Справа № 741/1467/21
Суддя: Крупина А. О.
Дата ухвалення: 2022-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження номер 2-а/741/3/22
Єдиний унікальний номер 741/1467/21
РІШЕННЯ

іменем України

13 вересня 2022 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Крупини А.О.,

з участю секретаря судового засідання Багмута О.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

У С Т А Н О В И В:

У листопаді 2021 року ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції, ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 18 листопада 2021 року відносно нього було складено постанову та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн. за ч. 1 ст. 140 КУпАП за те, що він 18 листопада 2021 року об 11 год. 55 хв., будучи посадовою особою - начальником відділу житлово-комунального господарства Носівської міської ради, порушив правила, норми та стандарти, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автодоріг у м. Носівка, а саме: основа покриття проїзної частини по вул. Володимирська від перехрестя вул. Центральна до перехрестя вулиці Святотроїцька не відповідає вимогам ДСТУ 3587-97, а саме: глибина вибоїни перевищує 6 см., а саме: 7 см., розмір вибоїни 1,4 на 1,05 метри, чим порушив п. 3 ст. 12 Закону України «Про дорожній рух», п. 11 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року № 198 та п. 1,5 ПДР України.

Позивач стверджує, що висновок інспектора ВБДР УПП в Чернігівській області ДПП старшого лейтенанта поліції Піхоцької М.М. не відповідає дійсності та грунтується на припущеннях, адже з оскаржуваної постанови не вбачається, які конкретно правила, норми та стандарти, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху були ним порушені, зокрема не встановлено, які саме дії він вчинив або ж допустив яку бездіяльність.

Постанова містить лише загальні посилання на порушення вимог ДСТУ 3587-97, однак не зазначено, які конкретно її пункти було ним порушено. Хоча позивач за своєю посадою і є відповідальною особою за утримання вулиць та їх експлуатаційний стан, однак у його посадові обов`язки не входить дотримання правил, норм та стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху. На території Носівської територіальної громади відсутнє спеціалізоване комунальне підприємство по утриманню автодоріг, а роботи по усуненню порушень потребують залучення бюджетних коштів та підрядної організації, в той час як позивач не наділений повноваженнями щодо одноособового розпорядження бюджетними коштами.

Окрім цього, позивач зазначає, що відсутні належні та допустимі докази або свідки щодо неналежного виконання ним посадових обовязків та вчинення дій, які б підтверджували наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУПАП.

Тому ОСОБА_3 просив суд скасувати постанову інспектора ВБДР УПП в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Піхоцької Марини Миколаївни серії БАБ № 593122 від 18 листопада 2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП на накладення штрафу в розмірі 1020 грн.

Ухвалою судді Носівського районного суду Чернігівської області від 30 листопада 2021 позовну заяву ОСОБА_3 до Департаменту патрульної поліції, ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою судді Носівського районного суду Чернігівської області від 30 грудня 2021 року відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

25 січня 2022 року відповідач ОСОБА_2 надіслала до суду відзив на позовну заяву, у якому просила відмовити гр. ОСОБА_3 у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, а постанову серії БАБ № 593122 від 18 листопада 2021 року залишити без змін. Відповідач уважає, що при винесенні оскаржуваної постанови діяла в межах повноважень, що передбачені законодавством України, жодним чином не порушила права позивача. Постанова відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. При цьому, всі зауваженяння ОСОБА_3 як підстави для скасування оскаржуваної постанови викладені в позові не знаходять свого підтвердження, не усувають факту вчинення ним правопорушення, носять суто суб`єктивний характер та свідчать про намагання позивача уникнути адміністративної відповідальності.

У судовому засіданні 06 липня 2022 року позивач ОСОБА_3 адміністративний позов підтримав та пояснив, що працює начальником відділу житлово-комунального господарства Носівської міської ради. Дорога по вул. Володимирській знаходиться у віданні Носівської міської ради і є комунальною власністю, яку повинна обслуговувати виключно спеціальна дорожня організація. 18 листопада 2021 року він брав участь у обстеженні ділянки вулично-шляхової мережі по вул. Володимирська від перехрестя вул. Центральна до перехрестя вулиці Святотроїцька, за наслідками чого було складено відповідний акт. У ході обстеження було установлено, що покриття проїзної частини має вибоїну розміром 1,4 м на 1,05 м глибиною 0,7 см. Позивач підписав вказаний акт та схему до нього без застережень, адже вказані у них відомості відповідали дійсності, однак порушником або ж особою, яка допустила порушення правил утримання автомобільних доріг себе не уважав. Зазначив, що організація утримання та ремонту вказаної дороги загального користування здійснюється Носівською міською радою, а джерелом фінансування вказаної діяльності мала бути цільова субвенція з Державного бюджету Украни, для чого було виготовлено робочий проєкт. Носівською міською радою з підрядною організацією ТОВ «Ніжинське ПШМК» було укладено відповідний договір. Очолюваний позивачем відділ житлово-комунального господарства є структурним підрозділом міської ради, не є юридичною особою, самостійних коштів не має та не є розпорядником бюджетних коштів щодо ремонту автомобільних доріг. Позивач, як посадова особа міської ради, самостійно не приймає рішень щодо проведення робіт по утриманню та ремонту доріг загального користування у місті Носівка. Позивач, що перед винесенням оскаржуваної постанови від 18 листопада 2021 року відповідач - старший інспектор Піхоцька М.М. його посадову інструкцію не витребовувала та обсяг повноважень як начальника відділу не перевіряла. Відтак, він не є суб`єктом правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 140 КУпАП, а тому його притягнення до адміністративної відповідальності є протиправним.

13 вересня 2022 року у судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву, у якій указав, що він підтримує позовні вимоги, просить їх задовольнити та розглянути справу за його відсутності.

Відповідач старший інспектор ВБДР УПП в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Піхоцька М.М. в судове засідання 06 липня 2022 року та повторно 13 вересня 2022 року не з`явилася, у відзиві на позовну заяву просила розгляд справи проводити без її участі.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в судове засідання 06 липня 2022 року та повторно 13 вересня 2022 року не з`явився надіслав до суду заяву, у якій зазначив, що не має можливості прибути у судове засідання, та, з урахуванням надісланого відзиву, просив відмовити ОСОБА_3 у задоволенні позовних вимог, а постанову серії БАБ № 593122 від 18 листопада 2021 року залишити без змін.

Суд, вислухавши пояснення позивача, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення факту адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість прийнятої постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності з прийняттям постанови про адміністративне правопорушення з визнанням його вини у вчиненні адміністративного правопорушення та накладення стягнення.

Підставами для визнання протиправними дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є невідповідність їх вимогам чинного законодавства. При цьому, обов`язковою умовою для визнання таких дій/бездіяльності протиправними є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені в порядку адміністративного судочинства. Це право передбачено ч. 2 ст. 55 Конституції України та статтею 6 КАС України.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 593122 від 18 листопада 2021 року, винесеної старшим інспектором ВБДР УПП в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Піхоцькою Мариною Миколаївною позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 1020 грн. 00 коп. (а.с. 34).

Відповідно до вказаної постанови 18 листопада 2021 року об 11 год. 55 хв., будучи посадовою особою - начальником відділу житлово-комунального господарства Носівської міської ради, порушив правила, норми та стандарти, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні вулиць м. Носівка, а саме стан покриття проїзної частини по вул. Володимирська від перехрестя вул. Центральної до перехрестя вулиці Святотроїцька не відповідає вимогам ДСТУ 3587-97, а саме: ширина вибоїни перевищує 6 см, а саме: 7 см, розмір вибоїни 1,4 на 1,05 метри, чим порушив п. 3 ст. 12 Закону України «Про дорожній рух», п. 11 «Єдиних правил по ремонту та утриманню автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України» від 30 березня 1994 року № 198 та п. 1.5 ПДР України».

З копій акту обстеження вулично-шляхової мережі та схеми до акта обстеження вуличної-шляхової мережі від 18 листопада 2021 року убачається, що обстежено ділянку вул. Володимирської перехрестя вул. Центральної до перехрестя з вул. Святороїцької. Під час обстеження встановлено, що забезпечення безпечного експлуатаційного стану ділянки дороги (вулиці) покладено на ЖКГ та благоустрою Носівської міської ради, а експлуатаційний стан обстеженої ділянки не відповідає вимогам ДСТУ 3587-97 «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану» оскільки покриття проїзної частини має вибоїну розміром 1,4 м на 1,05 метри, глибиною 0,7 см. Схема до акта обстеження підписана ОСОБА_3 як порушником (а.с. 35, 36).

З дослідженого у судовому засіданні відеозапису, вбачається, що ОСОБА_3 , як особі, яка притягується до адміністративної відповідальності відповідачем ОСОБА_2 було роз`яснено його права, при цьому позивач погодився, що на дорозі є вибоїна, треба її латати, щоб було утримання дороги у належному стані (а. с. 37).

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведеним конституційним положенням кореспондує частина перша статті 8 Закону України «Про Національну поліцію».

Частина перша ст. 140 КУпАП, за якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, встановлює відповідальність, за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

Умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, тобто сукупності встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення.

Так, згідно ст. 140 КУпАП, об`єктом правопорушень є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона цього правопорушення полягає у недотриманні правил, норм і стандартів при утриманні шляхів та невжитті заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт.

Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення, характеризується наявністю як умислу, так і необережності.

Суб`єктами правопорушення, передбаченого ст. 140 КУпАП можуть бути лише посадові особи, до кола повноважень яких належить додержання правил, норм, стандартів при утриманні шляхів, вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт.

Тобто, за цією статтею КУпАП може бути притягненою до відповідальності лише службова або посадова особа, до кола повноважень якої входить дотримання правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд та вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху або відновлення безпечних умов для руху.

Як установлено у ст. 16 Закону України «Про автомобільні дороги» № 2862-IV від 08 вересня 2005 року вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю.

Відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року №198 «Про затвердження Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони», ремонт і утримання дорожніх об`єктів (крім залізничних переїздів), що перебувають у загальнодержавній власності, здійснюється дорожньо-експлуатаційними організаціями, які належать до сфери управління Укравтодору, а тих, що перебувають у комунальній власності - відповідними комунальними дорожньо-експлуатаційними організаціями.

У пункті 5 вказаної вище Постанови вказано, що власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації, користувачі дорожніх об`єктів та спеціалізовані служби організації дорожнього руху зобов`язані забезпечувати зручні і безпечні умови руху, сприяти збільшенню пропускної спроможності дорожніх об`єктів, запобігати травмуванню учасників дорожнього руху, пошкодженню транспортних засобів і дорожніх об`єктів, забрудненню навколишнього середовища.

Разом з цим, пунктом 1.5 Правил дорожнього руху передбачено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ міліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Також, відповідно до п. 11 Розділу II Постанови КМ України від 30 березня 1994 року № 198, із змінами, власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов`язані: своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху; постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; своєчасно сповіщати місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування і користувачів автомобільних доріг про строки і порядок закриття або обмеження руху транспортних засобів, стан дорожнього покриття, рівень аварійності на відповідних ділянках, гідрометеорологічні та інші умови.

Статтею 24 Закону України «Про дорожній рух» № 3353-XII від 30 червня 1993 року, із змінами, (надалі- Закон 3353-ХІІ) передбачено, що власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

Разом з цим, статтею 9 Закону 3353-ХІІ визначено, що до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить, зокрема передача права на експлуатаційне утримання доріг вулиць та залізничних переїздів іншим юридичним особам.

Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 12 Закону 3353-XII, посадові особи, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд, зобов`язані забезпечувати утримання їх у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

За змістом статті 14 КУпАП, посадові особи несуть відповідальність лише за порушення тих правил, забезпечення виконання яких входить до їх посадових обов`язків.

Як вбачається зі змісту вимог ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як передбачає ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, норми КАС України покладають на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльність та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів, невиконання відповідачем свого обов`язку довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, свідчить про достовірність повідомлених позивачем обставин і не викликає у суду обґрунтованого сумніву.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Враховуючи положення статті 222 КУпАП органи Національної поліції мають повноваження щодо розгляду та винесення постанов в справах про адміністративні правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, які передбачені частинами 1, 2, 3 ст. 140 КУпАП.

Згідно з Положення про відділ ЖКГ та благоустрою Носівської міської ради, затвердженого рішенням 61 сесії міської ради від 19 грудня 2019 року № 24/61/VІІ (режим доступу https://nosgromada.cg.gov.ua ›2019/11›docs) відділ є структурним підрозділом Носівської міської ради. Начальник відділу організовує його роботу, несе відповідальність за виконання покладених на відділ завдань, неякісне або несвоєчасне виконання посадових завдань та обов`язків, бездіяльність або невикористання наданих прав, порушення законодавства України. Суд урахувує, що вказаним Положенням на відділ права та обов`язки власника дорожніх об`єктів на території ради або уповноваженого ним органу та/або дорожньо-експлуатаційні організації у розумінні Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року N 198, не покладено.

З огляду на встановлені обставини, враховуючи відсутність достатніх та належних доказів на підтвердження правомірності винесеної інспектором поліції постанови, зокрема, щодо покладення на позивача обов`язку за дотриманням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, не прийняття своєчасних заходів для відновлення безпечних умов для руху, суд дійшов висновку, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованою та складена без додержання вимог чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню. Провадження в справі відносно ОСОБА_3 слід закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Крім того, матеріали справи не містять належних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП, позивач заперечує вчинення ним цього правопорушення. Отже, подія і склад даного адміністративного правопорушення не були доведені відповідачами, у зв`язку з чим суд визнає постанову серії ДП 18 № 750837 від 20.09.2021 необґрунтованою.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у сумі 454 грн., що підтверджується відповідною квитанцією (а. с. 14 а), який підлягає стягненню з відповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь позивача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 241 246, 250, 255, 271, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до Департаменту патрульної поліції, ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Скасувати постанову інспектора ВБДР УПП в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Піхоцької Марини Миколаївни серії БАБ № 593122 від 18 листопада 2021 року, якою ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн. 00 коп., справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, код ЄДРПОУ 40108646, місцезнаходження: м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3, на користь ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , судові витрати у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 коп.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач: Департамент патрульної поліції, , місцезнаходження: м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3;

відповідач: інспектор відділу БДР УПП в Чернігівській області Піхоцька Марина Миколаївна, місцезнаходження: м. Чернігів, вул. Громадська, буд. 66.

Повний текст судового рішення складено 13 вересня 2022 року.

Суддя Анатолій КРУПИНА