Справа № 640/20961/21
Суддя: Мамедова Ю.Т.
Дата ухвалення: 2022-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2022 року м. Київ № 640/20961/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Мамедової Ю.Т., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, третя особа - Служба безпеки України, про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва (також далі - суд) надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - відповідач, ГУ ПФУ в м. Києві), третя особа - Служба безпеки України (далі - третя особа, СБУ), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві щодо зменшення ОСОБА_1 з 01.01.2018 відсоткового значення розміру пенсії з 71% відповідних сум грошового забезпечення до 70% відповідних сум грошового забезпечення та повернення без виконання складену Службою безпеки України довідку про розмір грошового забезпечення від 06.04.2021 за №21/3/2-9/878-361 для перерахунку пенсії з 01.04.2019;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у місті Києві провести ОСОБА_1 перерахунок, обчислення і виплату основного розміру пенсії з 01.01.2018 у розмірі 71% відповідних сум грошового забезпечення та запросити і прийняти видану Службою безпеки України довідку від 06.04.2021 за №21/3/2-9/878-361 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року і здійснити перерахунок, обчислення і виплату з 01.04.2019 року основного розміру пенсії ОСОБА_1 у розмірі 71% відповідних сум грошового забезпечення без обмеження максимальним розміром пенсії і без обмеження строку перерахунку пенсії на підставі складеної Службою безпеки України довідки від 06.04.2021 за №21/3/2-9/878-361 про розмір грошового забезпечення;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у місті Києві здійснити виплату ОСОБА_1 однією сумою різниці між фактично перерахованими та отриманими розмірами пенсійних виплат за період з 01.01.2018 року та з 01.04.2019 до дня набрання рішенням, законної сили;

- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві з дня набрання рішенням законної сили, подати звіт про виконання даного рішення, який найкращим чином забезпечить гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури захисту порушеного права ОСОБА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018 року, внаслідок чого ОСОБА_1 зменшено розмір сум грошового забезпечення з 71 % до 70 %.

Крім того, відповідачем відмовлено у прийнятті довідки та відповідно здійсненні перерахунку та виплати пенсії позивачу з 01 квітня 2019 року на підставі оновленої довідки від 06 квітня 2021 року № 21/3/2-9/878-361 про розмір грошового забезпечення станом на березень 2019 року відповідно до статей 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-XII, положень постанови Кабінету Міністрів України №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова № 704) з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення.

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, а тому, з метою захисту своїх прав та законних інтересів звернувся до суду із цим позовом.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 серпня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач у відзиві просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, зазначивши, що ГУ ПФУ у м. Києві здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до Постанови КМУ від 21 лютого 2018 року № 103 та у відповідності до діючої на момент здійснення перерахунку редакції Закону України № 2262-ХІІ та призначено розмір пенсії, що не перевищує 70 % грошового забезпечення. Крім того, відповідач зазначив, що не вбачає підстав для здійснення перерахунку ОСОБА_1 на підставі оновленої довідки про грошове забезпечення.

Представник Служби безпеки України направив до суду пояснення, з яких вбачається, що третя особа, на виконання заяви ОСОБА_1 , про направлення оновленої довідки про розмір грошового забезпечення до ГУ ПФУ у м. Києві, сформувала та направила на адресу відповідача оновлену довідку від 06.04.2021 № 21/3/2-9/878-361.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у м. Києві та відповідно до Закону України від 09 квітня 1994 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 21.04.2014 року отримує пенсію за вислугу років.

При призначенні пенсії ОСОБА_1 за вислугу років, пенсійним органом призначено позивачу пенсію у розмірі 71% сум грошового забезпечення ( вислуга років - 27).

У квітні 2018 року ГУ ПФУ у м. Києві, у відповідності зі статтею 63 Закону № 2262-ХІІ, постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (надалі - Постанова № 704) та постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (надалі - Постанова № 103), з 01 січня 2018 року було перераховано пенсію ОСОБА_1 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення.

У подальшому, у зв`язку із черговим підвищенням розміру грошового забезпечення, ОСОБА_1 звернувся до Фінансово-економічного управління Служби безпеки України із заявою про надання оновленої довідки про розмір грошового забезпечення.

Фінансово-економічним управлінням Служби безпеки України за результатами опрацювання заяви позивача виготовлено та направлено останньому оновлену довідку від 06 квітня 2021 року №21/3/2-9/878-361 про розмір грошового забезпечення станом на березень 2019 року.

У подальшому, позивач звернувся до відповідача із відповідною заявою про перерахунок пенсії на підставі оновленої вищезгаданої довідки.

Листом від 16.06.2021 № 16041-15623/Б-02/8-2600/21 заступника начальника ГУ ПФУ в м. Києві Пасічник О. відмовлено позивачу у прийнятті та здійсненні перерахунку пенсії на підставі оновленої довідки про грошове забезпечення, оскільки пенсія нарахована та виплачується відповідно до законодавства, підстав для перерахунку пенсії немає. Крім того, у вказаному листі зазначено, що після проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 призначено пенсію, виходячи з 70 % сум грошового забезпечення.

Вказані обставини слугували підставою для звернення ОСОБА_1 до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам в частині зменшення відповідачем відсотку грошового забезпечення, Окружний адміністративний суд міста Києва виходить з наступного.

З 21.04.2014 року позивачу, як пенсіонеру Служби безпеки України призначена пенсія за вислугу років, яка становить 27 років, у розмірі 71 % відповідного грошового забезпечення на час звільнення.

На даний час ОСОБА_1 перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві, що підтверджується листом ГУ ПФУ у м. Києві від 31.03.2021 № 2600-0203-8/54591.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на момент призначення пенсії, розмір грошового забезпечення за посадою, яку позивач обіймав у 2014 році перед звільненням зі служби, складав 71 % , що підтверджується протоколом від 15.05.2014 за пенсійною справою № , у якому зазначено, що умови призначення пенсії - вислуга років - 27, у розмірі 71 % грошового забезпечення.

Проте, при обчисленні розміру пенсії під час перерахунку станом на 01.01.2018р., який наявний в матеріалах справи, відповідач застосовував інший розмір відсотків грошового забезпечення, а саме 70 % сум грошового забезпечення (при вислузі 27 років) за посадою, яку позивач обіймав у 2014 році перед звільненням зі служби.

19.05.2021 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в м. Києві з заявою про перерахунок його пенсії.

ГУ ПФУ в м. Києві своїм листом-відповіддю від 16.06.2021 року № 16041-15623/Б-02/8-2600/21 повідомило позивача про те, що у зв`язку зі зміною розміру грошового забезпечення, передбаченого Постановою КМУ від 21.02.2018р. № 103 «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб», розмір його пенсії обчислений виходячи з 70 відсотків грошового забезпечення, посилаючись на зміни до ст. 13 Закону №2262-XII від 27.03.2014р. № 1166-VII.

Таким чином, відповідачем обмежено розмір пенсії позивача з раніше призначених 71% до 70% грошового забезпечення.

Вважаючи проведений ГУ ПФУ в м. Києві перерахунок його пенсії таким, що порушує його права, оскільки призвів до її зменшення, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Відповідно до ст. 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі та деяких інших осіб, визначено Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-XII від 09.04.1992 (далі - Закон №2262-XII).

За змістом ст. 11 Закону №2262-XII законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів. Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

За змістом пункту "а" ч. 1 ст. 13 Закону №2262-XII в редакції, чинній на дату призначення позивачу пенсії визначено, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Частиною 2 ст. 13 Закону №2262-XII в редакції чинній на дату призначення позивачу пенсії зазначено, що загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

За таких обставин та відповідно до норм ч. ч. 1, 2 ст. 13 Закону №2262-XII в редакції чинній на дату призначення позивачу пенсії, враховуючи обставини вислуги позивача для призначення пенсії, відповідачем з 21.04.2014 р. була призначена позивачу пенсія за вислугу років у розмірі 71 % сум грошового забезпечення.

Пунктом 23 розділу ІІ Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" №1166-VII від 27.03.2014р. передбачено у частині другій ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" цифри " 80" замінити цифрами " 70".

Разом з тим, ст. 63 Закону №2262-XII не містить застережень щодо зміни відсоткового значення розміру призначених пенсій при їх перерахунку, а зміни, внесені Законом №1166-VII від 27.03.2014р. до ст.13 Закону №2262-XII, стосуються саме призначення пенсій, а не їх перерахунку.

А відтак, при перерахунку пенсії позивача відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 19.10.2016р. №718 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців та осіб начальницького складу", у відповідача відсутні підстави для застосування обмежень, встановлених ч. 2 ст.13 Закону №2262-XII (з урахуванням змін, внесених Законом №1166-VII від 27.03.2014р.), - зменшення відсоткового значення розміру пенсії.

Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду України від 10.12.2013р. (справи №21-348а13 та №21-420а13), в яких Верховним Судом України зазначено, що при перерахунку пенсії має застосовуватись норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена в рішенні Верховного Суду від 04.02.2019р. по справі №240/5401/18, згідно якого зазначено, що системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що внесені Законом №3668-VІ та Законом №1166-VII зміни до статті 13 Закону №2262-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Отже, дії відповідача щодо зменшення основного розміру пенсії позивача з 71 % до 70 % від сум грошового забезпечення є протиправними, а належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача перерахувати та виплатити пенсію в розмірі 71 % від сум грошового забезпечення.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.ст. 22, 64 Конституції України, право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України (в тому числі Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"), є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

Згідно з частинами першою та другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Вирішуючи зазначений правовий спір, суд враховує відповідну практику Європейського Суду з прав людини щодо природи спірних правовідносин, зокрема щодо природи права на виплати зі сфери соціального забезпечення (рішення ЄСПЛ від 16.12.1974р. у справі "Міллер проти Австрії" ("Muller. Austria", №№6849/72, у справі "Гайгузус проти Австрії" від 16.09.1996р. ("Gaygusuz v. Austria"), яке по суті є правом власності і може бути "існуючим майном" або "виправданими очікуваннями" (рішення ЄСПЛ у справі "Федоренко проти України" (№25921/02), у справі "Стреч проти Сполучного Королівства" ("Stretch - United Kingdom" №44277/98), і таке право особи розглядається як "законне очікування" зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності (рішення ЄСПЛ у справі "Von Maltzan and Others v. Germany" №71916/01, №71917/01 та №10260/02 та рішення у справі "Суханов та Ільченко проти України" ("Sukhanov and Ilchenko v. Ukraine" №68385/10 та №71378/10), а тому зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності (рішення ЄСПЛ у справі "Хонякіна проти Грузії" (Khoniakina v. Georgia), №17767/08, п. 72, від 19.06.2012р.).

Суд також бере до уваги відповідні правові позиції Конституційного Суду України, які є обов`язковими для врахування та підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, зокрема щодо сутності, змісту та обсягу існуючого соціального права позивача на пенсію, викладені зокрема, у рішеннях Конституційного Суду України від 06.07.1999р. №8-рп/99, від 20.03.2002р. №5-рп/2002, від 13.05.2015р. №4-рп/2015, від 20.12.2016р. №7-рп/2016, відповідно до яких Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави, а необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності окремої категорії громадян, зокрема, співробітників Управління державної охорони України, повинна компенсуватися наявністю підвищених гарантій їх соціальної захищеності. Так, Конституційний Суд України у рішенні від 13.05.2015р. у справі №4-рп/2015 за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень частини 3 статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" зазначив, що аналіз положень Закону вказує на єдиний підхід законодавця до визначення видів грошового забезпечення військовослужбовців, які враховуються як при призначенні пенсій (стаття 43), так і при перерахунку раніше призначених пенсій (стаття 63), зазначивши, що виключно Верховна Рада України шляхом прийняття законів визначає види грошового забезпечення для обчислення та перерахунку пенсій військовослужбовців та осіб, які мають право на пенсію за Законом, а Кабінет Міністрів України вживає заходів щодо забезпечення права осіб на пенсійне забезпечення, керуючись Конституцією та законами України. У зв`язку з наведеним, Конституційний Суд України прийшов до висновку, що встановлення різних правил проведення перерахунку розмірів пенсій для осіб, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ не відповідають положенням ст. 1 Протоколу №12 до Конвенції та ст. 24 Конституції України.

При вирішенні зазначеного спору суд також бере до уваги правові позиції, викладені Верховним Судом, зокрема, у постановах від 20 березня 2018 року у справі №636/662/17, від 3 липня 2018 року у справі №709/2728/16-а та від 10 липня 2018 року у справі №553/3053/16-а, правові позиції Верховного Суду України, викладені в постановах від 10 грудня 2013 року (справа №21-348а13 та №21-420а13) та від 17 грудня 2013 року (справа №21-445а13) та в Постанові Верховного Суду від 03 квітня 2018 року у справі №175/1665/17.

Разом з тим, суд зазначає, що право особи на отримання пенсії (у тому числі і за минулий час), як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України та нормами конституційного рівня, а тому обмеження такого права можливо лише на підставі законів, що приймаються Верховною Радою України.

Аналізуючи вищевикладене та надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в цій частині в повному обсязі. Інші доводи та аргументи учасників не спростовують висновків суду.

Щодо позовних вимог позивача, пов`язаних з здійсненням перерахунку пенсії з 04 квітня 2019 року на підставі оновленої довідки, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 3 статті 51 Закону №2262-XII, перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Згідно з частиною 4 статті 63 Закону №2262-XII, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Тобто, підставою для здійснення перерахунку раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», затверджені тарифна сітка розрядів і коефіцієнти посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1; схема тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил, Національної гвардії, Державної прикордонної служби та Державної спеціальної служби транспорту згідно з додатком 2; схема тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб офіцерського складу Управління державної охорони згідно з додатком 3; схема тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб офіцерського складу Служби безпеки згідно з додатком 4; схема тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб офіцерського складу Служби зовнішньої розвідки та інших розвідувальних органів згідно з додатком 5; схема тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту згідно з додатком 6; схема тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб офіцерського складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації згідно з додатком 7; схема тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби згідно з додатком 8; схема тарифних розрядів за посадами осіб начальницького складу податкової міліції апарату Державної фіскальної служби згідно з додатком 9; схема тарифних розрядів за посадами осіб начальницького складу податкової міліції головних управлінь в областях, м. Києві та органу з обслуговування великих платників податків Державної фіскальної служби згідно з додатком 10; схема тарифних розрядів за посадами осіб начальницького складу податкової міліції державних податкових інспекцій Державної фіскальної служби згідно з додатком 11; схема тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14; додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу в розмірах згідно з додатком 15; розміри надбавки за вислугу років військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу згідно з додатком 16.

Пунктом 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 (далі по тексту - Порядок №45), передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону №2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Додаток 2 до Порядку № 45 містить форму довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яка Постановою № 103 викладена в новій редакції, у якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).

У той же час, рішенням від 12 грудня 2018 року у справі № 826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, Окружний адміністративний суд міста Києва визнав протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45.

Таким чином, з 05 березня 2019 року пункти 1, 2 Постанови № 103 втратили чинність, а інші нормативні акти, які б надалі обмежували склад та розмір грошового забезпечення осіб, звільнених з військової служби для обчислення та перерахунку пенсії, відсутні.

Враховуючи викладене вище, позивач як пенсіонер Служби безпеки України має право на отримання з 01 квітня 2019 року пенсії (першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії), виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою № 704 і відповідно до вимог статей 43, 63 Закону №2262-ХІІ станом на 05 березня 2019 року.

Таким чином, відмова Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві у здійсненні перерахунку пенсії позивачу відповідно до оновленої довідки та відповідно її виплати з урахуванням основного та додаткових видів грошового забезпечення, є протиправною.

Отже, доводи відповідача в цій частині, викладені у відзиві останнього спростовуються наведеними вище нормами.

Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в цій частині, а саме визнати протиправною відмову та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у розмірі 71% відповідних сум грошового забезпечення без обмеження максимальним розміром пенсії і без обмеження строку перерахунку пенсії, з урахуванням основного та додаткових видів грошового забезпечення згідно довідки Фінансово-економічного управління Служби безпеки України від 06 квітня 2021 року №21/3/2-9/878-361 про розмір грошового забезпечення.

Щодо позовних вимог позивача, пов`язаних з встановлення судового контролю, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Враховуючи, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду, а також приписи статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України щодо обов`язковості судових рішень та відсутності об`єктивних обставин щодо невиконання судового рішення з боку відповідача, суд не вбачає підстав для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення.

Знову ж таки, подання звіту про виконання судового рішення є способом виконання судового рішення, а не предметом позову (позовною вимогою), відтак не впливає на задоволення позовних вимог в цілому.

Таким чином суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині.

В той же час, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо здійснення вищезазначеної виплати однією сумою, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Спосіб виконання дій, які має вчинити за рішенням суду суб`єкт владних повноважень, не визначений в спірних правовідносинах нормативно. У разі задоволення позову та набрання чинності рішенням суду про зобов`язання сплатити недоплачену частину пенсії перерахування недоплачених сум буде вважатися належним виконанням судового рішення, як у разі перерахування присудженої суми єдиним платежем, так і кількома платежами, а повним виконанням рішення суду буде сплата відповідачем всієї недоплаченої різниці.

З системного аналізу положень частини першої статті 2 та частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України в кореспонденції з приписами статті 6 Конституції України, якою закріплений принцип розподілу державної влади, вбачається, що суд не може перебирати на себе функції суб`єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб`єкта.

Кількість платежів у межах однієї суми коштів не порушує прав особи на соціальний захист у формі пенсійного забезпечення, адже метою судового захисту є спонукання владного суб`єкта до належного виконання адміністративних функцій у повному обсязі, що (у даному конкретному випадку) полягає у проведенні розрахунку за усією належною до одержання сумою пенсії.

Отже, з огляду на зазначене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позивача в частині зобов`язання відповідача здійснити виплату перерахованої пенсії однією сумою в повному обсязі.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи із меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про необхідність стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати у виді сплаченого судового збору у розмірі 817 грн. 20 коп., пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 72-78, 90, 139, 192, 241-246, 250, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; облік за паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16; ), третя особа - Служба безпеки України (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 33; ), про визнання дії протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо зменшення ОСОБА_1 , при здійсненні перерахунку пенсії з 01.01.2018 року, відсоткового значення розміру пенсії з 71% до 70 % сум грошового забезпечення.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 01.01.2018 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , виходячи з розміру 71 % відповідних сум грошового забезпечення та здійснити відповідні виплати з урахуванням раніше проведених виплат.

4. Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві у прийнятті та здійсненні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 згідно довідки Фінансово-економічного управління Служби безпеки України про розмір грошового забезпечення від 06.04.2021 №21/3/2-9/878-361, станом на 05 березня 2019 року.

5. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01 квітня 2019 року, у розмірі 71 % сум грошового забезпечення, з урахуванням основного та додаткових видів грошового забезпечення згідно довідки Фінансово-економічного управління Служби безпеки України від 06.04.2021 №21/3/2-9/878-361 про розмір грошового забезпечення, без обмеження максимальним розміром пенсії та без обмеження строку перерахунку пенсії.

6. В решті позовних вимог відмовити.

7. Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір у розмірі 817,20 грн. (вісімсот сімнадцять гривень двадцять копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.Т. Мамедова