Справа № 160/9493/22
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2022-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 вересня 2022 року Справа № 160/9493/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Жукової Є.О., -
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.07.2022 р. відкрито провадження у справі. Призначити розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
24.01.2022 р. ТОВ «ТЕХНІК МАШИНЕС ІНТЕРНЕШЕНЕЛ» з метою здійснення митного оформлення в режимі імпорту товару «колісний трактор CLAASAXION 930,серійний номер А2304ЕСА2302152, бувший у використанні, календарний рік виготовлення 2017, країна походження Євросоюз», було оформлено та подано до Дніпровської митниці митну декларацію №UA110130.2022.001303, в якій декларантом застосовано преференційну ставку ввізного мита 0%.
Відповідно до додатку №1 до договору Продавець поставляє на умовах FCA м.Мольберген, Німеччина колісний трактор CLAASAXION 920, що раніше знаходився у використанні, серійний номер А2304ЕСА2301917, рік випуску 2016, напрацювання 3360 мотогодин, країна походження Франція, вартістю 100800,00 ЄВРО, оплата Покупцем 100% вартості до відвантаження на складі у м. Мольберген, Німеччина.
28.01.2022р.ТОВ «ТЕХНІК МАШИНЕС ІНТЕРНЕШЕНЕЛ» з метою здійснення митного оформлення в режимі імпорту товару - «колісний трактор CLAASAXION 920, серійний номер А2304ЕСА2301917, бувший у використанні, календарний рік виготовлення 2016, країна походження Євросоюз», було оформлено та подано до Дніпровської митниці Держмитслужби митну декларацію № UA110130.2022.001783, в якій декларантом застосовано преференційну ставку ввізного мита - 0% .
27.07.2022 р. на адресу суду, представником відповідача було направлено відзив на позовну заяву, в тексті якого зазначено наступне.
Сума умовно нарахованого ввізного мита за вищезазначеними митними деклараціями 355 034,12 грн. та 335 571,06 грн. відповідно Декларації про походження складені уповноваженим експортером у розумінні статті 22 Доповнення І Конвенції до Угоди на вживані транспортні засоби товарної позиції 8701 згідно з УКТЗЕД.
Під час здійснення митного оформлення товару за результатами аналізу наданих документів посадовою особою митниці прийнято рішення про призупинення тарифної преференції до результатів перевірки достовірності документів, наданих на підтвердження походження товарів, а саме: декларацій (інвойсів) про походження товару.
Підставою для прийняття такого рішення стали підсумки аналізу, здійсненого Управлінням митної вартості класифікації товарів та митно-тарифного регулювання щодо результатів перевірки документів про країну походження товарів бувших у використанні.
Так, протягом 2019-2021 років митницею було направлено до Держмитслужби 72 запити з метою перевірки країни походження аналогічних товарів товарної позиції 8705 згідно УКТЗЕД, бувших у використанні. На запити Держмитслужби було отримано 28 відповідей про не підтвердження країни походження, що складає 39% від загальної кількості запитів.
Враховуючи високий ризик не підтвердження преференційного походження товарів бувших у використанні, відповідно до пункту 4 статті 32 Доповнення І Конвенції до Угоди, надання преференційного режиму оподаткування в рамках Угоди до Товарів за ЕМД від 24.01.2022 №UA110130/2022/001303, від 28.01.2022 №UA110130/2022/001783 призупинено, до отримання результатів перевірки достовірності Декларацій про походження.
Дніпровською митницею відповідно до статті 32 Доповнення І Конвенції до Угоди, та у порядку, встановленому наказом Державної митної служби України від 13.07.2020 р. №253 «Про затвердження Порядку направлення до Держмитслужби звернень митних органів щодо проведення перевірки сертифікатів про походження товару» направлено до Державної митної служби України проект запиту до митного органу Федеративної Республіки Німеччина для здійснення перевірки автентичності Декларацій про походження та набуття статусу преференційного походження Товару в рамках Угоди, про що ТОВ «Технік Машинес Інтернешенел» повідомлено листом від 09.03.2022 №7.5-08-01-1/15/13/1638 на його звернення від 16.02.2022 №33.
Відповідно до пункту 3 статті 32 Доповнення І Конвенції до Угоди перевірка підтверджень походження має бути здійснена митними органами Договірної сторони - експортера. Для цього вони мають право вимагати будь яких доказів і здійснювати будь-яку перевірку рахунків експортера та інші перевірки, які вважатимуть належними.
Таким чином, за результатами перевірки митним органом Федеративної Республіки Німеччина декларацій про походження, Дніпровською митницею буде прийнято рішення щодо можливості застосування до Товарів умов вільної торгівлі в рамках Угоди.
За обставинами справи у спірних Картках відмови зазначено, що причиною відмови у прийнятті митної декларації стало призупинення тарифних преференцій до отримання результатів перевірки достовірності декларацій (інвойс) про походження товару.
Умовами, що зумовлюють здійснення митного оформлення, у картці відмови зазначено: « подання нової митної декларації за пільговими ставками».
Після відмови у здійсненні митного оформлення товару за ЕМД від 24.01.2022 р. №UA110130/2022/001303 та оформленні Картки відмови №UA110130/2022/000033 товар поміщено у режим митного складу за ЕМД від 25.01.2022 №UA110130/2022/001448, в подальшому оформлений за ЕМД від 21.04.2022 №UA110130/2022/005349 у режимі імпорту зі сплатою ввізного мита за пільговою ставкою у розмірі 350 385,79 грн.
Після відмови у здійсненні митного оформлення товару за ЕМД від 28.01.2022 р. №UA110130/2022/001783, декларантом товар оформлено за ЕМД від 01.02.2022 р. №UA110130/2022/002065 у режимі імпорту зі сплатою ввізного мита за пільговою ставкою у розмірі 329 555,31 грн.
На підставі означеного вище, представник відповідача просить суд у задоволенні пред`явлених позовних вимог відмовити у повному обсязі.
09.08.2022 р. представником позивача, шляхом поштового зв`язку, було направлено на адресу суду відповідь на відзив, в тексті якого зазначено наступне.
Щодо ніби то відсутності порушення прав позивача оскаржуваними відмовами відповідача у митному оформленні двох тракторів походженням з Євросоюзу з застосуванням преференційної ставки ввізного мита у 0%.
Дійсно, як підтверджується доданими до відзиву копіями митних декларацій, через оскаржувані відмови відповідача, позивач змушений був здійснити митне оформлення товару (двох тракторів) в режимі імпорт за ЕМД від 01.02.2022 №UA110130/2022/002065 у режимі імпорту зі сплатою ввізного мита за пільговою ставкою у розмірі 329 555,31 грн. та за ЕМД від 21.04.2022 №UA110130/2022/005349 у режимі імпорту зі сплатою ввізного мита за пільговою ставкою у розмірі 350 385,79 грн. Слід зазначити, що так звана «пільгова ставка» ввізного мита за своїм розміром 10% вартості товару дорівнює повній ставці ввізного мита.
Таким чином, позивач через оскаржувані відмови відповідача зазнав збитків у розмірі 679 941,10 грн., через вимушену сплату ввізного мита та зменшення своїх обігових коштів, які позивач розраховував не платити через наявність у нього законного права на застосування преференційної ставки ввізного мита у 0%.
Щодо твердження відповідача про ніби то відсутність порушень діючого законодавства при винесенні відповідачем оскаржуваних рішень про відмову у прийнятті митних декларацій позивача. При цьому, відповідач посилається на своє право на перевірку наданих закордонним експортером в Німеччині (продавцем) інвойс-декларацій.
Дійсно, після прийняття наданих позивачем митних декларацій із застосуванням преференційної ставки ввізного мита у 0%, відповідач мав право перевірити надані продавцем інвойс-декларації і якщо вони не будуть підтверджені уповноваженим органом країни експортера, стягнути з позивача ввізне мито за пільговою ставкою у розмірі 10%.
Таким чином, очевидно, що оскаржуваними протиправними рішеннями відповідача про відмову у прийнятті митних декларацій позивача порушені законні права позивача на митне оформлення двох тракторів походженням з Євросоюзу з застосуванням преференційної ставки ввізного мита у 0%.
17.08.2022 р. представником відповідача, було подано на адресу суду заперечення (на відповідь на відзив), в тексті якого зазначено наступне.
Як вбачається з обставин здійснення митного оформлення товару посадовою особою митниці прийнято рішення про призупинення тарифної преференції до результатів перевірки достовірності документів, наданих на підтвердження походження товарів, а саме: декларацій (інвойсів) про походження товару.
За обставинами справи митне оформлення товару здійснено відповідачем відповідно до заявленого декларантом режиму, з урахуванням прийнятого митницею рішення про призупинення тарифної преференції, зі сплатою мита у розмірі 679 941, 10 грн., що не заперечується стороною.
За результатами перевірки митним органом Федеративної Республіки Німеччина декларацій про походження, у разі підтвердження преференційного походження товару позивач має можливість подати заяву про відновлення режиму вільної торгівлі та відповідно повернення надмірно сплачених сум мита.
Таким чином, зазначена позивачем сума 679 941, 10 грн. не є збитками, а є сумою ввізного мита сплаченого при здійсненні митного оформлення товару.
На підставі викладеного вище, суд розглянув справу відповідно до ст. 262 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, враховуючи строк розгляду справи, передбачений ст.258 КАС України.
Із наявних в матеріалах справи документів судом встановлені наступні обставини у даній справі.
Відповідно до додатку №1 до договору Продавець поставляє на умовах FCA м.Лангенау, Німеччина колісний трактор CLAASAXION 930, що раніше знаходився у використанні, серійний номер А2304ЕСА2302152, рік випуску 2017, напрацювання 2945 мотогодин, країна походження Франція, вартістю 107800,00 ЄВРО, оплата Покупцем 100% вартості до відвантаження на складі у м. Лангенау, Німеччина.
На виконання договору TOB. «ТЕХНІК МАШИНЕС ІНТЕРНЕШЕНЕЛ» сплатило Продавцю (експортеру в Німеччині) 100% вартості Товару в ЄВРО платіжними дорученнями №460 від 29.11.2021 р. та №467 від 14.01.2022р.
Позивач на виконання договору №30443517 від 12.02.2021 р. з перевізником ПП «ТРАНС-АВТО-Д» подало заявку №7 від 11.01.2022 р. на перевезення 20-24.01.2022 р. колісного трактору CLAASAXION 930, місце відвантаження: м. Лангенау, Німеччина, місце розвантаження: м. Дніпро, вул. Океанська, 12, вантажоотримувач TOB «ТЕХНІК МАШИНЕС ІНТЕРНЕШЕНЕЛ».
24.01.2022 р. TOB «ТЕХНІК МАШИНЕС ІНТЕРНЕШЕНЕЛ» з метою здійснення митного оформлення в режимі імпорту товару - «колісний трактор CLAASAXION 930, серійний номер А2304ЕСА2302152, бувший у використанні, календарний рік виготовлення 2017, країна походження Євросоюз», було оформлено та подано до Дніпровської митниці митну декларацію № UA110130.2022.001303, в якій декларантом застосовано преференційну ставку ввізного мита - 0%.
Відповідно до додатку №1 до договору Продавець поставляє на умовах FCA м.Мольберген, Німеччина колісний трактор CLAASAXION 920, що раніше знаходився у використанні, серійний номер А2304ЕСА2301917, рік випуску 2016, напрацювання 3360 мотогодин, країна походження Франція, вартістю 100800,00 ЄВРО, оплата Покупцем 100% вартості до відвантаження на складі у м. Мольберген, Німеччина.
На виконання договору ТОВ «ТЕХНІК МАШИНЕС ІНТЕРНЕШЕНЕЛ» сплатило Продавцю (експортеру в Німеччині) 100% вартості Товару в ЄВРО платіжними дорученнями №461 від 29.11.2021р. та №468 від 14.01.2022 р.
Позивач на виконання договору №30443517 від 12.02.2021р. з перевізником ПП «ТРАНС-АВТО-Д» подало заявку №6 від 11.01.2022р. на перевезення 20-24.01.2022 р. колісного трактору CLAASAXION 920, місце відвантаження: м. Мольберген, Німеччина, місце розвантаження: м. Дніпро, вул. Океанська, 12, вантажоотримувач ТОВ «ТЕХНІК МАШИНЕС ІНТЕРНЕШЕНЕЛ».
28.01.2022 р. ТОВ «ТЕХНІК МАШИНЕС ІНТЕРНЕШЕНЕЛ» з метою здійснення митного оформлення в режимі імпорту товару - «колісний трактор CLAASAXION 920, серійний номер А2304ЕСА2301917, бувший у використанні, календарний рік виготовлення 2016, країна походження Євросоюз», було оформлено та подано до Дніпровської митниці Держмитслужби митну декларацію № UA110130.2022.001783, в якій декларантом застосовано преференційну ставку ввізного мита - 0% .
Не погодившись з вказаним рішенням, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спіним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Відповідно до частини першої статті 318 МК України усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України, підлягають митному контролю.
Митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно - правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (пункт 24 частини першої статті 4 МК України).
Відповідно до частин другої, третьої статті 318 МК України митний контроль здійснюється виключно митними органами відповідно до цього Кодексу та інших законів України. Митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.
Положеннями статті 272 МК України передбачено, що ввізне мито встановлюється на товари, що ввозяться на митну територію України. Встановлення нових та зміна діючих ставок ввізного мита, визначених Митним тарифом України, здійснюються Верховною Радою України шляхом прийняття законів України.
Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 280 МК України ввізне мито на товари, митне оформлення яких здійснюється в порядку, встановленому для підприємств, нараховується за ставками, встановленими Митним тарифом України. Ввізне мито є диференційованим щодо товарів, що походять з держав, які спільно з Україною входять до митних союзів або утворюють з нею зони вільної торгівлі. У разі встановлення будь-якого спеціального преференційного митного режиму згідно з міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовуються преференційні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України. До товарів, що походять з України або з держав - членів Світової організації торгівлі, або з держав, з якими Україна уклала двосторонні або регіональні угоди щодо режиму найбільшого сприяння, застосовуються пільгові ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України, якщо інше не встановлено законом. До решти товарів застосовуються повні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України.
Частинами першою-третьою статті 36 МК України передбачено, що країна походження товару визначається з метою оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України, а також забезпечення обліку цих товарів у статистиці зовнішньої торгівлі. Країною походження товару вважається країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній переробці відповідно до критеріїв, встановлених цим Кодексом. Під країною походження товару можуть розумітися група країн, митні союзи країн, регіон чи частина країни, якщо є необхідність їх виділення з метою визначення походження товару.
За змістом статті 43 МК України документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару, засвідчена декларація про походження товару, декларація про походження товару, сертифікат про регіональне найменування товару. Країна походження товару заявляється (декларується) митному органу шляхом зазначення назви країни походження товару та відомостей про документи, що підтверджують походження товару, у митній декларації.
Додатковими відомостями про країну походження товару є відомості, що містяться в товарних накладних, пакувальних листах, відвантажувальних специфікаціях, сертифікатах (відповідності, якості, фітосанітарних, ветеринарних тощо), митній декларації країни експорту, паспортах, технічній документації, висновках-експертизах відповідних органів, інших матеріалах, що можуть бути використані для підтвердження країни походження товару (частина дев`ята статті 43 МК України).
Частиною дев`ятою статті 36 МК України передбачено, що особливості визначення країни походження товару, що ввозиться з територій спеціальних (вільних) економічних зон, розташованих на території України, встановлюються законом.
Відповідно до частини першої статті 281 МК України допускається встановлення тарифних пільг (тарифних преференцій) щодо ставок Митного тарифу України у вигляді звільнення від оподаткування ввізним митом, зниження ставок ввізного мита або встановлення тарифних квот відповідно до законодавства України та для ввезення товарів, що походять з держав, з якими укладено відповідні міжнародні договори.
Законом України від 16.09.2014 №1678-VII «Про ратифікацію Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони» ратифіковано Угоду про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони (Угода про асоціацію).
Відповідно до статті 25 глави 1 розділу ІV Угоди про асоціацію сторони поступово створюють зону вільної торгівлі протягом перехідного періоду, що не перевищує 10 років починаючи з дати набрання чинності цією Угодою, відповідно до положень цієї Угоди та відповідно до Статті XXIV Генеральної угоди про тарифи та торгівлю 1994 року.
Як обумовлено статтею 26 глави 1 розділу ІV Угоди про асоціацію, положення цієї Глави застосовуються до торгівлі товарами, що походять з територій Сторін. Для цілей цієї Глави «походження» означає, що товар підпадає під правила походження, викладені в Протоколі I до цієї Угоди («Щодо визначення концепції «походження товарів» і методів адміністративного співробітництва») (далі - Протокол І).
Таким чином, Угода про асоціацію з ЄС передбачає обов`язок України застосовувати преференційне мито до товарів, що походять з території інших сторін.
Відповідно до частини першої статті 16 розділу V Протоколу І товари, що походять з Європейського Союзу, і товари, що походять з України, після ввезення до України чи Європейського Союзу відповідно підпадають під дію цієї Угоди за умови подання одного з таких документів: (a) сертифікат з перевезення товару EUR.1, зразок якого наведений у Додатку III до цього Протоколу; або UA/EU/P1/ua 14; (b) у випадках, вказаних у статті 22(1) цього Протоколу, - декларація, що надалі іменуватиметься декларацією інвойс, надана експортером до інвойса, повідомлення про доставку чи будь-якого іншого комерційного документа, який описує розглядувані товари достатньо детально для того, щоб їх можна було ідентифікувати; текст декларації інвойс наведений у Додатку IV до цього Протоколу.
Відповідно до статті 22(1) розділу V Протоколу І декларація інвойс, зазначена в статті 16(1)(b) цього Протоколу, може бути складена: (a) затвердженим експортером у розумінні статті 23 цього Протоколу, або (b) експортером будь-якої партії товару, що складається з одного чи декількох місць товарів, що походять з певної країни, сукупна вартість яких не перевищує 6000 євро. Декларація інвойс може бути складена, якщо розглядувані товари можуть бути визнані такими, що походять з Європейського Союзу або України і відповідають іншим вимогам цього Протоколу. Експортер, який складає декларацію інвойс, повинен бути готовим у будь-який час на вимогу митних органів країни експорту надати всі належні документи на підтвердження статусу походження розглядуваних товарів, а також виконання інших умов цього Протоколу. Складання декларації інвойс здійснюється експортером шляхом штампування, машинописного чи поліграфічного друкування на інвойсі, повідомленні про доставку чи іншім комерційнім документі декларації, текст якої наведено у Додатку IV до цього Протоколу, з використанням однієї з мовних версій, викладених у цьому Додатку, і згідно з чинним законодавством країни експорту. Якщо декларація складена від руки, це має бути зроблено чорнилом і друкованими літерами. Декларації інвойс мають бути власноручно підписані експортером, що їх склав. Проте затверджений експортер у розумінні статті 23 цього Протоколу не повинен підписувати такі декларації, якщо він надав митним органам країни експорту письмове зобов`язання нести повну відповідальність за всі декларації інвойс, у яких він зазначений, так, ніби вони підписані ним власноручно. Декларація інвойс може бути складена експортером тоді, коли товари, яких вона стосується, експортуються, або після експортування за умови подання цієї декларації в країні імпорту не пізніше ніж протягом двох років після імпортування товарів, яких вона стосується.
Як визначено у статті 1 Рішення підкомітету Україна ЄС з питань митного співробітництва від 21.11.2018 №1/2018 (далі Рішення №1/2018, застосовується з 01.01.2019) Протокол І до Угоди про асоціацію замінено текстом, викладеним у Додатку до цього Рішення.
Статтею 1 Протоколу І щодо визначення концепції «походження товарів» і методів адміністративного співробітництва (додаток до Рішення №1/2018) встановлено, що з метою імплементації цієї Угоди застосовуються Доповнення I і відповідні положення Доповнення II до Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження.
Відповідно до пункту 1 статті 15 «Загальні вимоги» Доповнення І до Конвенції, товари, що походять з однієї з Договірних Сторін, і ввозяться в інші Договірні Сторони, підпадають під дію цієї Угоди за умови подання одного з таких документів, що підтверджують походження: (a) сертифікат з перевезення товару EUR.1, зразок якого наведений у Додатку III а; (b) сертифікат з перевезення товару EUR-MED, зразок якого наведений у Додатку III b; (c) у випадках, вказаних у Статті 21(1), декларація (надалі іменуватиметься «декларацією походження» або «декларацією походження EUR-MED»), надана експортером до інвойса, повідомлення про доставку чи будь-якого іншого комерційного документа, який описує розглядувані товари достатньо детально для того, щоб їх можна було ідентифікувати. Текст декларації походження наведений у Додатку IV a і b.
Відповідно до пункту 1 статті 21 Доповнення І до Конвенції декларація про походження або декларація про походження EUR-MED, зазначена в статті 15(1)(c), може бути складена: (a) уповноваженим експортером відповідно до положень Статті 23, або (b) експортером на будь-яку партію товару, що складається з однієї або більше одиниць упаковки, що походять з певної країни, сукупна вартість яких не перевищує 6000 євро.
За умови подання документів із підтвердженням преференційного походження, сумніви в оформленні таких документів не можуть бути підставою для відмови у визнанні преференційного статусу. Тобто на імпортера не може бути покладено тягар доказування наявності в експортера правових підстав для підтвердження преференційного походження.
Видаючи картку відмови в митному оформленні (випуску) товару як №UA110130/2022/000033 від 24.01.2022 року, так і №UA110130/2022/000042 від 28.01.2022 року, відповідач вказав на наявність обґрунтованих сумнівів щодо преференційного походження товару, не роз`яснюючи, що стало причиною для таких сумнівів.
Поряд з тим інші документи, які декларант додавав до митних декларацій, також містили відомості про країну походження товару. Відомості, що містяться в означених документах відповідно до частини дев`ятої статті 43 МК України є додатковими відомостями про країну походження товару та у розглядуваному випадку ці відомості не відрізняються від тих, які вказані експортером у рахунках-інвойсах.
Також VIN-код імпортованого транспортного засобу, який вказувався у супровідних документах (у тому числі інвойсі, у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу), містить відомості для ідентифікації виробника (перші три символи, з них перших два визначають країну - виробника), що саме по собі дозволяло Дніровській митниці встановити дані про країну походження товару.
Частинами першою-четвертою статті 45 МК України визначено, що у разі виникнення сумнівів з приводу дійсності документів про походження товару чи достовірності відомостей, що в них містяться, включаючи відомості про країну походження товару, митний орган може звернутися до компетентного органу, що видав документ, або до компетентних організацій країни, зазначеної як країна походження товару, із запитом про проведення перевірки цих документів про походження товару чи надання додаткових відомостей. Запит про проведення перевірки повинен містити виклад обставин, що дали підстави для сумнівів з приводу достовірності задекларованої країни походження товару, посилання на правила визначення походження товарів, що застосовуються в Україні, а також іншу необхідну інформацію. До запиту додається документ, що підлягає перевірці, або його копія, а також у разі необхідності інші відомості, що можуть сприяти проведенню перевірки. Запит про проведення перевірки надсилається протягом 1095 днів з дня подання документа про походження товару, крім випадків, коли така перевірка ініціюється у зв`язку з кримінальним провадженням.
У випадках, визначених цією статтею, товар вважається таким, що походить з відповідної країни, з моменту отримання митними органами належним чином оформлених документів про походження товару або затребуваних ними додаткових відомостей (частина п`ята названої статті).
Статтею 32 розділу VI Доповнення І до Конвенції передбачено, що подальші перевірки підтверджень походження мають здійснюватися у довільному порядку або тоді, коли митні органи Договірної сторони-імпортера мають обґрунтовані сумніви в достовірності таких документів, статусі походження відповідних товарів або виконанні інших вимог цієї Конвенції. З метою реалізації положень пункту 1 цієї статті митні органи Договірної сторони імпортера повинні повернути сертифікат з перевезення товару EUR.1 або EUR-МЕD та інвойс, якщо він був поданий, декларацію про походження або декларацію про походження EUR-МЕD, або копії цих документів митним органам країни експорту, вказавши, за необхідності, причини запиту. Будь-які отримані документи й інформація, що вказують на недостовірність інформації, наведеної в підтвердженні походження, повинні бути надіслані для обґрунтування запиту про здійснення перевірки. Перевірка має бути здійснена митними органами Договірної сторони - експортера. Для виконання цього завдання вони мають право вимагати будь-яких доказів і здійснювати будь-яку перевірку рахунків експортера та інші перевірки, які вважатимуть належними. Якщо митні органи Договірної сторони імпортера вирішують призупинити надання преференційного режиму для товарів, щодо яких здійснюється перевірка, до надходження результатів цієї перевірки, імпортеру пропонується видача продукції із застосуванням будь-яких запобіжних заходів, які вважатимуться необхідними. Митні органи, на запит яких була здійснена перевірка, мають бути якнайшвидше повідомлені про її результати. Ці результати повинні чітко вказувати на те, чи є перевірені документи достовірними та чи розглядувані товари можуть бути визнані такими, що походять з однієї з Договірних Сторін і відповідають іншим вимогам цієї Конвенції. Якщо у випадку обґрунтованих сумнівів відповідь на запит про перевірку не надійшла протягом десяти місяців з дати подання цього запита, або якщо відповідь не містить достатньої інформації для визначення достовірності розглядуваного документа або справжнього походження товарів, митні органи, що подали запит, повинні за відсутності виняткових обставин відмовити у наданні права на преференції.
Отже, вказані норми передбачають взаємодію договірних сторін, зокрема, ними передбачено право та спеціальний порядок перевірки достовірності та правильності інформації (у тому числі декларацій інвойсів), що міститься у відповідних документах. При цьому наведені положення фактично передбачають презумпцію достовірності документів до тих пір, поки митні органи країни експорту за запитом митних органів країни імпорту за результатами проведеної перевірки не доведуть протилежного (за винятком ситуації, що відповідь на запит про перевірку не надійшла протягом десяти місяців з дати подання цього запита, або якщо відповідь не містить достатньої інформації для визначення достовірності розглядуваного документа або справжнього походження товарів).
Матеріали справи не містять доказів надіслання запитів до митних органів країни експортера про проведення перевірки. При цьому суд звертає увагу, що відповідач не вжив будь-яких заходів щодо отримання від Держмитслужби України відповіді на лист про перевірку преференційного походження товару до моменту прийняття рішення у цій справі (доказів протилежного матеріали справи не містять).
Вирішення питання щодо країни походження товару повинне прийматися після одержання додаткових відомостей, сам факт звернення до Державної митної служби України ще не є підставою для відмови в прийнятті митних декларацій.
Також варто зауважити, що стаття 32 розділу VI Доповнення І до Конвенції дає митному органу право або призупинити надання преференції, або відмовити у її наданні. Призупинення надання преференційного режиму для товарів здійснюється до надходження результатів перевірки на запит договірної сторони митного органу країни імпортера; відмова у наданні права на преференцію можлива якщо відповідь на запит про перевірку не надійшла протягом десяти місяців з дати подання цього запиту, або якщо відповідь не містить достатньої інформації для визначення достовірності розглядуваного документа або справжнього походження товарів.
У свою чергу наявність у контролюючого органу сумнівів щодо наданих декларантом документів на підтвердження заявленої ним країни походження товару є лише обставиною для перевірки таких документів та не може бути беззаперечною підставою для відмови у застосуванні преференційної ставки мита.
Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеною у постанові від 23.04.2019 у справі №817/4660/13-а.
На підставі означеного вище, суд зазначає, що Митним органом не надано до суду належних та допустимих доказів, у відповідності до норм ст.ст. 73-74 КАС України, щодо невідповідності вимогам достовірності та правильності інформації про європейське походження товару, а також підтвердження тої обставини, що постачальник товарів (експортер) не підтвердив відповідності товару встановленим правилам про преференційне походження товару.
Крім того, як визначено статтею 256 МК України відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом. У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження.
Жодних умов невиконання положень МК України спірні картка відмови не містить.
За наведених обставин та з урахуванням положень нормативно-правових актів, що врегульовують спірні правовідносини, суд вважає, що відповідачем необґрунтовано відмовлено позивачу в митному оформленні (випуску) товарів як за МД №UA110130.2022.001303 від 24.01.2022, так і за МД №UA110130.2022.001783 від 28.01.2022.
Оскільки прийняті відповідачем картки відмови в митному оформленні (випуску) товарів не відповідають нормам чинного законодавства, тому її слід визнати протиправними та скасувати, у зв`язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню.
Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на викладене та приписи ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає, що відповідач, приймаючи оскаржувані рішення, діяв не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, отже такі рішення є протиправними та підлягають скасуванню.
Керуючись ст. ст. 139, 242-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці про відмову у прийнятті митної декларації, а саме: картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110130/2022/000033 від 24.01.2022 року.
Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці про відмову у прийнятті митної декларації, а саме: картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110130/2022/000042 від 28.01.2022 року.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНІК МАШИНЕС ІНТЕРНЕШЕНЕЛ" судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 4 962,00 грн. (чотири тисячі дев`ятсот шістдесят дві) грн. 00 коп.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.О. Жукова