Справа № 2-а/1711/2263/11
Суддя: Горегляд О.І.
Дата ухвалення: 2012-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а/1711/2263/11
Провадження № 2-а/1711/145/12
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2012 року м. Кузнецовськ

о 09 годині 50 хвилин

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі:

головуючого - судді Горегляд О.І.,

з участю:

- секретаря судового засідання - Ковбасюк А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , поданим від її імені та в її інтересах Янчуком Сергієм Петровичем до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області про призначення, перерахунок та виплату пенсії, підвищення пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, проживаючому в зоні посиленого радіоекологічного контролю, і нарахування та виплату збільшення пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

26 серпня 2011 року Янчук С.П. , від імені та в інтересах ОСОБА_1 подав позов до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області, в якому просить суд: зобов`язати відповідача здійснити позивачу відповідно до ч.4 ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"перерахунок і виплату державної пенсії - в розмірі не нижчому 6 мінімальних пенсій за віком, починаючи з 05.02.2002 року; зобов`язати відповідача прийняти рішення про призначення, перерахунок та виплату відповідно до ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"підвищення пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, проживаючому в зоні посиленого радіоекологічного контролю, починаючи з 25.02.2011 року; та зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату збільшення пенсії відповідно до ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 25.02.2011року. Такі вимоги Янчук С.П. обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 належить до першої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визнана інвалідом ІІІ групи за захворюванням, пов`язаним з наслідками Чорнобильської катастрофи, є непрацюючим пенсіонером та проживає в м.Кузнецовськ Рівненської області, яке належить до зони посиленого радіоекологічного контролю. Згідно доводів представника позивача на підставі Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" призначено державну пенсію і щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, розмір яких, на його думку, повинен визначатися, виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлена ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". В позовній заяві поданій Янчуком С.П. , в інтересах позивача також зазначається про нарахування ОСОБА_1 відповідачем підвищення пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, проживаючому в зоні посиленого радіоекологічного контролю. Проте представник позивача стверджує, що розмір проведених управлінням Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області вказаних пенсійних нарахувань і виплат не відповідає розмірам, встановленим ст.ст.39, ч.4 ст.54, ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". З наведених підстав Янчук С.П. просить суд задоволити позовні вимоги, заявлені ним в інтересах ОСОБА_1 .

Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 29 серпня 2011 року позов Янчука С.П. , поданий в інтересах ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області, в частині вимог про призначення, перерахунок та виплату підвищення пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, проживаючому в зоні посиленого радіоекологічного контролю, і нарахування та виплату збільшення пенсії відповідно до ст.39, ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за 25 лютого 2011 року залишено без розгляду та відкрито скорочене провадження у справі.

Дослідивши докази справи суд зробив наступні висновки.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно з ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, зокрема, у зоні посиленого радіоекологічного контролю, провадиться доплата у розмірі однієї мінімальної заробітної плати. Пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на цих територіях, підвищуються у розмірах, встановлених частиною першою цієї статті.

Розміри мінімальної заробітної плати на відповідні роки законодавчо встановлені нормами бюджетних законів - ст.53 Закону України "Про Державний бюджет України на 2010 рік", ст.22 Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік".

Статтею 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"визначені види пенсій, які підлягають виплаті особам, постраждалим внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, віднесеним до категорій 1, 2, 3 та 4, це зокрема: державна пенсія та додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно з ч.4 ст.54 наведеного Закону (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по І групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком; по ІІ групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком; по ІІІ групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком; дітям-інвалідам - 3 мінімальних пенсій за віком.

Судом встановлено, що згідно з посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим Рівненською обласною державною адміністрацією 16.06.1995року, ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1. З 05.02.2002 року її визнано інвалідом ІІІ групи за захворюванням, пов`язаним з наслідками Чорнобильської катастрофи, що підтверджується довідкою МСЕК серії МСЕ №017864 від 05.02.2002року.

Постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 23 липня 1991 року №106 "Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР "Про правовий режим території, яка зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи"та "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи" м.Кузнецовськ Рівненської області віднесено до зони посиленого радіоекологічного контролю.

З довідок управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області слідує, що ОСОБА_1 призначена державна пенсія по інвалідності в розмірі фактичних збитків, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, як інваліду ІІІ групи, інвалідність якої має причинний зв`язок з Чорнобильською катастрофою, на підставі ст.ст.39, 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Проте розмір цих пенсійних нарахувань і виплат, призначених позивачу, обчислений відповідачем згідно з постановами Кабінету Міністрів України №836 від 26 липня 1996 року "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", №530 від 28 травня 2008 року "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян"і №654 від 16 липня 2008 року "Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян".

Відповідно до вимог, передбачених ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.3 постанови Кабінету Міністрів України №1261 від 24 жовтня 2007 року "Про затвердження Положення про Пенсійний фонд України"основними завданнями Пенсійного фонду України є призначення (перерахунок) пенсій та підготовка документів для їх виплати; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій. Отже, управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області в даному випадку є належним відповідачем, оскільки призначення, перерахунок та виплата пенсій належить до його повноважень.

Згідно з положеннями ч.4 ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу. Постанова Кабінету Міністрів України "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян"№530 від 28 травня 2008 року є підзаконним нормативно-правовим актом і її норми щодо регулювання розмірів додаткової пенсії особам, постраждалим від наслідків Чорнобильської катастрофи, в редакції, діючій з 22 травня 2008 року до 22 липня 2011 року включно, суперечать вимогам ст.51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"та істотно звужують обсяг встановлених законом прав. Отже, за таких обставин відповідно до ч.4 ст.9 КАС України постанова Кабінету Міністрів України "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян"№530 від 28 травня 2008 року в період часу з 22 травня 2008 року до 22 липня 2011 року включно, в даному випадку застосуванню не підлягає.

Отже, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсії позивачу застосуванню підлягали ст.39, ч.4 ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не вищевказані постанови Кабінету Міністрів України, які є підзаконними нормативно-правовими актами і в частині встановлення розмірів державної пенсії по інвалідності, щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, та підвищення пенсії особам, що проживають у зоні посиленого радіоекологічного контролю, суперечать ст.39, ч.4 ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"та істотно звужують обсяг встановлених законом прав. Крім того, суд врахував, що постанова Кабінету Міністрів України №836 від 26 липня 1996 року "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"не визначає виплат підвищення пенсії за проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю непрацюючим пенсіонерам.

При визначенні розміру державної пенсії по інвалідності та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком. Розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Згідно з ч.3 ст.67 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"у разі збільшення визначеного законом розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст.54 цього Закону, а також розмір щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Отже, підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму законом про Державний бюджет України на відповідний рік, з урахуванням якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком. Для здійснення такого перерахунку пенсії непотрібне звернення пенсіонера, так як цей перерахунок пенсії має проводити орган Пенсійного фонду України відповідно до вимог діючого законодавства України з дня встановлення цього мінімуму.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму.

Оскільки державна пенсія по інвалідності позивачу та його щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, має визначатись, виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то у разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок цих пенсійних нарахувань та їх виплата ОСОБА_1 повинні проводитись, виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

Згідно з вимогами ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку судом встановлено, що управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області допустило протиправну бездіяльність, так як не здійснило перерахунок і виплату ОСОБА_4 державної пенсії по інвалідності, щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, та підвищення пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, проживаючому в зоні посиленого радіоекологічного контролю, в розмірах, встановлених ст.39,ч.4 ст.54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Відповідачем не доведено, що допущена ним бездіяльність є правомірною. Отже, позов Янчука С.П. , поданий в інтересах ОСОБА_1 підлягає задоволенню в межах обґрунтованості заявлених вимог.

Підпунктами 9, 12, 15 і 17 пункту 28 розділу ІІ Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України"до статей 39, 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"були внесені наступні зміни: "частини першу та другу статті 39 замінити однією частиною такого змісту: "Громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України". У зв`язку з цим частину третю вважати частиною другою."; "текст статті 50 викласти в такій редакції: "Особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірах: інвалідам І групи -30 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; інвалідам ІІ групи -20 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; інвалідам ІІІ групи, дітям-інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу -15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати додаткової пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами."; "частини третю і четверту статті 54 замінити чотирма частинами такого змісту: "У всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році: по І групі інвалідності -220 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по ІІ групі інвалідності -200 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, по ІІІ групі інвалідності - 180 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 -1990 роках та осіб, евакуйованих у 1986 році із зони відчуження: по І групі інвалідності -160 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по ІІ групі інвалідності -150 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по ІІІ групі інвалідності -140 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; для інших інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою: по І групі інвалідності -130 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по ІІ групі інвалідності -120 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по ІІІ групі інвалідності -110 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; дітям-інвалідам -70 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Пенсія в разі втрати годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні (при цьому дітям пенсія призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника), у розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї -50 процентів пенсії по інвалідності померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї -100 процентів пенсії по інвалідності померлого годувальника, визначеної згідно із зазначеною статтею, що розподіляється між ними рівними частками. До непрацездатних членів сім`ї померлого годувальника належать особи, зазначені у статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами". У зв`язку з цим частину п`яту вважати частиною сьомою."; "частину третю статті 67 викласти в такій редакції: "Максимальний розмір пенсій, призначених відповідно до цього Закону (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством) не може перевищувати дванадцять мінімальних розмірів пенсії за віком, встановленої абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 зазначені зміни були визнані неконституційними.

Відповідно до вимог ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Отже, з 22 травня 2008 року статті 39, 50, 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" діють в попередній редакції.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Зі змісту наведеної правової норми вбачається, що судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи і інтереси фізичних або права і інтереси юридичних осіб, а не можливість їх порушення в майбутньому. Судове рішення не може ґрунтуватись на припущеннях.

Таким чином вимоги представника позивача щодо зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчиняти дії у майбутньому в зв`язку із вірогідним настанням певних наслідків задоволенню не підлягають, оскільки на час розгляду справи відсутні підстави для прийняття судом рішення стосовно законності чи незаконності таких дій відповідача. Так, на теперішній час суду невідомо який розмір пенсійних виплат буде встановлено законодавством України в майбутньому, невідома суду також поведінка відповідача в майбутньому щодо нарахування і виплати ОСОБА_1 державної пенсії по інвалідності, щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, та підвищення пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, проживаючому в зоні посиленого радіоекологічного контролю. При цьому суд також врахував, що в майбутньому можливі зміни групи інвалідності та місця проживання позивача, а також можливе переведення ОСОБА_1

за її заявою із державної пенсії по інвалідності на інший вид пенсії, що впливає на результат вирішення справи.

З наведених підстав суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову Янчука С.П. , поданого від імені та в інтересах ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області в частині вимог щодо зобов`язання відповідача в подальшому проводити виплату державної пенсії, щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, та підвищення пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, проживаючому в зоні посиленого радіоекологічного контролю, згідно з ст.39, ч.4 ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" необхідно відмовити за їх безпідставністю і необґрунтованістю.

Згідно з ч.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком №1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.

В даному випадку ОСОБА_1 має стаж роботи понад 31 рік. Ця обставина матеріалами його пенсійної справи.

Отже, позивач має право на збільшення пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад 15 років стажу, але не вище 75 процентів заробітку, в період часу з 26.02.2011 року до 22.07.2011 року включно. В цій частині вимог позов Янчука С.П. , поданий від імені та в інтересах ОСОБА_1 -обґрунтований, тому підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області у вказаний період часу не проводило відповідного нарахування та виплати позивачу збільшення пенсії в розмірі, встановленому ч.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", хоча відповідні документи про пільги, стаж та заробіток ОСОБА_1 знаходились в його пенсійній справі. Така бездіяльність відповідача є протиправною.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Зі змісту наведеної правової норми слідує, що судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи і інтереси фізичних або права і інтереси юридичних осіб, а не можливість їх порушення в майбутньому.

Таким чином позовні вимоги ОСОБА_1 щодо зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчиняти дії у майбутньому по проведенню перерахунку і виплати позивачу збільшення пенсії у зв`язку із вірогідним настанням певних наслідків задоволенню не підлягають, оскільки на час розгляду справи відсутні підстави для прийняття судом рішення стосовно законності чи незаконності таких дій відповідача. Так, на теперішній час суду невідомо який розмір збільшення пенсії буде встановлено законодавством України в майбутньому, невідома суду також поведінка відповідача в майбутньому щодо нарахування і виплати цього пенсійного платежу позивачу. Вказані обставини мають істотне значення для розгляду справи та впливають на результат її вирішення.

Отже, підстав для зобов`язання відповідача здійснити позивачу перерахунок і виплату збільшення його пенсії у майбутньому відповідно до ч.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не має, оскільки фактів порушення відповідачем вказаних прав ОСОБА_1 в майбутньому судом на теперішній час не встановлено.

Враховуючи викладені обставини, на підставі ч.2 ст.19, ст.46, ч.2 ст.152 Конституції України, ст.ст.39, 49, ч.4 ст.54, ч.2 ст.56, ч.3 ст.67 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", керуючись ч.1 ст.2, ч.1 ст.8, ч.4 ст.9, ч.2 ст.11, ч.ч.1, 2, 6 ст.71, ч.ч.4, 6 ст.128, ч.1 ст.158, ст.159, ч.ч.1-3 ст.160, ст.ст.161-163, ч.ч.1, 2 ст.186, п.1 ч.1 ст.256 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , поданий від її імені та в її інтересах Янчуком Сергієм Петровичем до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області про призначення, перерахунок та виплату пенсії, підвищення пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, проживаючому в зоні посиленого радіоекологічного контролю, і нарахування та виплату збільшення пенсії, задоволити частково.

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 державної пенсії, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1, інваліду третьої групи, захворювання якого пов`язане з Чорнобильською катастрофою, згідно з ч.4 ст.54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі, не меншому 6 (шести) мінімальних пенсій за віком, із застосуванням розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного ч.1 ст.28 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за період часу з 26 лютого 2011 року до 22 липня 2011 року включно з врахуванням проведених виплат.

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 підвищення пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, проживаючому в зоні посиленого радіоекологічного контролю, відповідно до ст.39 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, встановленої Законом України "Про Державний бюджет України на 2011 рік", за період часу з 26 лютого 2011 року до 22 липня 2011 року включно з врахуванням проведених виплат.

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 збільшення пенсії на 1 (один) процент заробітку за кожний рік роботи понад 15 років відповідно до ч.2 ст.56 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 26 лютого 2011 року до 22 липня 2011 року включно з врахуванням проведених виплат.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 , заявлених Янчуком Сергієм Петровичем до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області про призначення, перерахунок та виплату пенсії, підвищення пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, проживаючому в зоні посиленого радіоекологічного контролю, і нарахування та виплату збільшення пенсії - відмовити в задоволенні за їх безпідставністю.

Постанова суду в частині присудження ОСОБА_1 пенсійних виплат у межах суми стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню.

Управлінню Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області подати до Кузнецовського міського суду Рівненської області звіт про виконання даної постанови в місячний строк в частині негайного виконання -з дня одержання її копії, а в іншій частині постанови -з дня набрання законної сили.

На постанову суду до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Кузнецовський міський суд Рівненської області може бути подана апеляційна скарга з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів позивачем та його представником - з дня отримання її копії, а відповідачем -з наступного дня після закінчення п`ятиденного строку з моменту отримання повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Головуючий суддя О.І.Горегляд