Справа № 640/13923/22
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2022-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

08 вересня 2022 року м. Київ № 640/13923/22

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Пащенко К.С., ознайомившись із позовом і доданими до нього матеріалами

Фермерського господарства «Юлісоф»

до Міністерства юстиції України

третя особа Фермерське господарство «Агро-Союз»

про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

Фермерським господарством «Юлісоф» (адреса: 12510, с. Торчин, вул. Якубовського, 12, ідентифікаційний код 43115551, ел. пошта ) (далі позивач або ФГ «Юлісоф») подано на розгляд Окружному адміністративному суду міста Києва позов до Міністерства юстиції України (адреса: 01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, 13, ідентифікаційний код 00015622, ел. пошта ) (надалі відповідач або Мін`юст), у якому позивач просить суд скасувати рішення Міністерства юстиції України у вигляді наказу про задоволення скарги Фермерського господарства «Агро-Союз», прийнятий на підставі висновку Центральної колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 21.02.2022 за результатами скарги Фермерського господарства «АГРО-СОЮЗ» від 24.12.2021, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 28.12.2021 за № СК-4048-21.

Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (скорочено - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Ознайомившись із змістом позовної заяви, судом встановлено, що 24.12.2021 ФГ «Агро-Союз» звернулось до Центральної Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції зі скаргою на рішення від 01.11.2021 №№ 61275230, 61275324, 61275061, від 05.11.2021 № 61395535, від 12.11.2021 №№ 61553045, 61560680, 61558538, 61555833, від 12.11.2021 №№ 61553592, 61560803, 61557505, 61554786, 61555598, 61559335, 61556614, від 19.11.2021 № 61709324, прийняті державним реєстратором Корнинської селищної ради Попільнянського району Житомирської області Бакдюком Сергієм Вікторовичем; від 09.07.2021 № 58187251, від 29.07.2021 №№ 59553214, 59552135, 59552802, від 02.08.2021 №№ 59612078, 59609380, 59610434, 59609054, 59610206, 59612985, 59605621, 59609855, 59612751, 59605426, 59608858, 59599946, 59599162, 59604414, 59600781, 59611092, 59611389, 59611550, 59607476, 59610894, 59604735, 59599483, від 04.08.2021 №№ 59658765,59659152, 59653363, 59653993, 59658219, від 30.09.2021 №№ 60690077, 60687497, №№ 59597851, 59598407, від 05.08.2021 №№ 59669199, 59669879, 59670263, 59668704, 59684270, 59683679, від 06,08.20.21 № 59706786, від 07.08.2021 № 59715846, від 11.08.2021 №№ 59771679, 59771325, 59770871, 59770264, від 12.08.2021 №№ 59795741, 59794684, 59794332, 59791251, від 14.08.2021 №№ 59840250, 59840354, 59840794, 59841109, 59840846, 59840726, 59841190, від 16.08.2021 №№ 59846222, 59845836, від 30.09.2021 № 60690749, від 01.10.2021 №№ 60717835, 60702927, 60701992, прийняті державним реєстратором Виконавчого комітету Нозоград-Волднської міської ради Житомирської області Наталь Олесею Сергіївною, від 14.07.2021 № 59260308, від 29.07.2021 №№ 59554057, 59551907, 59550787, від 30.09.2021 № 60687033, від 30.09.2021 № 60690565, від 01.10.2021 № 60704024, прийняті держанням реєстратором Виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради Житомирської області Давчук Ганною Сергіївною, від 29.11.2021 № 61902600, прийняте державним реєстратором Високівської сільської ради Житомирської області Толкач Катериною Володимирівною, щодо припинення записів про інше речове право та державну реєстрації іншого речового права на земельні ділянки з кадастровими номерами: :08:000:0021; :04:000:0266; :05:000:0499; :04:000:0485; :06:000:0131; :01:000:0469; :03:000:0098; :04:000:0255; :04:000:0284; :05:000:0498; :03:000:0087; :01:000:0476; :04:000:0040; :06:000:0130; :05:000:0224; :03:000:0092; :04:000:0283; :04:000:0041; :04:000:0039; :05:000:0223; :06:000:0059; :05:000:0193; :04:000:0269; :05:000:0435; :01:000:0028; :03:000:0090; :01:000:0486; 182.5682400:09:000:0042; :05:000:0188; :01:000:0241; :01:000:0482; :05:000:0438; :01:000:0472; :03:000:0088; :01:000:0441; :06:000:0074; :03:000:0097; :04:000:0274; :03:000:0246; :04:000:0031; :01:000:0475; :04:000:0038; :06:000:0129; :05:000:0189; :01:000:0447; :01:000:0465 (далі земельні ділянки) з вимогою притягнення державних реєстраторів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до належної відповідальності.

За наслідками розгляду даної скарги, було прийнято висновок від 21.02.2022, відповідно до якого Колегія рекомендує скаргу ФГ «Агро-Союз» задовольнити в повному обсязі, що й стало підставою для прийняття оскаржуваного Наказу.

На думку позивача, вищезазначений висновок центральної Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 21.02.2022 є помилковим, зробленим внаслідок неповного та невірного з`ясування обставин справи та неправильного тлумачення норм права.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (по тексту - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» зводиться не лише до правової основи самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Спором адміністративної юрисдикції у розумінні пунктів 1, 2 частини першої статті 4 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, у тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Ужитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі також - ЄСПЛ, Суд) від 20.07.2006 у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (заяви № 29458/04 та № 29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики цього Суду термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом» (рішення у справі «Занд проти Австрії» (Zand v. Austria), заява № 7360/76). У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. <…> фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках цей Суд дійшов висновку, що не може вважатися «судом, встановленим законом», національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Отже, поняття «суду, встановленого законом», зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Виходячи із суті права, за захистом якого звернувся позивач, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі, враховуючи висновки Великої Палати Верховного Суду у постановах від 29.05.2019 у справі № 826/9341/17, від 19.06.2019 у справі № 802/385/18-а та від 18.09.2019 у справі № 810/3711/18 стосовно юрисдикції спорів, тотожних спору у цій справі, суд дійшов висновку, що спір у цій справі відноситься до юрисдикції господарських судів з огляду на таке.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

На підставі пункту 7 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим, приватно-правові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єкта владних повноважень.

Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 29.05.2019 у справі № 826/9341/17, якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією майнових або особистих немайнових інтересів особи, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту її цивільних прав та інтересів.

Виникнення спірних правовідносин у цій справі зумовлено незгодою позивача з наказом Мін`юсту від 20.07.2022 № 3085/5 «Про задоволення скарги», яким скасовані прийняті державним реєстратором Корнинської селищної ради Попільнянського району Житомирської області Байдюком С.В., державним реєстраторам Виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради Житомирської області Нагаль О.С., державним реєстраторам Виконавчого комітету Новоград-Волинського міської ради Житомирської області Данчук Г.С. та державним реєстратором Високівської сільської ради Житомирської області Толкач К.В. рішення про припинення записів про інше речове право та державну реєстрації іншого речового права на земельні ділянки, чим порушено право оренди земельних ділянок Фермерського господарства «Юлісоф».

Тобто, позовні вимоги у справі заявлено на поновлення порушеного цивільного (майнового) права позивача.

Отже, спірні правовідносини у справі пов`язані з необхідністю захисту права оренди нерухомого майна, тобто права цивільного, тому спір у цій справі, незважаючи на участь у ньому суб`єкта владних повноважень, не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Юрисдикція господарських судів визначена статтею 20 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною першою наведеної статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці (пункт 6 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, заявлений позивачем до вирішення спір не є публічно-правовим. Оскарження наказу Мін`юсту від 20.07.2022 № 3085/5 безпосередньо пов`язане із захистом позивачем свого цивільного права, а саме прав оренди земельних ділянок. Такий спір має приватно-правовий характер. З огляду на суб`єктний склад сторін спору він має вирішуватись за правилами господарського судочинства.

Правова позиція щодо подібних правовідносин викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справі № 802/385/18-а.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстави для відмови у відкритті провадження, оскільки вказаний спір не відноситься до юрисдикції адміністративних судів, а належить до юрисдикції господарського суду.

Керуючись положеннями статей 170, 171 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті провадження у справі № 640/13923/22 за позовом Фермерського господарства «Юлісоф» до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати особі, яка її подала. Копія позовної заяви залишається в суді.

3. Роз`яснити позивачу, що повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.С. Пащенко