Справа № 443/831/22
Суддя: РАВЛІНКО Р. Г.
Дата ухвалення: 2022-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №443/831/22
Провадження №2-а/443/17/22
РІШЕННЯ

іменем України

09 вересня 2022 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області

у складі: головуючого - судді Равлінка Р.Г.,

секретар судового засідання Рибакова І.І.

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відділення поліції № 1 Стрийського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі, -

встановив:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до ВП №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 08.07.2022 серія БАВ № 336015, провадження у справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, недоведеністю, порушенням норм процесуального права, стягнути судові витрати та постановити окрему ухвалу щодо істотного порушення працівником СРПП ВП № 1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області Франківим Б.І. норм чинного законодавства.

Обґрунтування позовних вимог.

В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивач покликався на те, що 08.07.2022 протягом дня він перебував в знайомих в селі Которино Стрийського району Львівської області. Близько 20.00 год. біля подвір`я зупинилося авто поліції. Працівники патрульної поліції (двоє чоловіків та жінка), які не представилися, зайшли на подвір`я та почали розпитувати належність мотоцикла, що знаходився біля огорожі (воріт) подвір`я та суміжної території навколо житлового будинку. На вказане він повідомив усі обставини щодо власності на зазначений транспортний засіб, пред`явив свідоцтво про державну реєстрацію та поліс ОСЦПВ. Через деякий час після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер, працівники поліції покинули територію житлового будинку та сівши в службовий автомобіль поїхали в невідомому напрямку без складання протоколу чи постанови. Жодних зауважень щодо порушення ним правил дорожнього руху в частині наявності обов`язкових захисних елементів водія не було. 19 липня 2022 року на його домашню адресу надійшов рекомендований лист з повідомленням про вручення поштового відправлення, яким йому скеровано постанову інспектора СРПП відділення поліції № 1 (м. Жидачів) Стрийського РУП ГУНП у Львівській області Франківа Б.І. про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП та застосовано щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. Як вбачається із постанови серії БАВ № 336015 від 08 липня 2022 року «08.07.2022 року без зазначення часу події, с. Которино, вул. Шкільна, 1, водій гр. ОСОБА_1 керував мотоциклом Mustang МТ125-1, д.н.з. НОМЕР_1 , без мотошолома, чим порушив вимоги п. 2.3 «г» ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 5 cт. 121 КУпАП.» Однак вказана постанова поліцейського відділення поліції № 1 (м. Жидачі Стрийського РУП ГУНП у Львівській області Франківа Б.І. серії БАВ № 336015 від 08 липня 2022 року винесена передчасно, без встановлення фактичних обставин справи, без їх підкріплення належними та допустимими доказами, з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому не може вважатися правомірною виходячи із такого. Відеозаписи із нагрудних камер чи відеореєстратора автомобіля працівниками поліції йому надано не було. Відсутні будь-які інші фото- та відеодокази із технічних засобів та/або приладів. Так само матеріали справи не містять посилання на показання свідків та його пояснення. Тобто постанова не передбачає узагалі вказівок на жодні докази. Як видно із матеріалів, оскаржуваної постанови та фактичних обставин справи, постанова була складена поза визначеним законом місцем такого складення, тобто не на місці вчинення порушення ПДР, а в іншому невизначеном місці. Про зазначене також стверджує відсутність у постанові визначеного конкретного часу вчинення правопорушення. Ігноруючи вказану норму, а також статті 268, 277-2 КУпАП уповноваженими особами відділення поліції № 1 (м. Жидачів) Стрийського РУП ГУНП у Львівській області не було роз`яснено права та обов`язки, і повідомлено належним чином про дату та час розгляду, не надано можливості скористатися правовою допомогою. Не надано можливості ознайомитись із доказами, брати участь у їх дослідженні, заявляти власні клопотання і заперечення. Більше того, його клопотання про приєднання письмових пояснень до матеріалів справи було відхилено. Інспектор відділення поліції № 1 (м. Жидачів) Стрийського РУП ГУНП у Львівській області Франків Б.І. не дослідив належним чином усі обставини у справі, не роз`яснив його права, відмовив у наданні власних письмових пояснень та залученні свідків. Внаслідок недбалості до виконання посадових обов`язків Франків Б.І. проігнорував його конституційні гарантії на правову допомогу та об`єктивний і справедливий розгляд справи. Зазначає, що він не керував транспортним засобом, а перебував разом із власником житлового будинку на його подвір`ї, в той час як мотоцикл знаходився на певній відстані та був підпертий в огорожу (ворота) прибудинкової території, тому в розумінні ПДР він не є водієм транспортного засобу, що виключає необхідність обов`язку перебування у мотошоломі поза часом керування ТЗ та можливість притягнення до адміністративної відповідальності. Мотоцикл не був у русі (двигун був вимкнутий, жодних маневрів не здійснювалося), а він перебував на значній відстані від транспортного засобу, що вказує на відсутність факту керування останнім. В постанові серії БАВ № 336015 від 08.07.2022 відсутні посилання на нормативно-правовий акт, вимоги якого ним порушені. Поліцейський Стрийського РУП ГУНП у Львівській області, вказує на конкретні норми п.п. 2.3 "г", однак не зазначає який нормативно-правовий акт містить зазначені положення, ким та коли прийнятий, та в якій редакції застосована норма права. Тому позивач вважає оскаржувану постанову незаконною у зв`язку із чим звернувся до суду із даним позовом.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінка Р.Г. від 03.08.2022 позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків. /а.с.15-17/.

Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінка Р.Г. від 30.08.2022 відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Встановлено відповідачу п`ятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву /а.с. 23-27/.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 30.08.2022 виправлено описку в ухвалі судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінка Р.Г. від 30.08.2022 /а.с.28-29/.

Ззаначені ухвали електронною поштою надіслана на електронну адресу Головного управління Національної поліції у Львівській області та 31.08.2022 доставлено на електронну адресу відповідача.

У вказаний в ухвалі суду строк відповідачі не надали суду відзиви на позовну заяву без поважних причин.

Відповідно до ч.9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч. 4 ст.22 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи /у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження/ фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 263 КАС України визначено, що суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи, зокрема, щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту пільг.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд встановив, наступні обставини.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 08.07.2022 серія БАВ № 336015 ОСОБА_1 08.07.2022 в с. Которино по вул. Шкільна, 1, керував мотоциклом Mustang MT125-1, д.н.з. НОМЕР_1 , без мотошолома, чим порушив вимоги 2.3 «г» ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 121 КУпАП у зв`язку з чим на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510,00 грн. /а.с.21/.

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини носять публічно-правовий характер та виникли між сторонами у зв`язку з незгодою позивача з рішенням суб`єкта владних повноважень про порушення позивачем Правил дорожнього руху та накладення, у зв`язку з цим, на нього адміністративного стягнення у виді штрафу.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон № 580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України Про дорожній рух від 30.06.1993 № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР).

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.3 «г» ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів.

Положеннями ч. 5 ст. 121 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Слід зазначити, що положенням п. (а) ч. 3 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.

Обвинувачення повинно бути конкретним, обвинувачена особа, реалізує своє право на захист від пред`явленого їй конкретного обвинувачення (відомості про час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно зі ст. 31 Закону № 580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису.

Приписами ст. 40 Закону № 580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Приписами ст. 251 КУпАП, встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 258 КУпАП встановлено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Стаття 280 КУпАП передбачає обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а саме: орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз положень зазначених статей КУпАП дозволяє дійти висновку, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Однак, в порушення зазначених норм працівникми поліції в постанові не зазначено час скоєння правопорушення.

При цьому, суд зазначає, що відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис підлягають зазначенню у постанові про адміністративне правопорушення не лише у випадку фіксації правопорушення здійсненої у автоматичному режимі, а й у інших випадках, оскільки ч. 3 ст. 283 КУпАП прямо передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості, зокрема про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. Вимоги ж до постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режими, визначені частиною четвертою вказаної статті.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду від 15.11.2018 по справі № 524/5536/17 (адміністративне провадження № К/9901/1403/17), яка враховується судом при вирішенні цих правовідносин.

Відеозапис події та відеозапис процедури розгляду справи про адміністративні правопорушення в матеріалах справи відсутні. Факт вчинення порушення ПДР, за який настає відповідальність на підставі ч. 5 ст. 121 КУпАП, позивач не визнає.

Як встановлено судом будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, окрім самої спірної постанови, відповідачем не надано.

Відтак, в оскаржуваній постанові відсутні докази, що свідчать про вчинення позивачем 08.07.2022 порушення вимог дорожнього знаку п.п. 2.3 «г», відповідно до положень статті 251 КУпАП.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у рішенні від 26.04.2018 у справі № 338/855/17.

Таким чином, в матеріалах справи відстуні докази факту порушення правил користування мотошоломами, що в свою чергу, виходячи з диспозиції ч. 5 ст. 121 КУпАП, виключає можливість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за цією нормою КУпАП.

Суд зазначає, що відповідно до принципу презумпції невинуватості щодо особи, яка підозрюється у вчиненні злочину або правопорушення, припускається невинність до того часу, поки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством, і встановлено вироком суду, який набрав законної сили.

Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 року у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Відповідач не надав належних та допустимих доказів того, наявності факту порушення правил користування мотошоломами,

Таким чином, відповідачем, на якого законом покладений обов`язок щодо збирання доказів правопорушення та на якого покладений обов`язок доказування правомірності свого рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, не надано суду докази, які б безпосередньо свідчили про наявність події правопорушення, яка б була підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене вище, скоєння ОСОБА_1 оскаржуваного адміністративного правопорушення є недоведеним, а тому притягнення позивача до адміністративної відповідальності шляхом винесення спірної постанови не може вважатися законним і обґрунтованим.

За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення (ч. 3 ст. 286 КАС України).

За таких обставин, оскільки відповідачем не надано вагомих доказів на підтвердження того, що позивач допустив правопорушення, передбачене ч.5 ст.121 КУпАП, а відповідно до ч.2ст.77 КАС Українив адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, суд дійшов висновку, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Суд критично оцінює покликання сторони позивача на ту обставину, що в оскаржуваній постанові відсутні посилання на нормативно-правовий акт, оскільки в постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 08.07.2022 серія БАВ № 336015, зазначено, що ОСОБА_1 порушив вимоги 2.3 «г» ПДР України, а також вказано місце розгляду справи АДРЕСА_1 /а.с.21/.

Щодо постановлення окремої ухвали.

У відповідності до вимог частини 1 вищезазначеної статті суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Згідно частини 2 статті 249 КАС України, встановлено, що у разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Суд вважає за необхідне зазначити, що постановлення окремої ухвали є правом суду при наявності очевидно протиправних дій відповідних осіб.

Позивачем не наведено конкретних обставин, які можуть свідчити про те, що дії відповідача носять очевидний протиправний характер та спрямовані навмисно на грубе порушення прав позивача. Більше того, позивач не надав жодних доказів, які б підтверджували обґрунтування його доводів.

Крім того, суд вважає, що в даному випадку при постановлені окремої ухвали на відповідача шляхом вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню чинного законодавства України, буде по свої природі вирішенням даного спору по суті.

Суд вивчивши матеріали справи прийшов до висновку, що у задоволенні клопотання про постановлення окремої ухвали слід відмовити.

Розподіл між сторонами судових витрат.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд дійшов до таких висновків.

Частиною 1 ст. 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Велика Палата Верховного Суду в своїй постанові від 18 березня 2020 року (провадження №11-1287апп18, справа № 543/775/17) відступила від висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 13 грудня 2016 року (провадження № 21-1410а16) про те, що у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення судовий збір у порядку і розмірах, встановлених Законом № 3674-VI, сплаті не підлягає, вказавши, що чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення.

Велика Палата Верховного Суду в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначила, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VІ, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 18 березня 2020 року, у справах щодо накладення адміністративного стягнення за подання позовної заяви судовий збір складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 5 ст. 242 КАС України).

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 496 грн 20 коп.

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір в сумі 496 грн 20 коп на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 5, 6, 77, 241-250, 286 КАС України, суд-

вирішив:

У задоволенні клопотання про постановлення окремої ухвали відмовити.

Позов ОСОБА_1 до відділення поліції № 1 Стрийського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 08.07.2022 серія БАВ № 336015 щодо накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 121 КУпАП у виді штрафу.

Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 5 статті 121 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Р.Г.Равлінко