Справа № 200/15717/21
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2022-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2022 року справа №200/15717/21

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 січня 2022 року у справі № 200/15717/21 (головуючий суддя І інстанції Христофоров А.Б.), складеного в повному обсязі 17 січня 2022 року в м. Слов`янськ Донецької області, за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

12 листопада 2021 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому позивач, з урахуванням уточнених позовних вимог просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 12 серпня 2021 року, щодо не зарахування до страхового та пільгового стажу за Списком 1-шахтарі період роботи з 01.07.2019 по 31.03.2021 підприємством ВП шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля»;

- зобов`язати відповідача розглянути повторно заяву позивача про перерахунок пенсії від 26 липня 2021 про збільшення страхового та пільгового стажу за Списком № 1-шахтарі з урахуванням до страхового та пільгового стажу періодів роботи позивача з 01.07.2019 по 31.03.2021 підприємством ВП шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля», в якості електрослюсаря підземного 4-го розряду з повним робочим днем в шахті.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17 січня 2022 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 12.08.2021 року № 43, яким відмовлено ОСОБА_1 в перерахунку його пенсії з тих підстав, що згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу за період з 01.07.2019 по 31.03.2021 відсутня сплата страхових внесків. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області розглянути повторно заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 26 липня 2021 про збільшення страхового та пільгового стажу за Списком № 1-шахтарі з урахуванням до страхового та пільгового стажу періодів роботи позивача з 01.07.2019 по 31.03.2021 підприємством ВП шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля», в якості електрослюсаря підземного 4-го розряду з повним робочим днем в шахті.

Не погодившись з судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 січня 2022 року у справі № 200/15717/21 та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянтом зазначено, що позивачу відмовлено в перерахунку пенсії відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне страхування» з тих підстав, що у зв`язку з тим, що у позивача відсутній необхідний страховий стаж через несплату страхових внесків підприємством

Сторони в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, з огляду на наступне.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є громадянином України, з 08.07.2017 отримує пенсію за віком відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

26.07.2021 засобами вебпорталу електронних послуг позивач подав заяву про перерахунок його пенсії на підставі ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням від 12.08.2021 року № 43 відповідач відмовив позивачу в перерахунку його пенсії з тих підстав, що згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу за період з 01.07.2019 по 31.03.2021 відсутня сплата страхових внесків (а.с. 16, 49).

13.09.2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою яка містила прохання надати позивачеві розрахунок страхового та пільгового стажу, а також вказати підставу не зарахування до його страхового та пільгового стажу періоду роботи з 01.07.2019 по дійсний час (а.с. 10).

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області своїм листом від 11.10.2021 року сповістило позивача про те, що рішенням від 12.08.2021 року № 43 йому відмовлено в перерахунку пенсії з тих підстав, що згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу за період з 01.07.2019 по 31.03.2021 відсутня сплата страхових внесків (а.с. 14-зв. бік а.с. 14).

Не погоджуючись з рішення відповідача про відмову у перерахунку пенсії, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Приймаючи спірне рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відмова відповідача у перерахунку пенсії є протиправною, а рішення пенсійного органу таким, що підлягає скасуванню з зобов`язанням повторно розглянути заяву позивача.

Суд апеляційної інстанції погоджує висновки суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 5 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно з частиною першою статті 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону (частини друга, п`ята статті 45 Закону № 1058-IV).

Відповідно до статті 62 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до трудової книжки, що видана на ім`я ОСОБА_1 останній в період з 23.12.2013 по 22.10.2021 року працював на посаді електрослюсаря підземного 4 го розряду з повним робочим днем в шахті, на посаді заступника механіка дільниці підготовчих робіт з повним робочим днем в шахті, механіка дільниці підготовчих робіт з повним робочим днем в шахті, електрослюсаря підземного 5-го розряду з повним робочим днем в шахті у відокремленому підрозділі «Шахта «Росія» Державного підприємства «Селидіввугілля» (а.с. 11-12).

Період роботи позивача у відокремленому підрозділі «Шахта «Росія» Державного підприємства «Селидіввугілля» з 01.07.2019 по 06.07.2021 року на посаді електрослюсаря підземного, що передбачена Списком № 1 підтверджується довідкою від 06.07.2021 року № 09/2376 (а.с. 17).

Відповідно до протоколу призначення позивачу пенсії його страховий та пільговий стаж враховано по 30.06.2019 року (а.с. 15-зв. бік а.с. 15).

У довідці від 25.10.2021 року зазначено, що в період з 01.07.2019року по 31.07.2021 року ДП «Селидіввугілля» ВП «Шахта «Котляревська» щомісячно на зарплату позивача нараховувало єдиний соціальний внесок (ЄСВ) у розмірі 22,0%, та не утримувало з його заробітної плати єдиний соціальний внесок (ЄСВ).

Також у довідці зазначено, що суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, який щомісячно надавався до Покровської об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Донецькій області (а.с. 22).

Нарахований єдиний соціальний внесок на заробітну плату працівників ВП ш. «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» за період з 01.07.2019 по 31.07.2021 року у Покровську ОДПІ ГУ ДПС у Донецькій області перераховувався частково, що відображено у довідці від 25.10.2021 року № 01/3837 виданої ДП «Селидіввугілля» ВП «Шахта «Котляревська» (а.с. 23).

Відповідно до частини шостої статті 20 Закону № 1058-IV, страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Згідно із частиною дванадцятою статті 20 Закону № 1058-IV страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Згідно із частиною третьою статті 24 Закону № 1058 страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного Пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

У відповідності до статті 4 Закону України від 08 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 2464-VI) платниками єдиного внеску є, зокрема, підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством.

Згідно із частиною одинадцятою та дванадцятою статті 9 Закону № 2464-VI у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Як вказано у частині другій статті 24 Закону № 1058-IV, даними, за якими територіальними органами Пенсійного фонду України обчислюється страховий внесок, зокрема й щодо сплати страхових внесків, є дані, що містяться в системі персоніфікованого обліку в системі загальнообов`язкового державного Пенсійного страхування.

Разом з тим, за загальним правилом, несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, не повинна порушувати законні права та інтереси позивача, зокрема, порушувати його право на належне пенсійне забезпечення, оскільки, обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до Пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі.

Відповідно до ст. 26 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування посадові особи платників єдиного внеску несуть адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення порядку нарахування, обчислення і строків сплати єдиного внеску.

Таким чином, обов`язок щодо сплати єдиного внеску покладений саме на роботодавця, який здійснював нарахування цього внеску та утримання його із заробітної плати.

Колегія суддів вважає неправомірним висновок відповідача щодо відмови позивачу в перерахунку пенсії, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Вказаний висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 24 травня 2018 року у справі №490/12392/16-а, від 01 листопада 2018 року у справі № 199/1852/15-а.

З огляду на наведене, доводи відповідача про відсутність індивідуальних відомостей у Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування щодо сплати страхувальником за позивача соціальних внесків за спірні періоди є необґрунтованими.

Відтак, доводи апелянта щодо неможливості зарахування спірних періодів до страхового та пільгового стажу є неприйнятними, а тому у відповідача відсутні підстави не зараховувати до страхового стажу та пільгового стажу позивача періоду його роботи з 01.07.2019 по 31.03.2021 у ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» для перерахунку пенсії за віком.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 січня 2022 року у справі № 200/15717/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12 вересня 2022 року.

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв

І.Д.Компанієць