дата набрання нею чинності не могла бути поставлена ним під сумнів.

Встановлений судом під час розгляду справи факт формування і подання стягувачем до примусового виконання узгодженої вимоги після закінчення тримісячного строку після такого узгодження і набрання нею чинності спростовує наявність передбачених Законом №1404 підстав для її виконання, оскільки згідно з п. 2 ч. 4 ст. 4 цього Закону виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Водночас, цей факт не є достатньою підставою для визнання протиправною і скасування оспорюваної постанови, оскільки задоволення позовних вимог не призведе до звільнення пози-вача від зобов`язання сплатити заявлену до стягнення заборгованість, який відсутній внаслідок повернення виконавчого документа стягувачу; не захистить і не поновить майнових прав позивача, порушення яких не відбулось, адже здійснення виконавчого провадження не призвело до стягнення з позивача коштів (у т.ч. виконавчого збору, витрат виконавчого провадження), а повернення виконавчого документа з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону №1404, не має наслідком винесення державним виконавцем постанови про стягнення з позивача виконавчого збору і виконання її відповідно до вимог цього Закону.

Суд зазначає, що згідно з ч. 4 ст. 40 Закону №1404 якщо після повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених частиною першою статті 37 цього Закону, вста-новлено, що виконавчий документ не підлягає виконанню, <...> арешти з майна боржника знімаються, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті під час примусового виконання рішення заходи, про що виконавець виносить постанову, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, виконавець вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Встановлений судом факт несвоєчасного подання стягувачем виконавчого документа, який не належить виконувати, може бути підставою для звернення позивача до відповідача щодо вчинення дій, передбачених ч. 4 ст. 40 Закону №1404, після набрання рішенням суду законної сили.

З огляду на відмову у задоволенні заявлених позовних вимог та згідно із ст. 139 КАС України судовий збір у сумі 908,00 грн. і витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3000 грн. покладаються на позивача і не стягуються з відповідача. Окремо суд зазначає, що спір виник внаслідок неправильних дій стягувача, а не порушень, допущених відповідачем.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 90, 139, 241-246, 250, 287 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову у повному обсязі.

Позивач: ОСОБА_1 ;

АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві;

01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 110; .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку, встановленому ст.ст. 287, 293-297 КАС України. Апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня прийняття рішення.

Суддя Д.А. Костенко