Справа № 280/11945/21
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2022-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 червня 2022 року м. Дніпросправа № 280/11945/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Чепурнова Д.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 13.12.2021 ухваленою суддею Артуоз О.О., по справі за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Державної казначейської служби України, Держави України в особі Міністерства юстиції України, Держави України в особі Міністерства охорони здоров`я України, Запорізької обласної державної адміністрації, Комунальної установи Токмацька центральна районна лікарня, Комунальної установи Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини Сонечко Запорізької обласної ради, Комунального закладу Молочанська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат для дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування Запорізької обласної ради, Державного навчального закладу Запорізьке вище професійне училище Моторобудівник про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди,-

в с т а н о в и В:

У грудні 2021 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Держави України в особі Державної казначейської служби України, Держави України в особі Міністерства юстиції України, Держави України в особі Міністерства охорони здоров`я України, Запорізької обласної державної адміністрації, Комунальної установи Токмацька центральна районна лікарня, Комунальної установи Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини Сонечко Запорізької обласної ради, Комунального закладу Молочанська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат для дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування Запорізької обласної ради, Державного навчального закладу Запорізьке вище професійне училище Моторобудівник, відповідно до якого позивач просив суд встановити дії (бездіяльність) Комунальної установи Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини Сонечко Запорізької обласної ради, Комунального закладу Молочанська спеціалізована загальноосвітня школа-інтернат для дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування Запорізької обласної ради, Державного навчального закладу Запорізьке вище професійне училище Моторобудівник, яке отримує свій вияв у злісному невиконанні опікунами/піклувальниками встановлених законом обов`язків по догляду за ОСОБА_1 у період з 06.06.1994 по 06.04.2012, що спричинило тяжкі наслідки; дії (бездіяльність) Комунальної установи Токмацька центральна районна лікарня, Комунальної установи Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини Сонечко Запорізької обласної ради, Комунального закладу Молочанська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат для дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування Запорізької обласної ради; Державний навчальний заклад Запорізьке вище професійне училище Моторобудівник у період з 06.06.1994 по 06.04.2012, яке отримує свій вияв у злочинній халатності, недбалості, байдужості, безграмотності та несвоєчасному наданні лікування в частині порушення вимог чинного законодавства України визнати протиправними; стягнути з бюджету України на користь ОСОБА_1 відшкодування завданої моральної шкоди в розмірі 5000000 грн.; зобов`язати Державну казначейську службу України подати у 30 денний строк з дня набрання законної сили рішення суду звіт про виконання судового рішення.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2021 р. у відкритті провадження в адміністративній справі №280/11945/21 відмовлено у зв`язку з тим що, позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Не погодившись з ухвалою суду від 13.12.2021 ОСОБА_1 звернувя з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що, дитячий будинок, школа-інтернат, училище та лікарні (медичні установи) здійснювали делеговані їй чинним законодавством владні управлінські функції щодо охорони здоров`я, встановлення інвалідності та завчасного призначення виплати грошової допомоги, виплата якої гарантована державою дітям з інвалідністю, а також є установами - особами публічного права, тому мають статус суб`єкта владних повноважень.

Скаржник вважає, що цей спір між навчальними закладами, лікарнями, яке стосувалось прав із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, з приводу про визнання дій неправомірними щодо не лікування, не встановлення інвалідності, не отримання соціальної допомоги, виплата якої гарантована державою та покладена обов`язок піклуватись навчальними заклади про таких дітей, належать до юрисдикції адміністративних судів.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На підставі пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Проте юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи, що мають вирішуватися в порядку іншого судочинства (пункт 2 частини другої статті 19 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, спори щодо проходження публічної служби, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Як правильно вказав суд першої інстанції, позивач оскаржує бездіяльність відповідачів, а саме комунальних установ щодо невиконання ними обов`язків опіки/піклування по догляду за ОСОБА_1 .

Згідно із Сімейним кодексом України встановлення опіки та піклування це влаштування дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, в сім`ї громадян України, які перебувають переважно в сімейних, родинних відносинах із цими дітьми, з метою забезпечення їх виховання, освіти, розвитку, захисту їх прав та інтересів.

Питання надання допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, регулюються Законом України Про державну допомогу сім`ям з дітьми та прийнятими відповідно до нього нормативно-правовими актами.

Статтею 79 Цивільного кодексу України передбачено оскарження дій опікуна, рішень органу опіки та піклування. Так, відповідно до вказаної статті дії опікуна можуть бути оскаржені заінтересованою особою, в тому числі родичами підопічного, до органу опіки та піклування або до суду. Рішення органу опіки та піклування може бути оскаржено до відповідного органу, якому підпорядкований орган опіки та піклування, або до суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 Цивільного процесуального кодексу України до юрисдикції загальних судів відносяться, зокрема, справи, які розглядаються у порядку цивільного судочинства, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Частиною 6 ст.170 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

В силу положень статті 107 Цивільного процесуального кодексу України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються районними, районними у містах, міськими та міськрайонними судами.

Враховуючи наведене суд першої інстанції роз`яснив позивачу, що пред`явлені вимоги мають розглядатись відповідним районним місцевим судом в порядку цивільного судочинства.

З урахуванням вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстави для зміни або скасування ухвали суду - відсутні.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя Л.А. Божко

суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов