Справа № 240/39482/21
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2022 року м. Житомир справа № 240/39482/21

категорія 112010201

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Майстренко Н.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, викладену в листі від 02.08.2021 №10153-9346/3-02/8-0800/21, у перерахунку страхового стажу;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату пенсію у пільговому обчисленні (зарахувавши кожний рік роботи за один рік і шість місяців) за період роботи з 01.01.1991 по 31.10.1992 як трудовий стаж, вироблений в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з дня призначення пенсії за віком, а також здійснити перерахунок пенсії на підставі довідки про заробітну плату від 30.10.2019 №11-1128 та від 17.12.2020 №2323.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що факт його роботи в районах Крайньої Півночі підтверджується записами в трудовій книжці та довідкою, яка уточняє особливий характер праці чи умов праці, необхідних для призначення пенсії і яка підтверджує постійну зайнятість на пільговій роботі, а тому спірний період роботи в районах Крайньої Півночі підлягає пільговому розрахунку як один рік роботи за один рік шість місяців.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

У відзиві на позовну заяву відповідач просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що пенсія позивачу призначалася на підставі документів про стаж та заробітну плату без надання позивачем строкових договорів чи в будь-яких інших документів, що підтверджували право на пільгове обчислення стажу роботи на Крайній Півночі. Вказує, що заробітна плата за 1992 рік при призначенні пенсії не була взята до уваги, так як в довідці про заробітну плату від 30.102019 №11-1128 заробітна плата за цей період вказана із врахуванням північних надбавок та районного коефіцієнта. Проте, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" заробітна плата районів Крайньої Півночі враховується без північних надбавок та районного коефіцієнта.

Згідно з ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку.

Судом встановлено, що позивач з 04.01.2020 перебуває на обліку у відповідача та одержує державну пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV).

У трудовій книжці позивача, зокрема, містяться такі відомості:

- 31.08.1988 прийнятий матросом, Мурманський траловий флот;

- 05.09.1988 направлений на навчання в ІКК, на курси матроса 2 кл.;

- 04.11.1988 - закінчив курси, направлений матросом 2;

- 31.10.1992 - звільнений за власним бажанням.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 12.08.2021 повідомлено ОСОБА_1 про те, що його страховий стаж, підтверджений документально, становить 40 років 4 місяців 27 днів (в тому числі період роботи на Крайній Півночі з 06.09.1988 по 31.12.1990, який обчислений у півтора кратному розмірі). Пенсія обчислена із заробітної плати за періоди роботи з 01.08.1988 по 31.08.1993 згідно довідки про заробітну плату та з 01.07.2000 по 31.12.2019 за даними системи персоніфікованого обліку. Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати, який обчислюється шляхом співвідношення фактичної заробітної плати на середню заробітну плату в Україні за відповідний рік у розмірі за кожний місяць, становить 0,74857, а середньомісячний заробіток для обчислення розміру пенсії становить 5811,28 грн. (7763,17 х 0,74857). Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.02.2021 №127 "Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році" передбачено, що у разі, якщо пенсії призначені до 31.12.2020 відповідно до Закону не підвищувалися протягом січня-липня 2021 року в зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати та прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з 01.07.2021 до таких пенсій встановлюється доплата в розмірі 100,00 грн., яка враховується під час подальших перерахунків пенсії. Розмір пенсійної виплати з 01.07.2021 становить 2525,76 грн., де: 2343,86 грн. - основний розмір пенсії (5811,28 грн. х 0,40333); 81,90 грн. - доплата за 5 років страхового стажу понад необхідних 35 років для чоловіків в розмірі 5% від мінімального розміру пенсії, для працюючих осіб (1638,00 грн. х5%); 100,00 грн. - доплата з 01.07.2021.

Зі змісту даної відповіді вбачається, що період роботи позивача з 01.01.1991 по 31.10.1992 року не був зарахований у пільговому обчисленні до його трудового стажу.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Порядок надання пільг особам, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, встановлено Указами Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" та від 26.09.1967 "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", а також Інструкцією про порядок надання пільг, затвердженою постановою Держкомпраці і Президії ВЦРПС від 16.12.1967 р. №530/П-28.

Згідно п. 3 постанови Ради Міністрів СРСР від 10.02.1960 р. №148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960р. "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі після 01.03.1960 р. передбачено зараховувати за 1 рік і 6 місяців при нарахуванні стажу для отримання пенсії за віком та по інвалідності.

Разом з тим, спірні правовідносини виникли у зв`язку з неврахуванням відповідачем у пільговому обчисленні періодів роботи позивача з 01.01.1991 по 31.10.1992 як трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з дня призначення пенсії за віком, тобто періодів роботи після 01.01.1991 року.

Так, відповідно до абз. 1 та 2 пункту 5 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-IV), період роботи до 01.01.1991 в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01.01.1991.

У свою чергу, відповідно до ст. 3 Тимчасової угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, які прирівняні до даних районів, в галузі пенсійного забезпечення від 19.01.1993 при призначенні пенсії у відповідності із статтею 1 цієї Тимчасової Угоди на території України, компетентні органи Російської Федерації відшкодують витрати на виплату цієї пенсії у тій її частині, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі або в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, починаючи з 01.01.1991. У цьому випадку частина пенсії, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі або в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, обчислюються за нормами законодавства Російської Федерації. Порядок відшкодування витрат на виплату зазначених вище пенсій регулюються спеціальною Угодою між компетентними органами Сторін. Відшкодування витрат у відповідності із пунктом 1 цієї статті здійснюється до виникнення права на пенсійне забезпечення згідно законодавства України (з врахуванням Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992).

Тобто, вказана Тимчасова угода надає громадянам Сторін цієї угоди право на достроковий вихід на пенсію по старості (за віком) за вказаних у статті 1 угоди умов, а також визначає порядок реалізації цього права.

Проте, ні в зазначеній Тимчасовій угоді від 15.01.1993, ні в Угоді про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, не передбачено пільг при обчисленні стажу роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що підстави для зарахування в пільговому обчисленні стажу роботи позивача після 01.01.1991 в районах Крайньої Півночі і в прирівняних до них місцевостях відсутні.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм права висловлена Верховним Судом в постанові від 31.01.2018 (справа №676/7065/14-а), від 30.05.2019 (справа №348/2974/14-а) та від 19.09.2019 (справа №348/2208/16-а).

Судом також враховується, що згідно з ч. 2 ст. 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасників Співдружності незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасників угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР до набрання сили вказаної угоди.

Частиною 2 статті 4 Угоди "Про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудівників-мігрантів" від 15.04.1994 передбачено, що трудовий стаж, зокрема стаж на пільгових підставах і за спеціальністю, взаємно визнається Сторонами.

З наведених норм міжнародних угод слідує, що обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої відбувалась трудова діяльність, пільговий стаж, набутий на території однієї з цих двох держав, визнається іншою. Тому, після 01.01.1991 питання роботи та призначення пенсій в районах Крайньої Півночі регулюються міжнародними угодами між Україною та рф.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори" від 29.06.2004 № 1906-ІV якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Проте, як було зазначено, дані угоди не регламентують включення до заробітної плати районних коефіцієнтів та північної надбавки для врахування в страховий стаж при призначенні пенсії чи її перерахунку. Крім того, ч. 3 ст. 96 Закону СРСР "Про пенсійне забезпечення громадян в СРСР" від 15.05.1990 №1480-1 передбачала при вибутті осіб за межі районів Крайньої Півночі чи прирівняних до них районів виключення з фактичного заробітку виплат за районними коефіцієнтами.

Відповідно до пункту 3 ст. 6 Угоди обчислення пенсій проводиться із заробітку (доходу) за період роботи, які зараховуються в трудовий стаж.

Відповідачем заробітна плата за 1992 рік при призначенні пенсії не була взята до уваги, оскільки у довідці про заробітну плату від 30.10.2019 №11-1128 заробітна плата за даний період вказана із врахуванням північних надбавок та районного коефіцієнта, проте відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" заробітна районів Крайньої Півночі враховується без північних надбавок та районного коефіцієнта. Позивач 08.04.2021 звернувся до Управління з заявою про перерахунок пенсії з врахуванням трудового договору (за період з 06.09.1988 по 06.09.1991), після перерахунку загальний стаж позивача становить 40 років 4 місяці 27 днів (з урахуванням кратності). Згодом позивач 15.04.2021 звернувся до Управління з заявою про перерахунок пенсії по заробітній платі за 1992 рік відповідно до довідки від 17.12.2020 за №2323. Після перерахунку середньомісячний заробіток для обчислення розміру пенсії становить 5811,28 грн.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність пільг при обчисленні трудового стажу, відпрацьованого в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, після 01.01.1991 року, а тому дії відповідача узгоджуються з приписами чинного законодавства, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на відмову у задоволенні позову, відсутні підстави для відшкодування судових витрат позивачу.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7, м. Житомир, 10003, ) відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М. Майстренко