Справа № 480/4977/22
Суддя: А.Б. Діска
Дата ухвалення: 2022-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 вересня 2022 року Справа № 480/4977/22
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Діски А.Б., розглянувши в спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/4977/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якому просить:
1. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо відмови у переведенні пенсії за віком відповідно до Закону "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу".
2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Сумській області зарахувати до стажу державної служби період роботи позивача з 01.10.1985 по 29.06.1990 у Середино - Будському райфінвідділі та період роботи у податкових органах з 02.07.1990 по 28.10.2019.
3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Сумській області перевести позивача на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу" з 26 січня 2022 року.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду в Сумській області та отримає пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". 26.01.2022 через портал електронних послуг ПФУ позивач звернулася із заявою про переведення її на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII. Рішенням відділу перерахунку пенсій №2 управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 02.02.2022 позивачці було відмовлено у задоволенні такої заяви у зв`язку з відсутністю 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців. Позивач вважає, що відмова відповідача перевести її на пенсію за віком відповідно до Закону "Про державну службу" є протиправною. Вказує, що періоди її роботи у С.-Будському райфінвідділі та в органах державної податкової служби підлягають зарахуванню до стажу державної служби, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу".
Ухвалою суду від 04.08.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. Цією ж ухвалою було залучено до розгляду справи в якості другого відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області.
Від ГУ ПФУ в Миколаївській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, зазначивши, крім іншого, що відповідно до п. 17 ч.3 ст. 3 Закону України №889, дія цього Закону не поширюється на осіб рядового і начальницького складу правоохоронних органів та працівників інших органів, яким присвоюються спеціальні звання, якщо інше не передбачено законом. Тому періоди роботи позивача в податковій інспекції не можуть бути зараховані до стажу державної служби і відповідно у зв`язку з відсутністю 20 років стажу держслужбовця позивачці відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону №889 (а.с. 41-43).
ГУ ПФУ в Сумській області своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалось.
Суд, перевіривши матеріали справи, повно та об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.
З матеріалів справи судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон № 1058-ІV).
Відповідно до копії паспорта позивачки (а.с. 8), станом на час звернення до відповідача із заявою, ОСОБА_1 виповнився 61 рік.
Позивач 26.01.2022 через портал електронних послуг ПФУ звернулася із заявою про перехід на інший вид пенсії, а саме на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу" (а.с. 52).
Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області рішенням від 02.02.2022 відмовило ОСОБА_1 у задоволенні її заяви, у зв`язку з відсутністю 20 років стажу державної служби для призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" (а.с. 29). При цьому, відповідачем не враховано періодів її роботи в органах державної податкової служби на посадах, на яких були присвоєнні спеціальні звання.
Не погодившись із таким рішенням відповідача, позивач звернулася до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Право на пенсійне забезпечення державних службовців визначено Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 року №889-VIII, який набув чинності 01.05.2016 (далі Закон №889-VIII).
Так, згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, втратив чинність Закон "Про Державну службу" №3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
Пунктом 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII визначено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Згідно з пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Відповідно до статті 37 Закону №3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Аналізуючи зазначені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ і нормами Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VІІІ, а саме: щодо віку, страхового стажу та стажу державної служби.
Щодо обчислення стажу державної служби, то пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
Згідно з частиною вісімнадцятою статті 37 Закону №3723-XII період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та /або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Статтею 46 Закону № 889-VIII передбачено, що до стажу державної служби зараховується, зокрема, час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.
Стаж державної служби, відповідно до пункту 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року №229, за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом №889-VIII обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII. Тобто, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
Згідно абзаців 1-3 пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 283 від 03.05.1994 року (вказана постанова втратила чинність, але підлягає застосуванню до спірних правовідносин) до стажу державної служби зараховується робота (служба): а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців; на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, інших органів управління військових формувань, державної податкової та контрольно-ревізійної служби; на посадах керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР згідно з додатком.
Разом з тим, розпорядженням Кабінету Міністрів України № 503-р від 12.09.1997, яке втратило чинність 22 липня 2016 року, визначено, що згідно до статті 25 Закону України "Про державну службу", посади працівників державних податкових інспекцій у районах, містах, районах у містах, які не мають спеціальних звань віднесено, до таких категорій посад державних службовців згідно із Переліком.
Судом встановлено, що відповідно до записів трудової книжки (а.с. 15-27), ОСОБА_1 в період з 01.10.1985 по 29.06.1990 працювала економістом держдоходів С-Будського райфінвідділу; з 02.07.1990 по 28.10.2019 безперервно працювала на різних посадах в органах державної податкової служби.
В цей період позивачу були присвоєні спеціальні звання - інспектор податкової служби ІІ рангу (17.11.1992 року), інспектор податкової служби 1 рангу (20.01.1997), радник податкової служби III рангу (01.04.2005 року), радник податкової та митної справи ІІІ рангу (01.01.2014) про що здійснені відповідні записи в трудовій книжці (а.с. 16,18,22,23).
Крім того, 01.03.1994 ОСОБА_1 прийняла присягу державного службовця (а.с. 15).
Також перебування позивачки у спірні періоди роботи на посадах державної служби підтверджується довідкою Шосткинської міжрайонної державної податкової інспекції у Сумській області від 24.03.2006 №3060-10/04-010 (а.с. 30-31).
Пунктом 342.4 статті 342 Податкового кодексу України (далі - ПК України) передбачено, що посадові особи контролюючих органів є державними службовцями.
Статтею 344 ПК України встановлено, що пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених законом України "Про державну службу".
Таким чином, в силу вимог статті 344 Податкового кодексу України, що не суперечить ст. 25 Закону № 3723-ХІІ, посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу".
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що всі спірні періоди роботи позивача підлягають зарахуванню до стажу державної служби.
Висновки суду узгоджуються з практикою Другого апеляційного адміністративного суду викладеною в постанові від 22.06.2021 по справі 440/1266/21.
З урахуванням викладеного, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області було протиправно не зараховано до стажу державної служби період роботи ОСОБА_1 з 01.10.1985 по 29.06.1990 на посаді економіста держдоходів у С-Будському райфінвідділі та з 02.07.1990 по 28.10.2019 на різних посадах в органах державної податкової служби, а тому вказані роботи позивача підлягають зарахуванню до стажу державної служби.
При цьому суд зазначає, що в рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 02.02.2022 відповідачем жодним чином не обгрунтовано не зарахування до стажу державної служби спірні періоди роботи позивачки. Таке рішення не відповідає критеріям правомірності, визначеним ч.2 ст. 2 КАС України, а тому на підставі ч.2 ст. 9 КАС України суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Миколаївській області від 02.02.2022 про відмову в переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".
У зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позовних вимог щодо визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області.
Водночас, як було зазначено вище, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону №889-VІІІ передбачено, що за наявності у особи станом на 1 травня 2016 року стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 1 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Таким чином, з огляду на зарахування до стажу державної служби періодів роботи позивачки у райфінвідділі та на різних посадах податкової служби, оскільки станом на 01.05.2016 позивач мала стаж роботи на посадах державної служби не менш як 10 років, має понад 20 років стажу на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, а відтак є всі підстави для переведення її з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону №1058-ІV, на пенсію за віком відповідно до Закону "Про державну службу".
Згідно з частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
Враховуючи те, що позивач звернулася до відповідача із заявою про переведення її на інший вид пенсії 26.01.2022, то саме з цієї дати необхідно здійснити переведення на інший вид пенсії.
Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області суму судового збору в розмірі 496,20 грн. та за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області суму судового збору в розмірі 496,20 грн., який був сплачений позивачем при подачі позову за квитанцією від 28.07.2022 (а.с. 8).
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 02.02.2022 про відмову ОСОБА_1 в переведенні на пенсію за віком на підставі ст. 37 Закону України "Про державну службу" №3723-XII від 16.12.1993.
У задоволенні інших вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.Б. Діска