Справа № 420/12559/22
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2022-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
09 вересня 2022 року м.Одеса
09 вересня 2022 року об 11 год. 11 хв. (відповідно до відомостей КП Діловодство спеціалізованого суду (ДСС)) до Одеського окружного адміністративного суду надійшла заява Головного управління ДПС в Одеській області про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків - Фермерського господарства «ПАН БІЛАН».
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 283 КАС України провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.
Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі за заявою, в порядку статті 283 КАС України, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Внаслідок зазначених обставин, посадовими особами Головного управління ДПС в Одеській області складений акт недопуску працівників Головного управління ДПС в Одеській області від 08.09.2022 об 11 год 45 хв. №1416/15-32-07-06, яким зафіксовано факт відмови посадовим (службовим) особам Головного управління ДПС в Одеській області у допуску до проведення фактичної перевірки.
Загальна процедура і підстави застосування адміністративного арешту контролюючими органами визначені у статті 94 Податкового кодексу України.
Згідно з пунктом 94.1 статті 94 Податкового кодексу України адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.
Відповідно до підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин: платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.
Згідно з пунктами 94.3, 94.4, 94.5 статті 94 Податкового кодексу України арешт майна полягає у забороні платнику податків вчиняти щодо свого майна, яке підлягає арешту, дії, зазначені у пункті 94.5 цієї статті.
Арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.
Арешт майна може бути повним або умовним.
Повним арештом майна визнається заборона платнику податків на реалізацію прав розпорядження або користування його майном. У цьому випадку ризик, пов`язаний із втратою функціональних чи споживчих якостей такого майна, покладається на орган, який прийняв рішення про таку заборону.
Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов`язковому попередньому отриманні дозволу керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення.
Відповідно до підпункту 94.6.1 пункту 94.6 статті 94 Податкового кодексу України керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна.
Згідно з пунктом 94.10. статті 94 Податкового кодексу України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.
Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 283 КАС України суд ухвалою відмовляє у відкритті провадження за заявою, якщо із поданих до суду матеріалів вбачається спір про право.
Спір про право в контексті зазначеної норми має місце в разі, якщо предметом спору є правовідносини, існування яких є передумовою виникнення підстав для застосування спеціальних заходів, перелічених у частині першій статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України.
У спірній ситуації звернення до суду з заявою щодо підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту витікає з правовідносин, які виникли у зв`язку з недопуском до проведення перевірки на підставі вищезазначеного наказу.
Таким чином, незгода платника із проведенням перевірки (оскарження в судовому порядку наказу про проведення фактичної перевірки) підтверджує існування спору про право в цих правовідносинах.
Також, суд звертає увагу на постанови Верховного Суду від 07.11.2018 у справі №820/3469/17, від 14.11.2018 у справі №818/907/16 та від 19.12.2018 у справі №816/284/17, в яких висловлено правову позицію щодо заперечення платником податків законності проведення перевірки, що, в свою чергу, стало підставою для недопуску посадових осіб контролюючого органу до її проведення та свідчить про наявність спору про право.
Суд вважає, що факт оскарження в судовому порядку наказу, за яким працівників контролюючого органу не було допущено до проведення перевірки, що зумовило виникнення передумов для звернення у цій справі, підтверджує наявність спору про право в цих правовідносинах.
При цьому суд враховує правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 31 серпня 2020 року по справі №826/6013/16.
У даному випадку, платник податків висловив незгоду з наказом на проведення перевірки, звернувшись до суду з приводу його оскарження. При цьому, недопуск до перевірки мав місце 08.09.2022.
Отже, суд констатує наявність спору про право в розумінні частини четвертої статті 283 КАС України, що виключає можливість відкриття провадження за заявою контролюючого органу про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна Фермерського господарства «ПАН БІЛАН».
Керуючись статтями 2, 241-243, 256, 283 КАС України, суддя
Відмовити у відкритті провадження за заявою Головного управління ДПС в Одеській області до Фермерського господарства «ПАН БІЛАН» про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків.
Роз`яснити заявнику, що відмова у відкритті провадження за заявою унеможливлює повторне звернення заявника з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами до суду в загальному порядку.
Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені статтею 283 КАС України.

Суддя Олена СКУПІНСЬКА