Справа № 420/22305/21
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2022-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/22305/21
Головуючий в 1 інстанції: Андрухів В.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Косцової І.П. та Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 січня 2022 року (суддя Андрухів В.В., м. Одеса, повний текст рішення складений 21.01.2022) по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МІНІ-АГРО-ТЕХ" до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови,-

В С Т А Н О В И В:

16 листопада 2021 року "МІНІ-АГРО-ТЕХ" звернулося до адміністративного суду з позовом до Одеської митниці, в якому просило визнати протиправним та скасувати:

- Рішення про коригування митної вартості товарів №UA500020/2021/000092/1 від 06.10.2021 року;

- Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2021/00638 від 06.10.2021 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21 січня 2022 року адміністративний позов товариства задоволено повністю.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням Одеська митниця подала апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне з`ясування обставин справи та порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог ТОВ "МІНІ-АГРО-ТЕХ" відмовити у повному обсязі.

На думку апелянта суд першої інстанції не надав належної оцінки доводам митного органу, що надані позивачем документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Зазначені обставини у відповідності до пункту 2 частини шостої статті 54 МК України є належною підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови у митному оформленні товарів за заявленою митною вартістю.

Позивач надіслала відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначив про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Справа розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження.

Апеляційним судом справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до статті 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах поданої скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 4 січня 2021 року ТОВ "МІНІ-АГРО-ТЕХ" (Покупець) та ТОSHIN CO., LTD. (Продавець) уклали контракт №НН04-01-2021, предметом якого є уживані трактори, уживане навісне та причіпне обладнання до тракторів (а.с. 15-18).

У додатку №6 від 07.07.2021 року до контракту від 04.01.2021 року №НН04-01-2021 ТОВ "МІНІ-АГРО-ТЕХ" та TOSHIN CO., LTD. визначено перелік товару, що підлягає продажу на загальну суму 4014000,00 японських єн (а.с. 19-20).

Ціна товару зазначена і в комерційному інвойсі №TSN-21129 від 19.07.2021 року (а.с. 23, 24).

5 жовтня 2021 року уповноваженим представником ТОВ "МІНІ-АГРО-ТЕХ" була подана електронна митна декларація №UA500020/2021/214762 з метою митного оформлення імпортованого товару за Контрактом.

У графі 31 Митної декларації вказаний опис товару 1: трактори колісні для сільськогосподарських робіт, що були у використанні, з потужністю двигуна не більш як 18кВт: трактор колісний YANMAR, модель A-10D, рік випуску - 2004, шасі № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , потужність двигуна - 6,2 кВт. - 1 шт.; Виробник - нема даних; Торговельна марка - YANMAR; Країна походження - JP; трактор колісний KUBOTA, модель А-13.

Опис товару 2: трактори колісні для сільськогосподарських робіт, що були у використанні, з потужністю двигуна більш як 18 кВт, але не більш як 25 кВт: трактор колісний KUBOTA, модель L1-255D, рік випуску -1 991, шасі № НОМЕР_3 , двигун № НОМЕР_4 , потужність двигуна - 18,4 кВт. - 1шт.; трактор колісний KUBOTA, модель L1-275D, рік випуску - 1991, шасі № НОМЕР_5 .

Опис товару 3: трактори колісні для сільськогосподарських робіт, що були у використанні, з потужністю двигуна більш як 25 кВт, але не більш як 37 кВт: трактор колісний KUBOTA, модель L46 (GL467), рік випуску - 1999, шасі № НОМЕР_6 , двигун № НОМЕР_7 , потужність двигуна - 3,8 кВт. - 1шт; виробник - нема даних; торговельна марка - KUBOTA.

Опис товару 4: машини сільськогосподарські до тракторів, для оброблення ґрунту, що були у використанні: ґрунтофреза, являє собою причіпний пристрій з різнонаправленими зубами (фрезами) для міжрядної обробки грунту (ROTARY TILLERS 120-160) - 12 шт., виробник - нема даних ; торговельна марка - нема даних ; країна походження - JP.

Митну вартість товару визначено за основним (першим) методом - ціною договору.

Разом з митною декларацією декларантом було подано наступні документи: пакувальний лист (Packing list) б/н від 19.07.2021, рахунок-фактуру (інвойс) (Commercial invoice) №TSN-21129 від 19.07.2021, коносамент (Bill of landing) №YMLUM288004737 від 19.08.2021, навантажувальний документ (Bordereau) №1568 від 30.09.2021, сертифікат про походження товару (Certificate of origin) A№115236 від 03.08.2021, висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією №0210/03 від 02.10.2021, страховий поліс №20000195 від 31.03.2019, зовнішньоекономічний договір (контракт) №НН04-01-202 L від 04.01.2021, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №6 від 07.67.2021, договір про надання послуг митного брокера №01029/2020 від 29.10.2020, копію митної декларації країни відправлення №0 від 03.08.2021.

Під час здійснення митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу декларанта та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів разом з митною декларацією (МД) №UA500020/2021/214762 від 05.10.2021 Одеською митницею було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, надані ТОВ "МІНІ-АГРО-ТЕХ" документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, у зв`язку з чим повідомлено ТОВ "МІНІ-АГРО-ТЕХ" про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) прейскуранти (прайс-листи), каталоги виробника товару, 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; 4) копію митної декларації країни відправлення з перекладом на українську мову.

5 жовтня 2021 року декларантом надіслано до митниці лист-заяву від 05.10.2021 року №б/н, яким повідомлено, що інших додаткових документів надано не буде.

6 жовтня 2021 року Одеською митницею було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA500020/2021/000092/1 за митною декларацією №UA500020/2021/214762 (а.с.10-12).

Згадане Рішення у графі 33 мотивовано наступним:

1. В коносаменті YMLUM288004737 від 19.08.2021 зазначені умови оплати фрахту "FREIGHT PREPAYD" тобто фрахт сплачено в порту відправлення. Проте, до митного оформлення не надано документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Також відповідно до підпункту "в" пункту 2 частини десятої статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутня будь-яка інформація щодо включення/не включення даних складових митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.

2. В митній декларації країни відправника товарів відсутні посилання на комерційний та транспортний документи. Крім того, дата відправлення, згідно зазначеного документа, 14.08.2021. Проте, в коносаменті YMLUM288004737 зазначено дату навантаження на борт морського судна 19.08.2021.

3. В рахунку-фактурі від 19.07.2021 №TSN-21129 відсутнє будь-яке посилання на зовнішньоекономічний договір.

За результатом проведеної консультації між митним органом та декларантом було обрано метод визначення митної вартості - другорядний: резервний метод.

З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних ACMО Інспектор та ЄАІС Держмитслужби та встановлено, що рівень митної вартості товару є більшим, ніж заявлено декларантом: стосовно товару №1 - 1626,96 дол. США/шт. та становить 1858,19 дол. США/шт. (МД від 16.08.2021 №UA500020/2021/207193); стосовно товару №2 - 3490,86 дол. США/шт. та становить 3892,05 дол. США/шт. (МД від 16.08.2021 №UA500020/2021/207193).

6 жовтня 2021 року Одеською митницею оформлена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2021/00638 (а.с. 13-14).

Не погодившись із зазначеними Рішенням про коригування митної вартості товарів та Карткою відмови, ТОВ "МІНІ-АГРО-ТЕХ" звернулося до суду з даним адміністративним позовом про їх скасування.

Задовольняючи позовні вимоги товариства суд першої інстанції виходив з того, що висновки митного органу про заниження позивачем митної вартості товарів та надання митному органу недостовірних даних не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Надаючи правову оцінку законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Так, приписами частини другої статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, в тому числі щодо проведення митного оформлення та методів визначення митної вартості товарів врегульовані положеннями Митного кодексу України (далі МК УКраїни).

Згідно зі статтею 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Частиною першою статті 257 МК України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Відповідно до статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

При цьому ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (частина п`ята статті 58 МК України).

Відповідно до частини першої статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Таким чином, методи визначення митної вартості товарів можуть бути підрозділені на: а) основний; б) другорядні. Крім того, митним законодавством передбачена система другорядних методів. Під час визначення митної вартості товарів учасник митних відносин може застосувати тільки один із різновидів методів - основний метод або ж конкретний другорядний метод. Застосування методу визначення вартості товарів повинно бути обґрунтованим.

При цьому, пріоритетним до застосування є саме основний метод, що обумовлює необхідність, у випадку наявності достатніх підстав, застосовувати в першочерговому порядку основний метод визначення митної вартості товару. Тільки у випадку відсутності необхідних умов для застосування основного методу, повинні застосовуватися методи закріплені приписами пункту другого частини першої статті 57 МК України, які застосовуються у субсидіарному порядку - учасник митних відносин обирає один із системи другорядних методів. Про субсидіарний характер застосування другорядних методів свідчить зміст положень частини третьої статті 58 МК України.

Відповідно до положень частини першої статті 58 МК України основний метод визначення митної вартості товарів застосовується у випадку дотримання наступних умов: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів. При цьому основний метод не застосовується у наступних випадках: а) якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні; б) відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні (відповідно до частини другої статті 58 МК України). Кожен із вище означених випадків може бути як самостійною підставою для незастосування основного методу, так й розглядатися в їх сукупності.

Згідно з частиною другою статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За правилами частини третьої статті 58 МК України у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Таким чином, документальне підтвердження в аспекті відповідних митних процедур має своїм завданням підтвердити: а) заявлену митну вартість товарів; б) обраний суб`єктом господарювання метод визначення такої вартості.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

За правилами частини п`ятої статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Зі змісту статті 53 МК України слідує, що законом визначений вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Дана норма кореспондує й положенням частини третьої статті 318 МК України, якою встановлено, що митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Водночас частиною третьою статті 53 МК України установлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Зміст наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому колегія суддів зауважує, що Верховний Суд неодноразово наголошував на правовій позиції, яка полягає у тому, що право митниці витребувати додаткові документи у декларанта з метою вчинення наступних дій, спрямованих на визначення дійсної митної вартості товарів, пов`язане з наявністю у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості декларантом. При цьому, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, орган митної служби повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника (правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 2 червня 2015 року у справі №21-498а15).

Як вбачається з оспорюваного рішення про коригування митної вартості товарів №UA500020/2021/000092/1 від 06.10.2021 року підставою для його прийняття слугувало те, що заявлену декларантом митну вартість товару не може бути визнано у зв`язку з тим, що заявлено не повні відомості про митну вартість та складові митної вартості достовірно документально не підтверджено. За результатами проведеної консультації митну вартість визначено за резервним методом.

Щодо посилання митниці в обґрунтування зазначеного на ненадання декларантом документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, а також відсутності інформації щодо включення/не включення даних складових митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, то колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 2.3 контракту від 04.01.2021 року №НН04-01-2021 передбачено, що ціни на товар, що постачаються за цим Контрактом, включають маркування, упаковку, страховку і транспортні витрати до будь-якого Українського порту, узгодженого в Додатках на кожну партію Товару, які є невід`ємною частиною цього Контракту.

Пунктом 2.4 Контракту визначено, що ціни на товар вказані на умовах СІР в будь-який Український порт відповідно до ІНКОТЕРМС редакція 2020 року. Найменування порту Сторони узгоджують на кожну партію Товару в додатках, які є невід`ємною частиною цього Контракту.

Про постачання товару на умовах СІР вказано і у рахунку-фактурі (інвойс) (Commercial invoice) №TSN-21129 від 19.07.2021 (а.с.22).

Відповідно до ІНКОТЕРМС в редакції 2020 року СІР - "фрахт/перевезення і страхування оплачені до" означає, що продавець доставить товар названому їм перевізнику, крім цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати, пов`язані з перевезенням товару до названого пункту призначення.

В коносаменті (Bill of landing) №YMLUM288004737 від 19.08.2021 умови постачання товару зазначені - FREIGHT PREPAID, тобто усі витрати на перевезення оплачує вантажовідправник.

Таким чином зі змісту пред`явлених до декларування документів та умовами поставки вбачається, що вартість перевезення та пакування товару не є витратами, які понесені покупцем, у зв`язку з чим не є такими, що додатково включаються у митну вартість товару. Тобто, у разі включення до ціни товару вартості упаковки або пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням та перевезення, їх вартість не додається при розрахунку митної вартості товару.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі №160/8775/18, від 6 лютого 2020 року у справі №520/10709/18.

Щодо посилання митного органу на те, що в рахунку-фактурі від 19.07.2021 №TSN-21129 відсутнє посилання на зовнішньоекономічний договір, то колегія суддів зазначає, що зазначений факт не є розбіжністю та жодним чином не впливає на митну вартість товару, її числові показники і не є ані окремою, ані достатньою підставою для митного органу не приймати документи для підтвердження митної вартості товару за ціною контракту або ж зазначати такі відомості як підставу для коригування митної вартості.

До того ж митницею не заперечується, що при митному оформленні товарів декларантом разом із згаданим інвойсом було надано додаток №6 від 07.07.2021 року до контракту від 04.01.2021 року №НН04-01-2021.

Визначений у додатку перелік товару, що підлягає продажу на загальну суму 4014000,00 японських єн повністю збігається з переліком та цінами, зазначеними в рахунку-фактурі від 19.07.2021 №TSN-21129.

Також слід наголосити, що оскільки законодавством України не затверджено форми рахунку-фактури (інвойсу), посилання митного органу на відсутність того чи іншого реквізиту інвойсу є необґрунтованим та безпідставним.

Посилання митниці в рішенні на відсутність в митній декларації країни відправника товарів посилання на комерційний та транспортний документи також є необґрунтованими, оскільки ця обставина жодним чином не впливає на митну вартість товарів, які ввозяться на митну територію України.

Таким чином вимоги митного органу про необхідність надання декларантом на підтвердження заявленої митної вартості додаткові документи страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування є безпідставними, оскільки подані до митниці для підтвердження митної вартості товарів разом з митною декларацією (МД) №UA500020/2021/214762 від 05.10.2021 року документи чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, які підтверджували ціну товарів, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджували митну вартість товарів за ціною договору.

В свою чергу митний орган, як суб`єкт владних повноважень всупереч вимог статті 77 КАС України не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані ТОВ "МІНІ-АГРО-ТЕХ" документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог товариства та наявність підстав для скасування Рішення про коригування митної вартості товарів №UA500020/2021/000092/1 від 06.10.2021 року та Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2021/00638 від 06.10.2021 року.

Доводи апеляційної скарги митниці зроблених висновків не спростовують, та є тотожними заперечень до адміністративного позову, факти та мотивування яких повністю спростовуються матеріалами справи та обставинами, які повно та об`єктивно були встановлені судом першої інстанції при вирішенні спірного питання.

Згідно з пунктом першим частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відтак, апеляційна скарга митниці задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Одеської митниці залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 січня 2022 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 6 ст. 12, ст. 257 та ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя-доповідач В.О.Скрипченко

Суддя І.П.Косцова

Суддя Ю.В.Осіпов