Справа № 120/7329/22
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні адміністративного позову

м. Вінниця

13 вересня 2022 р. Справа № 120/7329/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого суддіДмитришеної Руслани Миколаївни, розглянувши письмово заяву про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Гайсинської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Гайсинської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення.

Одночасно із позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом:

- зупинення рішення Гайсинської міської ради 37 сесії 8 скликання від 30 серпня 2022 року "Про утворення робочої групи щодо створення виконавчого органу Центр "ДІЯ" та припинення юридичної особи Відділ "Центр надання адміністративних послуг та державної реєстрації" виконавчого комітету Гайсинської міської ради шляхом ліквідації";

- заборони проведення будь-яких ліквідаційних процедур відділу "Центр надання адміністративних послуг та державної реєстрації" виконавчого комітету Гайсинської міської ради".

Мотивуючи заяву, позивач вказує, що у зв`язку із прийняттям оскаржуваного рішення - Гайсинської міської ради 37 сесії 8 скликання від 30 серпня 2022 року "Про утворення робочої групи щодо створення виконавчого органу Центр "ДІЯ" та припинення юридичної особи Відділ "Центр надання адміністративних послуг та державної реєстрації" виконавчого комітету Гайсинської міської ради шляхом ліквідації" почалась процедура ліквідації Центру надання адміністративних послуг та державної реєстрації виконавчого комітету Гайсинської міської ради, яка має завершитись протягом 2-3 місяців після прийняття рішення. На сьогодні за інформацією Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України відділ ЦНАП перебуває в стані припинення, а ліквідаційна комісія розпочала всі ліквідаційні процедури.

У випадку визнання протиправним та скасування рішення Гайсинської міської ради про ліквідацію відділу ЦНАП, буде створена правова ситуація, коли фактично буде унеможливлене виконання рішення суду, а законні права та інтереси позивача не будуть захищені, оскільки відділ ЦНАП буде ліквідовано.

Частиною 1 статті 154 КАС України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

З огляду на викладене та беручи до уваги те, що матеріалів справи достатньо для вирішення відповідного процесуального питання, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

Вирішуючи питання про наявність обставин, що дають підстави для забезпечення позову, суд виходить з такого.

Відповідно до частин першої та другої статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Системний аналіз наведеної норми дає підстави для висновку, що заходи забезпечення позову можуть вживатися виключно у випадках, коли невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно Рекомендації № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13.09.1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивача в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 25.04.2019 року по справі № 826/10936/18.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання (ч. 6 ст. 154 КАС України).

Тобто в ухвалі про забезпечення позову суд повинен викласти мотиви, з яких він дійшов висновку про існування: або обставин, що свідчать про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі.

Також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Отже заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Аналогічна правова позиція відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 03.10.2018 у справі №826/5233/18 (адміністративне провадження № К/9901/59189/18).

Так, ОСОБА_1 обґрунтовує заяву про забезпечення позову із посиланням на підстави передбачені у п. 1 ч. 2 ст. 150 КАС України, вважаючи, що після ліквідації відділу ЦНАП, ефективний захист його прав стане неможливим.

У контексті процесуального питання, яке є предметом розгляду суд зазначає, що оскаржуване у справі рішення відповідача безумовно може справляти певний несприятливий вплив на учасників правовідносин, в тому числі й на позивача. Таке рішення може завдавати шкоди і мати наслідки, які позивач оцінює негативно. Проте суд звертає увагу, що відповідно до ст. 150 КАС України зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не у кожному випадку є підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі (такий правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 826/16509/18 та від 26.12.2019 у справі № 640/13245/19, від 20.03.2019 у справі № 826/14951/18).

Тому, у кожному випадку суд повинен надати оцінку характеру ймовірних наслідків оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень і лише у виняткових випадках за клопотанням позивача чи з власної ініціативи постановити ухвалу про забезпечення позову.

Щодо побоювань ОСОБА_1 про завершення процедури ліквідації юридичної особи - відділу ЦНАП, то суд вважає їх передчасними виходячи із наступного.

Відповідно до рішення Гайсинської міської ради від 30.08.2022 за №2 вирішено припинити шляхом ліквідації юридичну особу - Відділ "Центр надання адміністративних послуг та державної реєстрації".

Загальний порядок ліквідації юридичної особи встановлює Цивільний кодекс України (ст.111 ЦК України).

Узагальнюючи структуру процедури ліквідації юридичної особи суд зазначає, що тривалість ліквідації на законодавчому рівні не визначена, а процедура, за загальним правилом охоплює такі етапи: прийняття компетентним органом рішення про ліквідацію; утворення ліквідаційної комісії; встановлення порядку і строків ліквідації юридичної особи; повідомлення про ліквідацію юридичної особи, про порядок і строки ліквідації; вжиття необхідних заходів для стягнення дебіторської заборгованості, виявлення кредиторів та претензій останніх; вивільнення працівників; здійснення комісією згідно з встановленим порядком інвентаризації і оцінки майна юридичної особи; складання та затвердження проміжного ліквідаційного балансу; розгляд пред`явлених вимог; закриття рахунків у банках чи органах казначейського обслуговування; складення ліквідаційного балансу після завершення розрахунків; внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань про державну реєстрацію припинення юридичної особи, що є останнім етапом ліквідаційного процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Вказаний стандарт доказування застосовується в тому числі при розгляді заяв про забезпечення позову із тою особливістю, що обґрунтування необхідності застосування заходу повинно бути повно викладено у заяві, до якої ініціатором її розгляду повинні бути долучені належні, допустимі, достовірні та достатні докази для застосування заходів забезпечення позову, адже процесуальний закон встановив стислі строки розгляду такої категорії процесуальних питань.

Натомість позивач стверджуючи у заяві про ймовірне швидке завершення ліквідаційної процедури доказів того, що ліквідація знаходиться на завершальному етапі не надав. Тому доводи заяви не ґрунтуються на доказах, які б підтверджували твердження ОСОБА_1 про завершення процедури протягом 2-3 місяців.

Також, у заяві про забезпечення позову не доведено та документально не підтверджено існування інших обставин, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди правам, свободам та інтересам заявника до ухвалення рішення в адміністративній справі, в тому числі й тих, що свідчать про нагальні наміри зупинення рішення.

До того ж слід вказати, що доказів того, що невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних його прав або інтересів, за захистом яких він звернувся, буде неможливим чи утрудненим в подальшому, немає.

Таким чином, при розгляді поданої заяви про забезпечення позову судом не виявлено фактів існування, на час прийняття даної ухвали, очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам заявника до прийняття у справі судового рішення, або неможливості захисту таких прав та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову, або необхідності докласти значних зусиль та витрат для відновлення таких прав та інтересів при виконанні у майбутньому судового рішення, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Підводячи підсумок вищевикладеному суд враховує, що саме суб`єкт звернення із відповідною заявою про вжиття заходів забезпечення позову повинен обґрунтувати існування передбачених статтею 150 КАС України підстав для забезпечення позову. Такий висновок узгоджується із нормою частини 1 статті 9 КАС України, в силу якої розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За наведених обставин суд не вбачає підстав для задоволення заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову з підстав, що наведені в заяві.

Керуючись ст.ст. 150 - 154, 243, 248, 256 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна