Справа № ЗВД/320/7112/21
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2022-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в задоволенні відводу судді

08 вересня 2022 року м. Київ ЗВД/320/7112/21

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панова Г.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву про відвід судді в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1

до Броварської міської ради Київської області,

міського голови Броварської міської ради Київської області Сапожка Ігоря Васильовича

про визнання протиправними дій, скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді в Київському окружному адміністративному суді перебуває адміністративний позов ОСОБА_1 до Броварської міської ради Київської області, міського голови Броварської міської ради Київської області Сапожка Ігоря Васильовича про визнання протиправними дій, скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

На адресу суду від ОСОБА_1 до Київського окружного адміністративного суду надійшла заява про відвід судді Дудіна С.О. в адміністративній справі №320/7112/21.

Згідно з ухвалою судді Київського окружного адміністративного суду Дудіна С.О. від 05.09.2022, суд визнав відвід судді Київського окружного адміністративного суду Дудіна С.О. в справі №320/7112/21необґрунтованим, а матеріали адміністративної справи №320/7112/21 передав до Відділу документального забезпечення і контролю (канцелярії) Київського окружного адміністративного суду для визначення складу суду у відповідності до вимог частини першої статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Автоматизованою системою документообігу суду визначено суддю Київського окружного адміністративного суду Панову Г.В. суддею, який буде вирішувати питання про відвід судді Київського окружного адміністративного суду Дудіна С.О. в справі №320/7112/21.

Згідно з частиною 8 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Відповідно до частини 11 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Частиною 12 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України обумовлено, що за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Дудніа С.О., суд зазначає таке.

Так, зокрема в обґрунтування заяви про відвід судді Дудіна С.О. позивач зазначив, що суддя примушує позивача засвідчити копії документів, за відсутності в позивача оригіналів документів на їх відповідність оригіналу. Водночас, позивач зауважує, що статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України не визначено обов`язку надання позивачем належним чином засвідчених копій документів.

Крім того, заявник зазначив, що висновок судді про не зазначення позивачем обґрунтування розрахунку суми відшкодування моральної шкоди не є підставою для повернення позовної заяви, оскільки вимога позивача про стягнення моральної шкоди та матеріальних збитків є причиною для з`ясування судом при вирішенні спору підтвердження факту заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань, матеріальних збитків, за яких обставин, чи якими діями вони заподіяні, тощо.

До того ж, на думку ОСОБА_1 , суддею Дудіним С.О. допущено необ`єктивне та неупереджене ставлення по відношенню до нього, при цьому через втручання в автоматизовану систему розподілу, за декілька місяців року до судді Дудіна С.О. було передано на розгляд три заяви позивача, які позивачу залишають без руху.

Дослідивши заяву позивача про відвід судді, суд дійшов висновку про те, що наведені у заяві мотиви відводу судді не містять обставин, які свідчать про наявність підстав для відводу судді, оскільки Заява про відвід судді Дудіна С.О. мотивована незгодою позивача з вимогами суду, викладеними в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, щодо необхідності надання засвідченої копії заяви позивача від 07.09.2020 з доказами її подання до Броварської міської ради Київської області (з доданням копій відповідно до кількості учасників справи), а також обґрунтованого розрахунку суми матеріальної та моральної шкоди, заявленої до відшкодування (з доданням копій відповідно до кількості учасників справи).

Підстави для відводу судді передбачені статтями 36, 37 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, відповідно до частини 1 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя (частина 3 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з частиною 1 статті 37 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді першої інстанції, не може брати участі у вирішенні цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому її розгляді у першій інстанції після скасування попередніх рішення, постанови або ухвали про закриття провадження в адміністративній справі.

Відповідно до вимог частини 1 статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності підстав, зазначених у статтях 36 - 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

За цими самими підставами їм може бути заявлено відвід учасниками справи (частина 2 статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з частиною 3 статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Частиною 4 статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що встановлення обставин, вказаних у пунктах 1 - 3, 5 частини першої статті 36, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Як зазначено вище, позивач посилається на те, що суддя примушує позивача засвідчити копії документів, за відсутності в позивача оригіналів документів на їх відповідність оригіналу. Водночас, позивач зауважує, що статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України не визначено обов`язку надання позивачем належним чином засвідчених копій документів.

Відповідно до приписів частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, приписами частини першої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Приписами частини четвертої, п`ятої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Крім того, пунктом 3, 8 частини п`ятої обумовлено, що у позовній заяві зазначаються: зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Частинами першою, другою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України обумовлено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З огляду на викладені норми, слід зазначити, що саме суддя, який отримав позовну заяву з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Щодо доводів позивача про упередженість по відношенню до позивача та необ`єктивність судді слід зазначити, що вони не підтверджені жодними доказами.

Тобто, доводи позивача викладені в заяві про відвід судді Дудіна С.О. свідчать про те, що заявлений відвід обумовлений незгодою позивача з процесуальними діями судді, що вчинені під час розгляду даної справи, та не містить передбачених статтею 36 Кодексу адміністративного судочинства України підстав для відводу.

При цьому, суд звертає увагу на те, що відповідно до частини 4 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Визначаючись щодо наявності підстав для відводу судді необхідно враховувати, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності має визначатись, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (п. 27, 28 і 30 рішення у справі «Фей проти Австрії» (заява від 24.02.1993 №255), п.42 рішення у справі «Веттштайн проти Швейцарії» (заява №33958/96).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що зазначені позивачем обставини в обґрунтування заяви про відвід судді є суб`єктивними, не підтвердженими належними та допустимими доказами та не свідчать про наявність обґрунтованого сумніву щодо упередженості та об`єктивності судді, в зв`язку з чим заява ОСОБА_1 про відвід судді Київського окружного адміністративного суду Дудіна С.О. в адміністративній справі №320/7112/21 не підлягає задоволенню, як невмотивована.

Керуючись статтями 36, 37, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

1. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Київського окружного адміністративного суду Дудіна С.О. в адміністративній справі № 320/7112/21 - відмовити.

2. Копію ухвали надіслати (видати) учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення. Ухвала за наслідками розгляду питання про відвід окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на рішення чи ухвалу суду, прийняті за наслідками розгляду справи.

Суддя Панова Г. В.