Справа № 120/4587/22
Суддя: Жданкіна Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

09 вересня 2022 р. Справа № 120/4587/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Жданкіної Наталії Володимирівни,

за участю:

секретаря судового засідання: Ходи Д.О.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представників позивача: Піпка А.М., Слободянюка М.В.,

представника відповідача: Богдашевського В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Вінницької митниці про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Вінницької митниці (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивача зазначив, що 02.08.2021 його довіритель уклав контракт №3426/РВ з фірмою "SHANDONG TAIMU COMMOTIDY CO., LTD" Китай (далі - продавець), згідно з яким продавець продав, а покупець купив товар: Рукавички, країна походження: Народна Республіка Китай, кількість: згідно інвойсу, ціна: згідно інвойсу, додатки, термін поставки: 2021-2025 роки, порт відвантаження: згідно інвойсу.

Як зазначає представник позивача за вказаним контрактом позивач планував придбати в покупця товар за переліком, ціною та в кількості вказаних в інвойсі від №2202 від 16.08.2021. Після отримання інвойсу від 16.08.2021, на виконання умов контракту, позивач здійснив часткову оплату на суму 23580,00 дол. США. Однак, в подальшому, у зв`язку з виробничими проблемами продавець змінив кількість товару вказану в інвойсі №2202 від 16.08.2021, в зв`язку з чим було сформовано інвойс №2202 від 26.08.2021 з скоригованою кількістю товару, що вплинуло на кінцеву вартість поставки. Представник позивача наголосив на тому, що позивач повністю оплати вартість товару, вказану в інвойсі №2202 від 26.08.2021.

В подальшому, для митного оформлення товару, ввезеного на підставі контракту №3426/РВ від 02.08.2021, позивач подав до Вінницької митниці дві електронні митні декларації від 18.01.2022 ВМД №UА401020/2022/001745, ВМД №UА401020/2022/001747.

До електронної митної декларації від 18.01.2022 ВМД №UА401020/2022/001747 в митного органу зауважень не виникло.

Проте, під час дослідження ВМД №UА401020/2022/001745 відповідачем було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів за №UA401000/2021/000002/2 від 18.01.2022 та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за №UA401020/2022/000054/2 від 18.01.2022.

Не погодившись із такими рішеннями митного органу, представник позивача звернувся до суду із цим позовом в якому просив визнати їх протиправними та скасувати.

Ухвалою від 22.06.2022 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою від 19.08.2022, з метою повного та всебічного розгляду справи, її розгляд вирішено здійснювати з викликом сторін у судове засідання, яке призначено на 05.09.2022.

В судовому засіданні позивач та його представники позовні вимоги підтримали з підстав наведених у позовній заяві, а також усних пояснень наданих під час судового розгляду справи. Зокрема вказали, що вимога щодо надання додаткових документів повинна стосуватися виключно тих документів, відсутність яких не дає можливості пересвідчитися у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Також вказали на те, що в оскаржуваних рішенні про коригування митної вартості товарів та картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідач не зазначив, які саме відомості (інформація) щодо складових митної вартості були відсутні в документах, наданих позивачем під час митного оформлення, чи які саме розбіжності, неточності містять подані до митного оформлення документи та які конкретно документи можуть усунути сумніви митного органу, не врахував наявний в нього документ, зазначивши, що він позивачем не поданий. Також відповідачем не наведено обґрунтованого математичного розрахунку ціни товару за одиницю (із зазначенням конкретних складових цього розрахунку), визначеної в оскаржуваному рішенні, ідентичності (схожості) товару, доказу що ці товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю.

При цьому вказали на необґрунтованість наведених у відзиві на позовну заяву аргументів сторони відповідача щодо відсутності належного документального підтвердження витрат на транспортування задекларованого товару, адже такими документами є додані до ВМД №UА401020/2022/001745 довідка про транспортні витрати № 2/3498 від 12.01.2022, декларація країни відправлення від 14.11.2021 №00251905.

Представник Вінницької митниці в судовому засіданні щодо заявлених позовних вимог заперечив, просив в задоволені позову відмовити покликаючись на мотиви наведені у відзиві на позовну заяву від 28.06.2022 за вх. №33506/22. Зокрема зазначив, що підставою для прийняття оскаржуваних рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови слугували виявлені розбіжності між датою рахунку на оплату придбаного товару, що вказаний ЕМД та датою рахунку, який був наданий з відповідної ЕМД до митного оформлення. Крім того, представник відповідача наполягав на позиції митного органу щодо відсутності належного документального підтвердження витрат на транспортування товару.

Таким чином, на переконання представника відповідача, подані до митного оформлення документи містять розбіжності / неточності та не містять всіх відомостей, що документально підтверджують числове значення заявленої митної вартості товару.

Заслухавши пояснення та доводи представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, суд встановив наступне.

02.08.2021 між ФОП ОСОБА_1 та фірмою SHANDONG TAIMU COMMOTIDY CO., LTD" Китай було укладено контракт № 3426/РВ, згідно з яким продавець продав, а покупець купив товар: Рукавички, країна походження: Народна Республіка Китай, кількість: згідно інвойсу, ціна: згідно інвойсу, додатки, термін поставки: 2021-2025 роки, порт відвантаження: згідно інвойсу.

Відповідно до п. 17.1 контракт набуває чинності з дня його підписання обома сторонами і діятиме до 31.12.2025.

Відповідно до п. 4.1 контракту термін доставки товару протягом 45 днів після отримання 30% депозиту від покупця (тільки після отримання 50% оплати, продавець може організувати доставку товару).

Умови поставки визначаються для кожної окремої партії і вказуються в інвойсах (п.4.2 контракту).

Загальна сума контракту становить 1 000 000,00 доларів США (п. 5.2 контракту).

Вартість контракту визначається після взаємних консультацій та домовленостей між сторонами (п. 5.3 контракту).

Завантаження товарів на судно, включаючи укладання в трюмі (стивідорні роботи), ліхтеровка, інформація про відвантаження товару, видача коносаментів, інші супровідні витрати виконуються та оплачуються за рахунок продавця (п.5.4 контракту).

Платіж за поставленим за цим контрактом виробами здійснюється покупцем на рахунок продавця наступним чином: Визначаються для кожної окремої партії і вказуються в інвойсах (рахунках- фактурах) (п. 6.1 контракту).

Відповідно до Інвойсу № 2202 від 16.08.2021 продавцем та покупцем була узгоджена номенклатура, ціна та кількість Товару. Загальна кількість товару склала 204240 пар, загальна вартість товару 78600,00 дол. США.

На виконання умов контракту наведених в п.4.1, після отримання інвойсу № 2202 від 16.08.2021, позивач здійснив часткову оплату придбаного товару.

В подальшому, продавець направив відповідачу лист № 2202 від 20.08.2021 (а.с. 43), в якому довів до його відома, що кількість товару, вказаного попередньо в інвойсі №2202 від 16.08.2021 змінилось в зв`язку з виробничими проблемами. Коректна кількість та кінцева сума вказані в інвойсі 2202 від 26.08.2021, згідно з яким визначено:

- пункт навантаження: QINGDAO. CHINA;

- умови оплати: 30% - передоплата; 20% - та момент готовності товару до відвантаження; 20% - протягом ЗО днів після відвантаження товару, після отримання даної оплати продавець зобов`язаний відправити оригінали документів; 30% протягом ЗО днів після того як товар прибуде до порту призначення в Україні. Гарантом платежів є оплата попередніх чи наступних замовлень;

- термін поставки - 45 днів.

Отримавши інвойс, позивач здійснив оплату: 28.10.2021 - 14441,76 дол. США; 03.12.2021 - 14441,76 дол. США; 22.02.2022 - 19650,36 дол. США.

В подальшому, для здійснення митного оформлення товару позивачем документи на придбаний товар подано двома митними деклараціями від 18.01.2022 ВМД №UА401020/2022/001745, ВМД №UА401020/2022/001747.

Митну декларацію № UА401020/2022/001745 подано на товар:

Рукавиця Крага без підкладки сіра коротка 69873 /Колір сірий, шкіра коров`яча спліт, рукавичка для зварювання/ - 10800 пар вартістю 11340,00 $;

Рукавиця Крага на підкладці синя довга КV 69674 /Колір синій, шкіра коров`яча спліт. рукавичка для зварювання, з підкладкою/ - 6120 пар вартістю 8812,80 $;

Рукавички гумові КЛС чорні розмір «L» 69233 -18000 пар вартістю 4770,00 $;

Рукавички гумові КЛС чорні розмір «ХL» 69234 - 18000 пар вартістю 4770,00 $.

Митну декларацію № UА401020/2022/001747 подано на товар:

Рукавички синтетичні червоні з чорним неповним спіненим латексним покриттям ЕLL9710 - 24240 пар вартістю 5284.32 $;

Рукавички синтетичні помаранчеві з подвійним латексним синьочорним 3/4 покриттям WL9863 - 12240 пар вартістю 5495,76 $;

Рукавички синтетичні сині з сірим нітриловим покриттям NL9051 - 12000 пар вартістю 2988,00 $;

Рукавички синтетичні білі з помаранчевим нітриловим покриттям NL9288 - 60000 пар вартістю 6420,00 $;

Рукавички синтетичні білі з фіолетовим нітриловим покриттям NL9204 - 12000 пар вартістю 2064,00 $;

Рукавички синтетичні червоні з чорним нітриловим покриттям NL9722 - 15000 пар вартістю 2565,00 $;

Рукавички «Скляр» білі з червоним латексним покриттям SGL9487 - 36000 пар вартістю 17604.00 $.

Митну декларацію № UА401020/2022/001747 було оформлено без зауважень.

До електронної митної декларації від 18.01.2022 №UА401020/2022/001745 було додано рахунок-фактура (інвойс) від 26.08.2021 № 2202, зовнішньоекономічний договір від 02.08.2021 № 3426/РВ, платіжні доручення в іноземній валюті від 26.08.2021, від 28.10.2021, від 03.12.2021, прейскурант виробника від 26.08.2021 №2202, довідку про транспортні витрати № 2/3498 від 12.01.2022, декларацію країни відправлення від 14.11.2021 №00251905. Митна вартість товару у вказаній декларації була визначена за першим методом, за ціною договору.

За результатами розгляду поданої декларантом електронної митної декларації №UА401020/2022/001745 від 18.01.2022 та доданих до неї документів, 18.01.2022 відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів №UA401000/2021/000002/2. Джерелом числового значення митної вартості є оформлена МД від 21.12.2021 № UA100380/2021/034011, за якою було випущено у вільний обіг товар «Вироби із шкіри, рукавиці захисні для всіх професій. Рукавички "Краги" -1140 пар", а саме 7,52$ за кг.

Зокрема в рішенні з посиланням на положення ч. 1 ст. 337 Митного кодексу України (далі - МКУ) вказано, що перевірка документів та відомостей, які подаються митному органу під час переміщення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення форматологічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками та в інші способи, передбачені МКУ. Згідно п. 5 ст. 54 МКУ митний орган має право упевнитися в достовірності або точності будь-якої заяви, документу чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості. Згідно п.2 ст. 52 МКУ декларант зобов`язаний подавати митному органу достовірні відомості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Так, у поданих до митного оформлення разом із ЕМД платіжних дорученнях в полі «Призначення платежу» зазначено, що оплата була проведена за рахунок № 2202 від 16.08.2021, в той час, як до митного оформлення був поданий рахунок № 2202 від 26.08.2021. таким чином викликає обґрунтований сумнів щодо автентичності рахунку № 2202 від 26.08.2021, та дає привід припускати про існування ще одного рахунку (№ 2202 від 16.08.2021) на товар задекларований в ЕМД.

Також зазначено, що позивачем до митного оформлення не надано документів визначених ч. 1 та 2 ст. 53 МКУ для підтвердження заявленої митної вартості.

Таким чином, відповідач дійшов висновку, що подані до митного оформлення документи містять розбіжності/неточності та не містять всіх відомостей, що документально підтверджують числове значення заявленої митної вартості товару. Враховуючи вищевикладене, декларанту було направлено лист, щодо надання документів зазначених в ч. 3 ст. 53 МКУ. Декларант листом від 18.01.2022 № 18-01 відмовився від надання додаткових документів. Враховуючи, що використані декларантом відомості для цілей визначення митної вартості не підтверджені документально, а подані до митного оформлення документи містять розбіжності та неточності, відповідно до пп.2, 3 статті 58 МКУ застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 МКУ. Митна вартість не може бути визначена за другорядними методами (ст. 59 та ст. 60 МКУ) по причині відсутності у митного органу інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, що були оформлені у митному відношенні.

Також, роз`яснено право на оскарження рішення про коригування заявленої митної вартості у органі доходів і зборів вищого рівня відповідно до глави 4 МК України або до суду.

Відмову у митному оформленні товарів відповідач оформив карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні товарів №UA401020/2022/000054/2 від 18.01.2022.

Не погоджуючись із вищезазначеними рішенням Вінницької митниці про коригування митної вартості товарів та карткою відмови у прийнятті митної декларації, позивач звернулась до суду з цим позовом про їх протиправними та скасування.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Митного кодексу України № 4495-VI від 13.03.2012 (далі - МК України, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (пункт 24 частини 1 статті 4 МК України).

Згідно з частинами 1, 2, 3 статті 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Митний контроль здійснюється виключно митними органами відповідно до цього Кодексу та інших законів України.

Митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до частин 1, 2, 4, п. 1 ч. 6 ст. 321 МК України товари, транспортні засоби комерційного призначення перебувають під митним контролем з моменту його початку і до закінчення згідно із заявленим митним режимом.

У разі ввезення на митну територію України товарів, транспортних засобів комерційного призначення митний контроль розпочинається з моменту перетинання ними митного кордону України.

Граничний строк перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення під митним контролем не може перевищувати 180 календарних днів, крім митних режимів, які передбачають перебування під митним контролем протягом усього часу дії митного режиму.

Митний контроль закінчується у разі ввезення на митну територію України - після закінчення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, за винятком митних режимів, які передбачають перебування під митним контролем протягом усього часу дії митного режиму.

Документи та відомості, необхідні для здійснення митного контролю, порядок подання документів та відомостей, необхідних для митного контролю та форми митного контролю регулюються статтями 334, 335, 336 МК України.

Митне оформлення - це виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення (пункт 23 частини 1 статті 4 МК України).

Згідно зі ст.ст. 246, 248 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи. (частина перша статті 257 Митного кодексу України).

Статтями 49, 50 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Частинами 4 та 5 ст. 58 МК України також передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно з ч. 1 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (частина перша та друга статті 52 Митного кодексу України).

Частинами 1 -2 ст. 53 МК України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

З аналізу ч.ч. 1, 2 ст. 53 МК України вбачається, що Кодекс містить вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Вказана норма кореспондується з положеннями ч. 3 ст. 318 МК України, якою встановлено, що митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Частиною 3 ст. 53 МК України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту)

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Із процитованих норм видно, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.

При цьому, законом чітко окреслено умову, за наявності якої у митного органу виникає право на застосування таких повноважень, як витребування додаткових документів, а саме наявність в поданих декларантом документах розбіжностей, наявність ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Необхідність витребування додаткових документів, передусім є способом упевнитися у тому, що декларант правильно визначив митну вартість.

Частиною 5 ст. 54 Митного кодексу України передбачено, що Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;

4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;

5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;

6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (частина шоста статті 54 Митного кодексу України).

Частинами 1 та 2 ст. 55 МК України встановлено, що Рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування;

5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті;

б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Положення статті 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до ч. 1 статті 58 МК України, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що:

а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні;

б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно);

в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Частиною 2 статті 58 МК України передбачено, що Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Як встановлено судом, 02.08.2021 між фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 (далі - покупець) та фірмою "SHANDONG TAIMU COMMOTIDY CO., LTD" Китай (далі - продавець), укладено контракт №3426/РВ , згідно умов якого продавець продав, а покупець купив товар: Рукавички, країна походження: Народна Республіка Китай, кількість: згідно інвойсу, ціна: згідно інвойсу, додатки, термін поставки: 2021-2025 роки, порт відвантаження: згідно інвойсу.

№ 2202 від 16.08.2021 продавцем та покупцем була узгоджена номенклатура, ціна та кількість Товару. Загальна кількість товару склала 204240 пар, загальна вартість товару 78600,00 дол. США.

На виконання умов контракту наведених в п.4.1, після отримання інвойсу № 2202 від 16.08.2021, позивач здійснив часткову оплату придбаного товару.

В подальшому, продавець направив відповідачу лист № 2202 від 20.08.2021 (а.с. 43), в якому довів до його відома, що кількість товару, вказаного попередньо в інвойсі №2202 від 16.08.2021 змінилось в зв`язку з виробничими проблемами. Коректна кількість та кінцева сума вказані в інвойсі 2202 від 26.08.2021, згідно з яким визначено:

- пункт навантаження: QINGDAO. CHINA;

- умови оплати: 30% - передоплата; 20% - та момент готовності товару до відвантаження; 20% - протягом ЗО днів після відвантаження товару, після отримання даної оплати продавець зобов`язаний відправити оригінали документів; 30% протягом ЗО днів після того як товар прибуде до порту призначення в Україні. Гарантом платежів є оплата попередніх чи наступних замовлень;

- термін поставки - 45 днів.

Отримавши інвойс, позивач здійснив оплату: 28.10.2021 - 14441,76 дол. США; 03.12.2021 - 14441,76 дол. США; 22.02.2022 - 19650,36 дол. США.

Для здійснення митного оформлення товару позивачем була подана до митниці електронна митна декларація №UА401020/2022/001745 від 18.01.2022.

При цьому, митна вартість товару за митною декларацією №UА401020/2022/001745 від 18.01.2022 була визначена позивачем за першим методом - за ціною договору.

В той же час, з оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів видно, що митний орган дійшов висновку, що на момент митного оформлення, додані до ЕМД документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості.

Зокрема в платіжному дорученні, яке підтверджує факт оплати, в полі «Призначення платежу» зазначено, що оплата була проведена за рахунок № 2202 від 16.08.2021, в той час, як до митного оформлення був поданий рахунок №2202 від 26.08.2021. Вказані розбіжності, на переконання митного органу дають привід припускати про існування ще одного рахунку (№ 2202 від 16.08.2021) на товар задекларований в ЕМД.

Перевіряючи такі доводи митного органу, судом встановлено, що відповідно до п. 4.1 контракту №3426/РВ від 02.08.2021 термін доставки товару становить 45 днів після отримання 30 % депозиту від покупця. При цьому, продавець може організувати доставку товару тільки після отримання 50 % оплати. При цьому, ціна та кількість товару вказується в інвойсі.

В даному випадку, під час розгляду справи судом було встановлено, що в інвойсі за №2202 від 16.08.2021 загальна вартість товару становила 78600,00 дол. США. 30% від вказаної в інвойсі вартості товару становить 23580 дол. США. Таким чином, на виконання умов контракту позивачем продавцю було перераховано депозит в розмірі 30 % від визначеної в інвойсі від №2202 від 16.08.2021 вартості товару.

В подальшому, продавець направив відповідачу лист № 2202 від 20.08.2021 (а.с. 43), в якому довів до його відома, що кількість товару, вказаного попередньо в інвойсі №2202 від 16.08.2021 змінилось в зв`язку з виробничими проблемами. Коректна кількість та кінцева сума вказані в інвойсі №2202 від 26.08.2021.

Отже, подальша оплата та поставка товару здійснювалась виходячи з кількості та ціни відображених в інвойсі №2202 від 26.08.2021, в зв`язку з чим саме останній позивачем правомірно було подано до митного оформлення разом з ЕМД №UА401020/2022/001745.

В свою чергу, щодо позиції митного органу відносно не надання декларантом підтвердження витрат на транспортування, суд вказує на наступне.

Відповідно до пп. в) п. 1 ч. 10 ст. 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням; витрати на навантаження оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до місця ввезення на митну територію України.

Відповідно до п. 5.4 контракту завантаження товарів на судно, включаючи укладання в трюмі (стивідорні роботи), ліхтеровка, інформація про відвантаження товару, видача коносаментів, інші супровідні витрати виконуються та оплачуються за рахунок продавця.

В інвойсі №2202 від 16.08.2021 як і в інвойсі №2202 від 26.08.2021 вказано порт навантаження - QINGDAO, CHINA.

Доставку товару в контейнері за територією України за маршрутом (QINGDAO, Китай - Одеса, Україна виконало ТОВ «Таніт Груп» згідно договору транспортного експедирування №18.04.2018/27ОД (а.с. 59-66). Вартість морського фрахту за територією України склала 363122,76 грн, що підтверджується довідкою про транспортні витрати ТОВ «Таніт Груп» №2/3498 від 12.01.2022 (а.с. 58). Оплата транспортних послуг підтверджується платіжним дорученням №314 від 09.02.2022.

В судовому засіданні стороною відповідача не заперечувалось, що відповідна довідка була надана до митного оформлення товарів, що також підтверджується її наявністю в переліку доданих документів до ВМД №UA401020/2022/001745 від 18.01.2022 та в рішенні про коригування митної вартості товарів №UA401000/2022/000002/2 від 18.01.2022.

Також судом встановлено, що позивач в обґрунтування вартості доставки товару, який вказаний у ВМД №UA401020/2022/001745 від 18.01.2022, до довідки про транспортні витрати ТОВ «Таніт Груп» № 2/3498 від 12.01.2022 надав довідку б/н від 12.01.2022 (а.с. 90), в якій розподілив витрати по доставці товарів між двома митними деклараціями: №UA401020/2022/001745 та № UA401020/2022/001747.

Відповідно до пакувального листа, який був наданий відповідачу, загальна вага (брутто) товару, який прибув в одному контейнері, становить 17415,00 кг. Товар, поданий для оформлення: в митній декларації № UА401020/2022/001745, важить 6673,00 кг, в митній декларації № UА401020/2022/001747 - 10742,00 кг.

Відповідно до ваги було розподілено транспортні витрати 363122,76 грн: по товару, поданому для оформлення: в митній декларації № UА401020/2022/001745 - 139139,72 грн, в митній декларації № UА401020/2022/001747 - 223983.04 грн.

В свою чергу, відповідно до частини другої статті 53 МКУ подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

За таких обставин, суд доходить висновку, що позивачем надано документи, які містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, а отже доводи викладені в спірному рішенні про коригування митної вартості товарів щодо відсутності документів про транспортування не знайшли підтвердження.

В контексті вищенаведеного суд критично оцінює посилання представника відповідача на необхідність додаткового подання позивачем калькуляції транспортних витрат, що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту, адже обов`язок щодо подання відповідної інформації виникає якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу (наказ Міністерства фінансів України від 24.05.2012 за №599).

В даному випадку, як вже зазначалось вище, доставку товару в контейнері за територією України за маршрутом (QINGDAO, Китай - Одеса, Україна виконало ТОВ «Таніт Груп» згідно договору транспортного експедирування №18.04.2018/27ОД.

За наведених обставин, суд зауважує, що митним органом не наведено обґрунтованих доводів, яким чином вказані обставини вплинули на визначення митної вартості товару та свідчать, що позивачем заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем надано до Вінницької митниці відповідні документи, які підтверджують митну вартість товарів за митними деклараціями, у відповідності до положень частини 2 статті 53 Митного кодексу України, та які не містять розбіжностей, що могли вплинути на визначення митної вартості, оскільки надані позивачем документи містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості задекларованого товару.

При цьому, оцінюючи правомірність спірного рішення, суд вказує на те, що джерелом інформації про числове значення митної вартості є оформлена МД від 21.12.2021 №UА100380/2021/034011, за якою було випущено у вільний обіг товар «Вироби із шкіри, рукавиці захисні для всіх професій. Рукавички "Краги" -1140 пар", а саме 7,52$ за кг.

Однак, на думку суду, митна декларація від 21.12.2021 №UА100380/2021/034011 не може вважатися об`єктивним джерелом інформації в цілях коригування митної вартості товару, оскільки відповідачем не враховано усі індивідуальні ознаки товару, адже товар зазначений у МД від 21.12.2021 №UА100380/2021/034011 не є ідентичним товару, який подавався для митного оформлення відповідно до МД №UА401020/2022/001745 від 18.01.2022

До того ж вищезазначена декларація (на яку посилається відповідач) не розкриває умов поставки товару, його кількість, що безпосередньо впливає на митну вартість під час розмитнення товару.

Верховний Суд з цього питання сформував правову позицію, яка викладена у постановах від 21.02.2018 у справі №820/17417/14, від 04.09.2018 у справі №818/1186/17, відповідно до якої рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності Митним кодексом України не передбачено. Також слід урахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень із питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню.

Верховний Суд у постанові від 29.09.2020 у справі №520/7041/19 звернув увагу на те, що рішення про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 Митного кодексу якщо містить не лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, а й порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервним методом.

У свою чергу формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватися як заниження митної вартості, не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Аналогічну правову позицію висловлено Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 11.11.2014 у справі № 826/18065/13-а.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що рішення про коригування митної вартості №UA401000/2021/000002/2 від 18.01.2022 є протиправним та підлягає скасуванню, як наслідок слід скасувати й картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA401020/2022/000054/2 від 18.01.2022.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, суд приходить до переконання, що заявлений позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір в розмірі 4962 грн., належить стягнути на користь останнього за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Вінницької митниці про коригування митної вартості товарів за №UA401000/2021/000002/2 від 18.01.2022.

Визнати протиправним та скасувати картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за №UA401020/2022/000054/2 від 18.01.2022.

Стягнути на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 сплачений при зверненні до суду із цим позовом судовий збір у розмірі 4962,00 грн (чотири тисячі дев`ятсот шістдесят дві гривні) за рахунок бюджетних асигнувань Вінницької митниці.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Вінницька митниця (вул. Лебединського, 17, м. Вінниця, код ЄДРПОУ ВП 43997544)

Повний текст рішення виготовлено та підписано: 09.09.2022

Суддя Жданкіна Наталія Володимирівна