Справа № 120/4228/22
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2022-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

12 вересня 2022 р. Справа № 120/4228/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Чернюк Алли Юріївни, розглянувши у письмовому проваджені в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної інспекції архітектури та містобудування України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Державної інспекції архітектури та містобудування України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю, на думку позивача, відповіді Державної інспекції архітектури та містобудування України № 5914/02/13-21 від 09.12.2021 року, отриманої на звернення ОСОБА_1 від 16.11.2021 року. При цьому, позивач вважає протиправну бездіяльність відповідача щодо не розгляду вищезазначеного звернення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що він проживає зі своєю сім`єю у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , ДСООГ «Ветеран», де, на його думку, використовуються земельні ділянки не за цільовим призначенням, мають місце численні порушення замовником, проектувальником, підрядними та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил під час виконання підготовчих та будівельних норм, чим порушуються його право приватної власності.

16 листопада 2021 року позивач звернувся із заявою про порушення вимог містобудівного законодавства до управління ДІАМ у Вінницькій області, за результатом розгляду якої, отримав відмову Державної інспекції архітектури та містобудування України від 09.12.2021 року №5914/02/13-21 у проведенні перевірки за відповідними фактами, що стало підставо звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 06.06.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Копію даної ухвали з примірником позовної заяви направлено на адресу відповідача, які останнім отримано 15.06.2022 року, що підтверджується матеріалами справи.

При цьому, відповідач своїм право на подання відзиву на позовну заяву не скористався, у зв`язку з чим, суд вирішує даний спір за наявними матеріалами на підставі частини 6 статті 162 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини.

ОСОБА_1 проживає у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Вважаючи, що сусідні земельні ділянки (кадастрові номери №№ :01:006:0227, :01:006:0228, :01:006:0229, :01:006:0230, :01:006:0231, :01:006:0237, :01:006:0064) використовуються не за цільовим призначенням, мають місце численні порушення замовником, проектувальником, підрядними та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил під час виконання підготовчих та будівельних норм, ОСОБА_1 , 16 листопада 2021 року звернувся до управління ДІАМ у Вінницькій області із заявою про порушення вимог містобудівного законодавства.

За результатом розгляду вказаної заяви позивач отримав відмову Державної інспекції архітектури та містобудування України від 09.12.2021 року №5914/02/13-21 у проведенні перевірки за відповідними фактами, підставою якої зазначено наявність у Реєстрі будівельної діяльності інформації щодо виданої Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області Декларації про готовність до експлуатації об`єкта 26.08.2021 №ВН81 на об`єкт «Нове будівництво магазину з кафе та офісними приміщеннями в ДСООГ «Ветеран» на території с. Бохоники, Вінницького району, Вінницької області.

Вважаючи дану відмову та бездіяльність відповідача щодо не розгляду його заяви протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження Державної інспекції архітектури та містобудування України (ДІАМ) у спірних правовідносинах регулюються Законами України «Про регулювання містобудівної діяльності» та «Про архітектурну діяльність», Положенням про ДІАМ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2020 року №1340.

Згідно з вимогами ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, норм і правил у порядку, визначеному Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Відповідно до частини першої статті 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), об`єктах, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

Згідно з положеннями частини першої статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або видачі сертифіката (частина п`ята статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Згідно частини дев`ятої статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» зареєстрована декларація про готовність об`єкта до експлуатації або сертифікат є підставою, зокрема, для оформлення права власності на нього.

Замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про готовність об`єкта до експлуатації, та за експлуатацію об`єкта без зареєстрованої декларації або сертифіката (частина десята статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

За правилами статті 26 цього Закону завершальним етапом будівництва об`єкту містобудування є реєстрація права власності на такий об`єкт.

З аналізу наведених законодавчих норм вбачається, що реєстрація декларації про початок будівництва є обов`язковою умовою для початку виконання будівельних робіт. Відповідальність за повноту та достовірність інформації, наведеної в декларації, несе замовник будівництва (особа, яка подає декларацію). При цьому реєстрація декларації про готовність об`єкта до експлуатації є підставою для оформлення права власності на нього.

Відповідно до п. 3 Положення про Державну інспекцію архітектури та містобудування України (ДІАМ), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2020 року №1340, основним завданням ДІАМ є реалізація державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

ДІАМ відповідно до покладених на неї завдань (п.4 Положення), зокрема:

2) проводить перевірки:

відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною та проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності в передбачених законодавством випадках паспортів, актів і протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації;

відповідності будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що використовуються під час будівництва об`єктів, вимогам стандартів, норм і правил згідно із законодавством;

дотримання порядку обстеження та паспортизації об`єктів, а також здійснення заходів щодо забезпечення надійності та безпеки під час їх експлуатації;

дотримання архітекторами, інженерами-проектувальниками, експертами, іншими відповідальними виконавцями вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил, вимог щодо відповідності кваліфікаційних сертифікатів (сертифікатів) класу наслідків (відповідальності) об`єктів, що визначені кваліфікаційними вимогами для відповідної або нижчої категорії працівників;

дотримання вимог законодавства у сфері містобудування підприємствами, що надають технічні умови щодо інженерного забезпечення об`єкта будівництва, архітекторами та іншими проектувальниками, підрядниками, експертами, експертними організаціями та відповідальними виконавцями робіт, інженерами-консультантами, власниками будівель та лінійних споруд і замовниками;

4) скасовує чи зупиняє дію прийнятих об`єктами нагляду відповідно до визначених законом повноважень рішень, які порушують вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності, з одночасним складенням протоколу відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення та подальшим оприлюдненням такої інформації на офіційному веб-сайті ДІАМ;

5) складає акти перевірок, протоколи про вчинення правопорушень, розглядає справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та справи про адміністративні правопорушення із прийняттям відповідних рішень, накладає штрафи відповідно до закону;

6) розглядає в порядку нагляду рішення про скасування чи зупинення дії рішень, прийнятих з порушенням вимог містобудівного законодавства об`єктами нагляду, зокрема щодо документів, які дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування або анулювання зазначених документів;

13) здійснює нагляд за дотриманням на відповідність вимогам законодавства будівельних норм, стандартів і правил, рішень, прийнятих територіальними органами ДІАМ;

15-3) приймає в установленому порядку в експлуатацію закінчені будівництвом об`єкти (видає сертифікати про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта або відмовляє в їх видачі, реєструє декларації про готовність об`єкта до експлуатації, внесення змін до них, а також повертає такі декларації та скасовує їх реєстрацію).

Відповідно до вимог ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності;

Орган державного архітектурно-будівельного контролю у своїй діяльності взаємодіє з органами виконавчої влади, що здійснюють контроль за дотриманням природоохоронних, санітарно-гігієнічних, протипожежних вимог, вимог у сфері охорони праці, енергозбереження та інших вимог, передбачених законом, а також з органами державної статистики, Національної поліції, прокуратури та іншими правоохоронними і контролюючими органами.

Відповідно до вимог ст. 391 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, а також у разі набрання законної сили судовим рішенням про скасування містобудівних умов та обмежень відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду звертається до суду із позовом про скасування реєстрації такої декларації або про припинення права на виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення.

Як встановлено судом, 16 листопада 2021 року позивач звернувся до структурного підрозділу відповідача із заявою про порушення вимог містобудівного законодавства, в якій зазначив наступне.

Відповідно до вимог ст. 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» генеральний план населеного пункту розробляється та затверджується в інтересах відповідної територіальної громади з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 18 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» план зонування території розробляється з метою створення сприятливих умов для життєдіяльності людини, забезпечення захисту територій від надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, запобігання надмірній концентрації населення і об`єктів виробництва, зниження рівня забруднення навколишнього природного середовища, охорони та використання територій з особливим статусом, у тому числі ландшафтів, об`єктів історико-культурної спадщини, а також земель сільськогосподарського призначення і лісів та підлягає стратегічній екологічній оцінці.

В поданій заяві позивач вказав, що в порушення вимог вищезазначеного законодавства, 16 січня 2020 року Бохоницькою сільською радою Вінницького району Вінницької області, всупереч інтересам відповідної територіальної громади, без урахуванням державних, громадських та приватних інтересів, прийнято рішення «Про затвердження Генерального плану і плану зонування та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо встановлення (зміни) меж населеного пункту с. Бохоники, Вінницького району».

Відповідно до вимог ст. 35 Земельного кодексу України земельні ділянки, призначені для садівництва, можуть використовуватись для закладання багаторічних плодових насаджень, вирощування сільськогосподарських культур, а також для зведення необхідних будинків, господарських споруд тощо.

Згідно з вимогами ст. 27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» забудова присадибних, дачних і садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки.

Будівельний паспорт визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) з площею до 500 квадратних метрів, господарських будівель і споруд, гаражів, елементів благоустрою та озеленення земельної ділянки.

Позивач також звернув увагу, що на підставі затвердженого Генерального плану і плану зонування с. Бохоники, головний архітектор Вінницького району Вінницької області ОСОБА_2 всупереч вимогам ст. 35 Земельного кодексу України та ст. ст. 27 та 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» незаконно видав Містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкту будівництва №25, а саме для будівництва чотирьох садових будинків з магазином висотою 4 поверхи загальною площею 596,68 кв. метрів ДСООГ «Вереран», без зазначення:

- ідентифікатора об`єкта будівництва;

- всупереч вимогам вищезазначеного законодавства зазначив відповідність на дату надання містобудівних умов та обмежень цільового та функціонального призначення земельної ділянки містобудівній документації на місцевому рівні в частині зазначення: Комерційна зона (проектна);

- без обґрунтування, в той час, коли відповідно до вимог ст. 27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» будівництво індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку дозволяється не вище двох поверхів, встановлює гранично допустиму висотність будинків, будівель та споруд до 12 метрів, тобто не вище 4 поверхів;

Крім того, відповідно до листа Вінницької РДА від 06.04.2021 року №01-51/603, на підставі затвердженого Генерального плану і плану зонування с. Бохоники, видано розпорядження голови Вінницької районної державної адміністрації №19 від 25 січня 2021 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянці ОСОБА_3 , цільове призначення якої змінюється з індивідуального садівництва на призначення будівництво та обслуговування будівель ринкової інфраструктури, на території Агрономічної сільської територіальної громади (с. Бохоники), за межами населеного пункту», яке позивач також вважає незаконним.

Також, про незаконність розпорядження голови Вінницької районної державної адміністрації №19 від 25 січня 2021 року, на думку позивача, свідчить відсутність висновку ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області, наявність якого передбачено ст. ст. 20 та 1861 Земельного кодексу України.

Зокрема, відповідно до вимог ст. 20 Земельного Кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватної власності, цільове призначення якої змінюється, розробляється на замовлення власника земельної ділянки.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 1861 Земельного кодексу України:

Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин;

4. Розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Відповідно до листа Вінницької РДА від 06.04.2021 року №01-51/603 вищезазначене розпорядження Вінницької РДА прийнято з урахуванням висновку ГУ Держгеокадастру у Чернівецькій області, який не є органом за місцем розташування земельної ділянки.

Крім того, відповідно до вимог ст. 211 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за порушення, зокрема за невиконання вимог щодо використання земель за цільовим призначенням та за невиконання умов знімання, збереження і нанесення родючого шару ґрунту.

Таким чином, як зазначає позивач, всупереч установленому вищезазначеними законами порядку, не виконуються вимоги щодо використання земель за цільовим призначенням (кадастрові номери №№ :01:006:0227, :01:006:0228, :01:006:0229, :01:006:0230, :01:006:0231, :01:006:0237, :01:006:0064), використовуються вказані земельні ділянки в комерційних цілях для будівництва чотирьох садових будинків з магазином висотою 4 поверхи загальною площею 596,68 кв. метрів ДСООГ «Ветеран».

Крім того, без дотримання вимог чинного законодавства проведено зняття родючого шару ґрунту на вищевказаних земельних ділянках під час проведення будівельних робіт.

Також позивач зазначив, що мають місце численні порушення вимог чинного законодавства при оформленні права власності та видачі правовстановлюючих документів на земельні ділянки (кадастрові номери №№ :01:006:0227, :01:006:0228, :01:006:0229, :01:006:0230, :01:006:0231, :01:006:0237, :01:006:0064), які в подальшому незаконно об`єднані в одну земельну ділянку, після чого незаконно видано правовстановлюючий документ.

Таким чином, при наведенні позивачем у заяві від 16.11.2021 року численних фактів порушення вимог містобудівного законодавства, Державна інспекція архітектури та містобудування України, не здійснивши всіх необхідних заходів державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, повідомила ОСОБА_1 про відсутність підстав для проведення позапланової перевірки на відповідних об`єктах будівництва.

Вищезазначене свідчить про протиправність відповіді (у формі листа) Державної інспекції архітектури та містобудування України №5914/02/13-21 від 09.12.2021 року, що, в свою чергу, призвело до протиправної бездіяльності останньої щодо не розгляду заяви позивача від 16.11.2021 року.

Відповідно до абзацу 2 частини 4 статті 245 КАС України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

За таких обставин, суд вважає, що достатнім і ефективним способом захисту порушених прав позивача є прийняття судом рішення про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 16.11.2021 року із урахуванням висновків суду.

З огляду на зазначене, суд приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

В даному випадку, відповідач не довів правомірності своєї відповіді, наданої на звернення позивача від 16.11.2021 року.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовній вимоги підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача про стягнення судових втрат, слід вказати наступне.

Відповідно до положень ч. 1 статті 139 КАС України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати які підлягають відшкодуванню стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем.

Судом встановлено, що позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 992,40 грн., що підтверджується квитанцією №32 від 30.05.2022 року.

Таким чином, враховуючи положення частини 1 статті 139 КАС України, на користь позивача належить стягнути судові витрати зі сплати судового збору у відповідному розмірі за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати відповідь (у формі листа) Державної інспекції архітектури та містобудування України № 5914/02/13-21 від 09.12.2021 року.

Визнати протиправною бездіяльність Державної інспекції архітектури та містобудування України щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 16.11.2021 року.

Зобов`язати Державну інспекцію архітектури та містобудування України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.11.2021 року, із урахуванням висновків суду у цьому рішенні.

Стягнути на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в сумі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Державної інспекції архітектури та містобудування України.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 );

Відповідач: Державна інспекція архітектури та містобудування України (, адреса: бульвар Лесі Українки, 26, м. Київ, 01133).

Суддя Чернюк Алла Юріївна