Справа № 640/29595/21
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2022-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши в письмовому провадженні заяву представника Приватного акціонерного товариства «Телесистеми України» про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі
за позовомПриватного акціонерного товариства «Телесистеми України» (далі по тексту - позивач, ПрАТ «Телесистеми України»)
доГоловного управління ДПС у місті Києві (далі по тексту - відповідач, ГУ ДПС у м. Києві)
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві від 26 квітня 2021 року № 315400416
Рішенням від 31 серпня 2022 року у справі №640/29595/21 Окружний адміністративний суд міста Києва повністю задовольнив адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Телесистеми України», визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 26 квітня 2021 року №315400416 та стягнув на користь Приватного акціонерного товариства «Телесистеми України» понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у місті Києві.

В позовній заяві позивач просив стягнути на користь позивача судові витрати пов`язанні із наданням правничої допомоги.

Крім того, до суду надійшло клопотання представника позивача про ухвалення додаткового рішення..

Розглянувши клопотання та додаткові докази, Окружний адміністративний суд міста Києва звертає увагу на таке.

Відповідно до частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Пункт 1 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами першою та другою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до частини четвертої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судові витрати на професійну правову допомогу мочуть бути відшкодовані після розгляду справи судом та подання відповідних доказів у строки, встановлені процесуальним законодавством.

Аналогічні правові висновки неодноразово викладені у постановах Верховного Суду, зокрема, від 21 січня 2021 року у справі №280/2635/20 (провадження К/9901/29763/20).

Отже, відсутність доказів оплати коштів на професійну правничу допомогу не є підставою для відмови у відшкодуванні витрат на таку допомогу.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд встановив, що на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представник позивача надав суду такі документи:

- копію договору про надання правничої (правової) допомоги від 28 серпня 2018 року;

- копії додаткових угод від 18 грудня 2019 року та 18 травня 2021 року до договору про надання правничої (правової) допомоги;

- копію довіреності від 21 грудня 2021 року №27;

- копію акта про прийняття правничої допомоги від 02 вересня 2022 року;

- рахунок-фактуру від 21 лютого 2022 року №1;

З копії акта прийняття правничої допомоги, суд встановив що позивач має понести витрати пов`язані із надання професійної правничої допомоги у розмірі 25 000,00 грн.

Частинами п`ятою та сьомою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Оскільки позов задоволено, на користь Приватного акціонерного товариства «Телесистеми України» належить присудити судові витрати, пов`язані із отриманням професійної правничої допомоги за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що представником позивача документально підтверджено витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000,00 грн. та вважає за можливе задовольнити заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення та присудити на користь Приватного акціонерного товариства «Телесистеми України» судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000,00 грн. (двадцять п`ять тисяч гривень нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у місті Києві.

Згідно з частиною третьою статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 132, 134, 139, 143, 246, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Задовольнити заяву представника Приватного акціонерного товариства «Телесистеми України» про ухвалення додаткового рішення.

2. Ухвалити додаткове рішення, яким стягнути на користь Приватного акціонерного товариства «Телесистеми України» понесені нею витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000,00 грн. (двадцять п`ять тисяч гривень нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у місті Києві.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Приватне акціонерне товариство «Телесистеми України» (02154, м. Київ, бульв. Русанівський, буд. 7; ідентифікаційний код 22599262);

Головне управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19; ідентифікаційний код 43141377).

Суддя В.А. Кузьменко