Справа № 499/675/22
Суддя: Погорєлов І. В.
Дата ухвалення: 2022-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/675/22
Провадження № 2-а/499/8/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13 вересня 2022 року смт. Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді Погорєлова І.В., за участю секретаря судового засідання Дібрової О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Іванівка Березівського району в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ВП №1 Березівського РВП ГУНП в Одеській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 26.08.2022 року серії БАВ №320651

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 26.08.2022 року страшим сержантом поліції СРПП ВП №1 Березівського ВРП ГУНП в Одеській області Кравченко О.С. була винесена постанова серії БАВ №320651 про накладення адміністративного стягнення на нього, відповідно до даної постанови, позивач 26.08.2022 року о 08:20 год. в с. Великий Буялик по вул. Преображенській керував транспортним засобом ЗИЛ-ММЗ НОМЕР_1 без посвідчення водія відповідної категорії, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП та накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400,00 грн.

При цьому, позивач вважає вказану постанову необґрунтованою та винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки під час періоду воєнного стану до керування транспортними засобами категорії С,С1 на території України допускаються особи, які мають посвідчення водія категорії «В», а згідно посвідчення водія, позивач має посвідчення водія категорії «В», транспорт, яким він керував відноситься до категорії «С».

На підставі наведеного просив позов задовольнити.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча про місце, дату і час розгляду справи були повідомлені належним чином, що відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні доказів у справі, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 цього Кодексу кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 20 цього Кодексу місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні, зокрема, адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідно до копії постанови від 26.08.2022 року серії БАВ №320651, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400,00 грн., оскільки 26.08.2022 року о 08:20 год. в с. В. Буялик по вул. Преображенській ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗИЛ НОМЕР_1 з посвідченням водія без відповідної категорії, тобто не маючи права керувати таким транспортним засобом.

Відповідно до ч. 2ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в тому числі, зокрема, ч. 2 ст.126 КУпАП).

Отже, у разі скоєння правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься відразу на місці вчинення правопорушення, що і було зроблено поліцейським СРПП ВП № 1 Березівського РВП ГУНП в Одеській області ст. сержантом поліції Кравченком О.С.

Згідно з частиною другою статті 126КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306затвердженоПравила дорожнього руху(далі - ПДР).

Пунктом 2.1 а) ПДР визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до посвідчення водія НОМЕР_2 від 08.07.2000 року, ОСОБА_1 має посвідчення водія категорії А, В.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , транспортний засіб ЗИЛ-ММЗ має категорії С.

Так, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року за № 64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Пунктом 1-1 Постанови Кабінету міністрів України за № 184 від 03.03.2022 року зі змінами і доповненнями внесеними відповідно до постанови КМУ за № 348 від 22.03.2022 року визначено, що у період воєнного стану до керування транспортними засобами категорії C, C1 на території України допускаються особи, які мають посвідчення водія категорії «B».

З урахуванням вказаних тимчасових змін випливає, що станом на 26.08.2022 року, ОСОБА_1 , маючи посвідчення водія із відкритою категорією «В», мав право керувати транспортним засобом марки ЗИЛ-ММЗ НОМЕР_1 .

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Згідно з частиною першою статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Всупереч вимогам ч. 2ст. 77 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, відповідачами не надано жодних доказів, що підтверджували б обставини, вказані в оскаржуваній постанові та посилань на обставини, що ними були вжиті всі можливі заходи для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення.

Поряд з цим, відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З наведеної норми права вбачається вичерпний перелік повноважень суду за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. При цьому вказана процесуальна норма права є спеціальною по відношенню до ст. 245 КАС України.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне скасувати постанову серії БАВ №320651 від 26.08.2022 року про накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3400,00 гривень за порушення ч. 2 ст. 126 КУпАП, та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Щодо розподілу судових витрат, а саме судового збору.

Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд не вбачає підстав для їх розподілу у порядку, встановленому ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки позивачем не надано жодних доказів, які б підтверджували понесення ним будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи з урахуванням того, що позивач звільнений від сплати судового збору.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 1, 2, 5, 19, 20, 73-74, 77-78, 90, 159 ч.4, 194, 229, 241-246, 268, 286 КАС України, ст. ст. 222, 251, 258, 283, 288 КУпАП, суд,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) до ВП №1 Березівського РВП ГУНП в Одеській області (вул. Центральна 81, смт. Іванівка Березівського району Одеської області) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 26.08.2022 року серії БАВ №320651 задовольнити.

Скасувати постанову серії БАВ №320651 від 26.08.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення в розмірі 3400,00 гривень, винесену поліцейським СРПП ВП № 1 Березівського РВП ГУНП в Одеській області старшим сержантом поліції Кравченком О.С., а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити.

Розподіл судових витрат не здійснювати.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяІ. В. Погорєлов