Справа № 171/471/22
Суддя: Хоруженко Н. В.
Дата ухвалення: 2022-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 171/471/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2022 року м.Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Хоруженко Н.В.,

за участю секретаря - Перепеткевич Т.О.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 25.04.2022 року звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №599862 від 15.04.2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч.2 ст.126, ч.5 ст. 121, ч. 6 ст. 121 КУпАП КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 400,00 гривень; провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.126, ч.5 ст. 121, ч. 6 ст. 121 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126, ч.5 ст. 121, ч. 6 ст. 121 КУпАП. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно оскаржуваної постанови, він 15.04.2022 року о 18 год. 00 хв. в м. Апостолове по вул.. Покровська біля будинку № 39 керував мопедом YAMAHA Jog без державного номерного знаку, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, рухався без мотошолому, а також не мав посвідчення водія відповідної категорії, а саме: категорії «А1», чим скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 126, ч. 5 ст. 121, ч. 6 ст. 121 КУпАП. Однак, дані обставини не відповідають дійсності, оскільки 15.04.2022 року позивач йшов по вул. Покровська , котив належний дружині мопед, який був у неробочому стані, біля нього зупинився автомобіль поліції з якого вийшли два поліцейські та почали вимагати документи на право керування мопедом, пояснивши , що позивач порушив Правила дорожнього руху, рухаючись без мотошолому та склав постанову відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 126, ч. 5 ст. 121, ч. 6 ст. 126 КУпАП. Вважає, що вказана постанова є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки жодна із ознак складів адміністративних правопорушень, зазначених в постанові не доведені поліцейським під час винесення постанови. До постанови не долучено належних доказів того, що позивач здійснював керування транспортним засобом, в постанові відсутнє посилання на застосування технічних відео чи фото фіксації вчинення правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху. Будь-які відеозаписи, що можуть бути додані представниками поліції під час розгляду справи в суді, вважає, що справа підлягає закриттю.

Ухвалою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 05.05.2022 року позовну заяву прийнято до провадження та призначено до розгляду в спрощеному порядку без повідомлення (виклику) сторін та надано відповідачу строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву.

15.08.2022 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якій відповідач просить відмовити у задоволенні позову, оскільки вказана постанова винесена уповноваженою особою, в межах повноважень, у передбачений законом порядок, а тому відсутні підстави для її скасування.

Інших заяв по суті справи на адресу суду не надходило.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено що, згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правпорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №599862 від 15.04.2022 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126, ч.5 ст. 121, ч. 6 ст. 121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 гривень.

У постанові суть виявленого правопорушення викладено наспуним чином: 15.04.2022 року о 18 год. 00 хв. в м. Апостолове по вул. Покровська біля будинку № 39 керував мопедом YAMAHA Jog без державного номерного знаку, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, рухався без мотошолому, а також не мав посвідчення водія відповідної категорії, а саме: категорії «А1», чим скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 126, ч. 5 ст. 121, ч. 6 ст. 121 КУпАП. 15.04.2022 року позивач йшов по вул. Покровська , котив належний дружині мопед, який був у неробочому стані, біля нього зупинився автомобіль поліції з якого вийшли два поліцейські та почали вимагати документи на право керування мопедом, пояснивши , що позивач порушив Правила дорожнього руху, рухаючись без мотошолому та склав постанову відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 126, ч. 5 ст. 121, ч. 6 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Принцип презумпції невинуватості, передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

У відповідності до ст.222 КУпАП до компетенції органів Національної поліції віднесено розгляд справ про адміністративні правопорушення, щодо порушень правил дорожнього руху.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015р. за №1395.

Згідно з п. 4 Розділу І вказаної інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з п. 1 розділу ІІІ Інструкції, визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127,статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно з п.9 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Згідно до положень ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 283 КУпАП визначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КпАП. У ній зокрема потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

Зідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Однак, відповідачем не надано будь-яких перелічених ст. 251 КупАП України належних доказів, на підтвердження встановлення відповідачем факту порушення позивачем Правил дорожнього руху.

Суд не вважає постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення.

Відповідно до ч.1, ч. 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з ч.9 ст.80 КАС України у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог п. 14.6 г ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ч. 2 ст. 126, ч. 5 ст. 121, ч. 6 ст. 121 КУпАП.

В оскаржуваній постанові серії БАВ №499301 від 29.07.2021 року, в графі 7 відсутні посилання на докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ч. 2 ст. 126, ч. 5 ст. 121, ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Так, сама по собі постанова про накладення адміністративного стягнення, за відсутності доказів на підтвердження зазначених цій в постанові обставин, не може бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Вказані висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду щодо надання достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, викладеним у постанові від 23.10.2019 року у справі N 357/10134/17 (провадження № К/9901/32368/18).

За таких обставин, в матеріалах справи відсутня достатня доказова база щодо вчиненого позивачем адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст.ст.77, 134, 139, 243-246, 286 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БАВ № 599862 від 15.04.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126, ч. 5 ст. 121, ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 3400 грн скасувати.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126, ч. 5 ст. 121, ч. 6 ст. 121 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126, ч. 5 ст. 121, ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н. В. Хоруженко