Справа № 280/2991/21
Суддя: Новікова Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2022-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

З ПИТАНЬ РОЗ`ЯСНЕННЯ СУДОВОГО РІШЕННЯ

06 вересня 2022 року Справа № 280/2991/21 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Новікової І.В., розглянувши заяву Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області про роз`яснення судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Запорізької обласної прокуратури, Восьмої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), третя особа - Офіс Генерального прокурора, про скасування рішень, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 30.09.2021 по справі №280/2991/21 задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_1 , зокрема стягнуто із Запорізької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 13 березня 2021 року по 30 вересня 2021 року у сумі 183628,32 грн.

27.07.2022 від Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області до суду надійшла заява про роз`яснення судового рішення, а саме заявник просить роз`яснити рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30.09.2021 по справі №280/2991/21, в частині визначення конкретної суми, яка підлягає виплаті на користь ОСОБА_1 при примусовому стягненні, визначення особи, яка має вирахувати та утримати зі стягуваної суми передбачені законом податки і збори (орган виконання, роботодавець, тощо).

Суд, дослідивши матеріали справи, розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача про роз`яснення судового рішення, дійшов висновку, що заява непідлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим вищевказані правові норми не містять.

Проте, в пункті 19 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №7 від 20 травня 2013 року «Про судове рішення» в адміністративній справі зазначено, що в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Підставою для роз`яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність. Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення.

За загальними нормами права, роз`яснення судом ухваленого ним рішення здійснюється насамперед з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню. Зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

У заяві про роз`яснення рішення зазначається, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання. Роз`яснення інших частин рішення (крім резолютивної) не має правового значення, оскільки вони не мають обов`язкового характеру.

Водночас, суд, роз`яснюючи рішення не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Відтак, процесуальна процедура роз`яснення судового акту виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст судового рішення.

В пункті 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 №13 Про практику застосування судами законодавства про оплату праці зазначено, що задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

З урахуванням зазначеного роз`яснення Пленуму ВСУ судом в резолютивній частині постанови зазначено суму, яка підлягає стягненню, без утримання податків й інших обов`язкових платежів.

Питання щодо осіб, які зобов`язані вираховувати та отримувати з грошового забезпечення податки та збори, а також порядок проведення вирахування, утримання та перерахування податку з доходів фізичних осіб, військового збору та єдиного соціального внеску до бюджету та цільових фондів врегульовано нормами Податкового кодексу України.

Зокрема, відповідно до підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу (за загальним правилом 18 відсотків).

Таким чином, є очевидним, що юридична особа яка відшкодовує (виплачує) на користь фізичної особи середній заробіток за час вимушеного прогулу, то ця особа, виступаючи щодо такої фізичної особи податковим агентом, зобов`язана (у випадках, передбачених ПК України) утримати і перерахувати податок із суми такого доходу.

Такий підхід вже було продемонстровано, зокрема у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 грудня 2021 року по справі №9901/407/19.

В свою чергу, вимога заявника роз`яснити рішення суду в частині конкретної суми яка підлягає до виплати є безпідставною, оскільки суд не є тим органом який проводить відрахування податків та зборів з заробітної плати працівника.

Таким чином, рішення суду є зрозумілим, містить чітке визначення суми, яка підлягає стягненню на користь позивача, без утримання податків й інших обов`язкових платежів, її період та розрахунок, а питання особи (органу), яка має вирахувати та утримати зі стягуваної згідно рішення суду суми передбачені законодавством податки і збори, а також порядку проведення вирахування, утримання та перерахування податку з доходів фізичних осіб, військового збору та єдиного соціального внеску не були предметом судового розгляду, а відтак не можуть бути роз`яснені в межах вказаної справи.

У зв`язку з викладеним, надавши роз`яснення щодо розміру та виду податків, порядку їх утримання та відповідальних за це осіб, суд фактично змінить зміст судового рішення, що не відповідає вимогам ст. 254 КАС України.

Крім того, заява не містить чітких посилань на те, в чому саме полягають труднощі в розумінні змісту судового рішення, оскільки питання, поставлені для роз`яснення, врегульовано чинним законодавством.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для роз`яснення рішення суду.

Керуючись ст. 241, 248, 254, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області про роз`яснення судового рішення відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її підписання.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Новікова