Справа № 380/8822/22
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2022-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/8822/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2022 року зал судових засідань №11

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання Лєбєдєва Д.Ю.,

представника позивача Мельничука Ю.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у місті Львові справу за позовом Золочівської окружної прокуратури до Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії

в с т а н о в и в:

I. Стислий виклад позиці учасників справи

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Золочівської окружної прокуратури код ЄДРПОУ , місцезнаходження: 80700, Львівська область, м.Золочів, вул.Пушкіна, 7 до Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області , місцезнаходження: 80560, Львівська область, Золочівський район, смт Красне, вул.Івана Франка, 2а, в якій позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невжиття заходів до виготовлення технічного паспорту та проведення державної реєстрації права власності на приміщення Народного дому с.Мала Вільшанка Золочівського району з оціночною вартістю 9 832 768,64грн, площею 432,7 м.кв. за адресою: Львівська область, Золочівський район,с.Мала Вільшанка, вул.Довга, 30б;

- зобов`язати відповідача вжити вичерпних заходів щодо виготовлення технічного паспорту та проведення державної реєстрації права власності на приміщення Народного дому с.Мала Вільшанка Золочівського району з оціночною вартістю 9832768,64грн, площею 432,7м.кв. за адресою: Львівська область, Золочівський район,с.Мала Вільшанка, вул.Довга, 30б відповідно до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Позов обґрунтований тим, що на території Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області (до адміністративно-територіальної реформи Бортківської сільської ради Золочівського району) у межах населеного пункту с. Мала Вільшанка, вул. Довга,30б Золочівського району знаходиться Народний дім села Мала Вільшанка площею 432,7 м.кв. Відповідач не виготовив на вказане приміщення технічний паспорт, а також не вжив заходів щодо державної реєстрації права власності на приміщення Народного дому с. Мала Вільшанка Золочівського району. Позивач зазначає, що зважаючи на те, що підстава для набуття права комунальної власності на вказаний об`єкт нерухомого майна в Красненської селищної ради виникла ще 26.11.2020, тобто більше 1 року 6 місяців тому, селищною радою досі не вжито вичерпних заходів до реєстрації права комунальної власності. Така бездіяльність селищної ради суперечить інтересам держави в цілому та територіальної громади зокрема, оскільки позбавляє її можливості вільно володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном (об`єктами нерухомості), а також отримувати дохід від передачі в користування третім особам тощо.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити повністю.

У судове засідання відповідач явку уповноваженого представника не забезпечив, належним чином повідомлений про дату, час і місце його проведення. Клопотань, пов`язаних із розглядом справи до суду не надходило.

ІІ. Рух справи

Ухвалою 24.06.2022 суддя прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження справі.

Заходи забезпечення позову та доказів, у тому числі шляхом їх витребування, не вживались.

ІІІ. Фактичні обставини справи

На території Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області (до адміністративно-територіальної реформи Бортківської сільської ради Золочівського району) у межах населеного пункту с. Мала Вільшанка, вул. Довга,30б Золочівського району знаходиться Народний дім села Мала Вільшанка площею 432,7 м.кв.

З інформації Красненської селищної ради Золочівського району від 17.05.2022 №596 щодо приміщень, які знаходяться на балансі згаданого органу місцевого самоврядування вбачається, що приміщення Народного дому с. Мала Вільшанка Золочівського району площею 432,7 м.кв. за адресою: с. Мала Вільшанка, вул. Довга,30б Золочівського району Львівської області знаходиться на балансі відділу освіти, культури, розвитку туризму, молоді та спорту Красненської селищної ради, однак на вказане приміщення не виготовлено технічний паспорт, земельна ділянка без зареєстрованого права власності, а також органом місцевого самоврядування не вжито заходи щодо державної реєстрації права власності.

Відповідно до Довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 09.06.2022 оціночна вартість нежитлового об`єкта площею 432,7 м.кв - приміщення Народного дому с.Мала Вільшанка Золочівського району становить 9 832 768,64 грн.

Згідно з витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, право власності чи будь-яке інше речове право на нерухоме майно, а саме приміщення Народного дому с. Мала Вільшанка Золочівського району площею 432,7 м.кв за адресою: АДРЕСА_1 станом на 03.06.2022 державна реєстрація права власності на вказане приміщення за Красненською селищною радою Золочівського району не проводилася.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 до вказаних державних реєстрів не внесено відомості про розташування за згаданою адресою земельної ділянки, право власності якої належить Красненській селищній раді Золочівського району та/або колишній Бортківській сільській раді Золочівського району. Вказане підтверджується інформацією Красненської селищної ради №596 від 17.05.2022 та №652 від 01.06.2022.

Згідно з рішенням сесії Красненської селищної ради №12 від 16.12.2020 розпочато процедуру реорганізації шляхом приєднання до Красненської селищної ради юридичних осіб сільських рад, розміщених поза адміністративним центром Красненської селищної територіальної громади.

Рішенням сесії Красненської селищної ради №142 від 12.03.2021 затверджено передавальний акт Бортківської сільської ради.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України №7148-р від 12.06.2020 «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Львівської області» визначено, що Бортківська сільська рада входить до складу Красненської територіальної громади.

У зв`язку із реалізацією реформи децентралізації влади і відповідно до частини 3 статті 8 Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад» об`єднана територіальна громада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків територіальних громад, що об`єдналися, з дня набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною такою об`єднаною територіальною громадою.

Відповідно до частини 8 статті 45 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» повноваження місцевої ради, обраної на позачергових, повторних або перших виборах, закінчуються в день відкриття першої сесії відповідної ради, обраної на наступних (чергових або позачергових) виборах.

26.11.2020 відбулася перша сесія селищної ради обраної новоствореною Красненською територіальною громадою. Вказане підтверджується інформацією Красненської селищної ради №652 від 01.06.2022.

Статею 104 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Таким чином, органом, уповноваженим управляти комунальним майном, яке знаходиться на території села Мала Вільшанка, є Красненська селищна рада Золочівського району Львівської області.

Листами Красненської сільської ради підтверджується той факт, що приміщення Народного дому с. Мала Вільшанка Золочівського району площею 432,7 м.кв за адресою: с.Мала Вільшанка, вул. Довга, 30б Золочівського району Львівської області знаходиться на балансі Красненської селищної ради, а саме Відділу освіти, культури, розвитку туризму, молоді та спорту Красненської селищної ради, однак на зазначене приміщення не виготовлено технічний паспорт, а також органом місцевого самоврядування не вжито заходів щодо державної реєстрації права власності.

Водночас, Бортківська сільська рада Золочівського району з 26.11.2020 втратила повноваження щодо реалізації функцій власника об`єкта нерухомого майна, а відповідач досі не набув таких повноважень, хоча з вказаного числа вбачаються достатні правові підстави для їх набуття.

Незважаючи на те, що підстава для набуття права комунальної власності на вказаний об`єкт нерухомого майна в Красненської селищної ради виникла ще 26.11.2020, тобто більше 1 року 6 місяців тому, селищною радою досі не вжито вичерпних заходів до реєстрації права комунальної власності.

На думку позивача, така бездіяльність селищної ради суперечить інтересам держави в цілому та територіальної громади зокрема, оскільки позбавляє її можливості вільно володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном (об`єктами нерухомості), а також отримувати дохід від передачі в користування третім особам тощо. Окрім цього, клубні заклади (народні доми) є самостійними організаціями, що діють з метою духовного розвитку особистості, формування громадської думки, сприяючи консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій і культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх корінних народів і національних менших України. Створюють умови для розвитку народної творчості, задоволення культурних потреб і організації відпочинку населення.

З огляду на те, що з 26.11.2020 по теперішній час Красненською селищною радою не вжито заходів щодо оформлення права власності на будівлю та її державної реєстрації, що свідчить про протиправну бездіяльність органу місцевого самоврядування та в сукупності створює передумови для зловживань щодо розпорядження зазначеним нерухомим майном, ризики безпідставного вибуття останнього з власності територіальної громади, інтереси якої представляє селищна рада, що може призвести до негативних наслідків та порушення прав громади, та тим самим порушує законодавчо встановлений порядок набуття й подальшої реалізації права власності та, відповідно, інтереси держави у сфері контролю за використанням та охороною майна територіальної громади, що позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

IV. Позиція суду

Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного.

Оцінюючи наявність підстав для звернення прокурора з цим позовом, суд враховує таке.

Відповідно до ст. 131-1 Конституції України, на прокуратуру покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Статтею 1 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.

У визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами (частина 3 статті 53 КАС України).

Звернення прокурора до суду з позовом спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання законності користування комунальним майном без правовстановлюючих документів, що свідчить про наявність передбачених частиною третьою статті 23 Закону України «Про прокуратуру» підстав для представництва інтересів держави в суді.

Відповідно до частини третьої статті 23 вказаного Закону України прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті. Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття «інтерес держави».

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача (частина 5 статті 53 КАС України).

У Рішенні Конституційного Суду України від 08.04.1999 № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття «інтереси держави», висловив міркування, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (пункт 3 мотивувальної частини).

Також, виходячи із змісту рішення Конституційного Суду України у справі № 3-рп/99 від 08.04.1999, прокурор або його заступник самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів держави та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (пункт 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 № 3-рп/99). Вказані міркування Конституційний Суд України висловив у контексті офіційного тлумачення Арбітражного процесуального кодексу України, який уже втратив чинність. Однак, висловлене Судом розуміння поняття «інтереси держави» має самостійне значення і може застосовуватися для тлумачення цього ж поняття, вжитого у статті 23 Закону України «Про прокуратуру». Одночасно, згідно із вказаним рішенням Конституційного Суду України, поняття «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах» означає орган, на який державою покладено обов`язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави.

Таким органом відповідно до статей 6, 7, 13 та 143 Конституції України може виступати орган державної влади чи місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Чинним законодавством України не визначено органу, який наділений повноваженнями щодо звернення до суду з позовом до Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання до вчинення дій.

Таким чином, у спірних правовідносинах відсутній орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції, а бездіяльність відповідача призводить до позбавлення дійсного власника (територіальної громади) можливості вільно володіти, користуватись і розпоряджатись своїм майном, що в свою чергу спричинює недонадходження коштів до місцевого бюджету.

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій.

Відтак, «інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація «інтересів держави», особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17, від 19.09.2019 у справі № 815/724/15, від 17.10.2019 у справі № 569/4123/16-а.

Враховуючи наведене, суд висновує, що у першого заступника керівника Золочівської окружної прокуратури є достатні підстави, визначені статею 23 Закону України «Про прокуратуру», для звернення до суду з цим позовом у процесуальному статусі позивача.

Оцінюючи доводи позивача про протиправну бездіяльність відповідача щодо невжиття заходів до виготовлення технічного паспорту та проведення державної реєстрації права власності на приміщення Народного дому с.Мала Вільшанка Золочівського району, суд враховує таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України від 28.06.1991 №254к/96-ВР визначено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Указана норма основного закону означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

На підставі означає, що суб`єкт владних повноважень: повинен бути утвореним у порядку, визначеному Конституцією та законами України; зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.

У межах повноважень означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення та вчиняти дії відповідно до встановлених законом повноважень,не перевищуючи їх.

У спосіб означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

Статтею 140 Конституції України визначено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста самостійно вирішувати питання місцевого значення.

Частиною 1 статті 142 Конституції України передбачено, що матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Відповідно до статті 143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування: управляють майном, що є в комунальній власності ;затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання; встановлюють місцеві податки і збори відповідно до закону; забезпечують проведення місцевих референдумів та реалізацію їх результатів; утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.

Згідно з нормами Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» право комунальної власності це право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування. Територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Статтею 327 ЦК України передбачено, що у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Відповідно до частини 1 статті 10, частин 1, 3 статті 16, пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону.

Матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Суд встановив, що Красненська селищна рада як суб`єкт комунальної власності, що здійснює від імені та в інтересах територіальних громад відповідні права комунальної власності, упродовж 1 року та 6 місяців фактично не здійснила жодних юридично значимих обов`язкових дій щодо оформлення та державної реєстрації права власності на приміщення Народного дому с. Мала Вільшанка Золочівського району площею 432,7 м.кв за адресою: АДРЕСА_1 .

Відтак, використання зазначеного нерухомого майна здійснюється із порушенням вимог чинного законодавства шляхом користування будівлями, спорудами без державної реєстрації права власності та правовстановлюючих документів (свідоцтва про право власності).

Відповідно до частини 1 статті 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Комунальна власність одна з трьох форм власності, поряд з державною та приватною. Також, поряд з державною власністю це одна з двох форм публічної власності. За своєю суттю комунальна власність є колективною.

У статті 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що представницьким органом місцевого самоврядування є відповідна місцева рада, яка складається з депутатів і відповідно до закону наділяється правом представляти інтереси територіальної громади і приймати від її імені рішення.

Відповідно до пункту 31 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради вправі приймати рішення про передачу іншим органам окремих повноважень щодо управління майном, яке належить до комунальної власності відповідної територіальної громади, визначення цих повноважень та умов їх здійснення.

Відповідно до частини 5 статті 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради. До відання виконавчих органів, зокрема міських рад, належать повноваження щодо управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад (пункт 1 статті 29 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Статтею 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання. Так, частиною другою статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом.

Відповідно до статті 181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Відповідно рухомими речами є речі, які можна вільно переміщувати у просторі. До об`єктів нерухомого майна Цивільним України кодексом віднесено житлові будинки, будівлі, споруди, інше нерухоме майно (статті 331, 376). Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» об`єктами нерухомого майна є: житлові будинки, квартири, будівлі, споруди, житлові та нежитлові приміщення (стаття 5).

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Частиною 1 статті 5 вказаного Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», загальними засадами державної реєстрації прав є: гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав, одночасність вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва та державної реєстрації прав; публічність державної реєстрації прав; внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом; відкритість та доступність відомостей Державного реєстру прав.

Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до згаданого Закону, виникають з моменту такої реєстрації (частина друга статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації прав підлягають, зокрема, право власності.

У Державному реєстрі прав відповідно до статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Право власності на житловий будинок, будівлю, споруду, а також їх окремі частини може бути зареєстровано незалежно від того, чи зареєстровано право власності чи інше речове право на земельну ділянку, на якій вони розташовані.

Відповідно до частини третьої статті 182 Цивільного кодексу України ухилення від реєстрації права на нерухомість, окрім іншого, можуть бути оскаржені до суду.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновків про те, Красненська селищна рада Золочівського району Львівської області, яка уповноважена управляти комунальним майном, належним територіальній громаді с. Мала Вільшанка, несе обов`язок щодо державної реєстрації в установленому порядку права власності територіальної громади та належного оформлення правовстановлюючих документів на об`єкти права власності територіальної громади. Крім того, без реєстрації права комунальної власності орган місцевого самоврядування не може реалізовувати функції власника, в тому числі звертатись до суду в разі самовільного зайняття вказаного нерухомого майна чи вчинення інших протиправних дій якими порушуються інтереси територіальної громади.

Як встановив суд, право власності на приміщення Народного дому с. Мала Вільшанка Золочівського району загальною площею 432,7 м.кв, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за наявності підстав та відповідних повноважень Красненською селищною радою як суб`єктом комунальної власності, що реалізує від імені та в інтересах територіальної громади с. Мала Вільшанка правомочності власника, у встановленому порядку не зареєстровано.

З урахуванням викладеного, суд висновує про протиправну бездіяльність відповідача щодо забезпечення реєстрації права комунальної власності на вказане нерухоме майно, а тому, вважає, за необхідне зобов`язати відповідача вжити вичерпних заходів щодо виготовлення технічного паспорту та проведення державної реєстрації права власності на приміщення Народного дому с.Мала Вільшанка Золочівського району, площею 432,7 м.кв. за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення статті 9 КАС України передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

V. Судові витрати

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати між сторонами не розподіляються.

Керуючись статтями 6, 9, 73-76, 242, 243, 244, 245 КАС України, суд

в и р і ш и в :

позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області щодо невжиття заходів по виготовленню технічного паспорту та проведення державної реєстрації права власності на приміщення Народного дому с.Мала Вільшанка Золочівського району, площею 432,7 м.кв., за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати Красненську селищну раду Золочівського району Львівської області вжити вичерпних заходів щодо виготовлення технічного паспорту та проведення державної реєстрації права власності на приміщення Народного дому с.Мала Вільшанка Золочівського району, площею 432,7 м.кв., за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Судові витрати між сторонами не розподіляються.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Повне рішення суду складене 12 вересня 2022 року.

Суддя А.Г. Гулик