Справа № 160/11327/22
Суддя: Кадникова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кадникової Г.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Чечелівського відділу Державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Дніпро) правонаступником якого є Другий Правобережний відділ Державної виконавчої служби у Чечелівського та Новокодацькому районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Департамент Патрульної поліції про визнання протиправними дії, скасування постанови,
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить визнати дії державного виконавця Чечелівського відділу Державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Дніпро) (далі Чечелівське ВДВС у м.Дніпрі), правонаступником якого є Другий Правобережний відділ Державної виконавчої служби у Чечелівського та Новокодацькому районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (далі - відповідач) незаконними та скасувати постанови №68892808 від 28.04.2022 року про відкриття виконавчого провадження та про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Департамент Патрульної поліції (далі - третя особа).
Позовні вимоги обґрунтовані незгодою з оскаржуваними постановами відповідача, оскільки позивач вважає, що ним добровільно було сплачено штраф за постановою Департаменту патрульної поліції серії ЕАО №4643688 від 16.08.2021 року в строки передбачені ч.1 ст.307 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУаАП). Крім того, виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання відповідно до адреси реєстрації позивача: АДРЕСА_1 .
Ухвалами суду позовну заяву залишено без руху на підставі ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) зі встановленням строку для усунення виявлених недоліків та продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви.

Позивачем подано заяву про усунення недоліків позову разом з його оновленою редакцією.

Ухвалою суду від 29.08.2022 позов прийнято до розгляду, відкрито спрощене провадження.

Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, що підтверджується роздруківкою відправлень електронної кореспонденції суду та своїм правом на подання відзиву не скористався, жодних пояснень, заяв або клопотань не подав.

Від третьої особи надійшли пояснення, обґрунтовані тим, що позивача було ознайомлено з положеннями ст.307 КУпАП та частини 2 статті 308 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки, а тому позивач пропустив строк сплати штрафу.

Представником позивача подано до суду відповідь на пояснення третьої особи, за змістом яких заперечує порушення строків ст.307 КУпАП.

Відповідно до ст.ст.175, 269 КАС України, справа розглядається за наявними матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, наведені сторонами доводи, при розгляді справи суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи відповідно до постанови Департаменту патрульної поліції Батальйону патрульної поліції у м.Борисполі Управління патрульної поліції у Київській області серії ЕАО №4643688 від 16.08.2021 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 340грн.00коп, позивачем скоєно адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не автоматичному режимі, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Позивач оскаржив вищеказану постанову в судовому порядку.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 03.02.2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 28.10.2021 року у справі №932/6734/21 (2-а/932/302/21) залишено без задоволення.

Рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 28.10.2021 року у справі №932/6734/21 (2-а/932/302/21) залишено без змін.

Рішення набрало законної сили 03.02.2022 року.

Постановами Чечелівського ВДВС у м.Дніпрі від 28.04.2022 року відкрито виконавче провадження ВП №68892808 про стягнення з боржника штрафу у суммі 680грн.00коп. та визначено розмір мінімальних витрат для боржника у суммі 270грн.00коп.

Постановою від 22.07.2022 виконавчий документ ВП №68892808 передано до Другого Правобережного відділу Державної виконавчої служби у Чечелівського та Новокодацькому районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) у зв`язку з ліквідацією Чечелівського ВДВС у м.Дніпрі.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.1 Закону України Про виконавче провадження (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Вимоги до виконавчого документа визначені ст.4 Закону, за приписами п.6, п.7 ч.1 якої у виконавчому документі зазначаються дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню) та строк пред`явлення рішення до виконання.

Відповідно до п.10 ч.4 ст.4 Закону України Про виконавче провадження (далі - Закон) виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Так, відповідно копії паспорта громадянина України, наявного в матеріалах справи ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально розташована у Шевченківському районі м.Дніпра.

Враховуючи вищевикладене, виконавчий документ пред`явлений не за місцем виконання.

Крім того, згідно ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником в разі оскарження постанови про накладення штрафу не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Так, постанова Третього апеляційного адміністративного суду по справі №932/6734/21 (2-а/932/302/21) оприлюднена 21.02.2022 року та набрала законної сили 03.02.2022 року.

Вищевказане підтверджується інформацією з сайту Єдиного державного реєстру судових рішень та сайту судової влади України за пошуком номеру справи.

Позивачем, в добровільному порядку, оплачено штраф у сумі 340грн.00коп., що підтверджується копією квитанції від 17.02.2022 року №1804429, наявною в матеріалах справи, тобто в строки передбачені ч.1 ст.307 КУпАП.

З урахуванням вищевикладеного, постанова серії ЕАО №4643688 від 16.08.2021 про накладення адміністративного стягнення не могла бути пред`явлена для примусового виконання у порядку ст.308 КУпАП.

При цьому, суд виходить з того, що вимоги про визнання незаконними рішення суб`єкта владних повноважень, є тотожними вимогами щодо визнання протиправними такого рішення, враховуючи приписи ст.245 КАС України, яка, зокрема визначає можливість суду, у разі задоволення адміністративного позову, прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акту, чи окремих його положень тощо.

З урахуванням принципу змагальності, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі (ст.9 КАС України), положення Кодексу адміністративного судочинства України передбачають не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч.2 ст.77 КАС України), але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч.1 ст.77 КАС України).

З огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 992грн.40коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 2000грн.00коп.

Третя особа, в наданих до суду поясненнях, заперечує проти вимог щодо компенсації витрат на правову допомогу в розмірі 2000грн.00коп., обґрунтовуючи відсутністю документального підтвердження та їх розрахунку.

Також, третя особа посилається на наявність у позивача статусу адвоката, на підтвердження чого до пояснень надано копію витягу з Єдиного реєстру адвокатів України.

Позивач надав відповідь на пояснення третьої особи, за змістом якої посилається на правові висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 20.01.2021 року по справі №357/11023/18.

До відповіді надані копії договору про надання правничої допомоги від 28.07.2020 року та фіскального чеку від 07.09.2022 року.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно з ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 992грн.40коп., що документально підтверджується квитанцією №1897964 від 28.07.2022 .

Отже, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду в сумі 992грн.40коп. підлягає стягненню з Другого Правобережного відділу Державної виконавчої служби у Чечелівського та Новокодацькому районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро).

Щодо позовної вимоги про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 2000 грн., то суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, професійна правнича допомога у даній справі надавалася позивачу адвокатом Шевковою К.І.

Представником позивача для підтвердження витрат на професійну правничу допомогу подано копії наступних документів: договір про надання правничої допомоги від 28.07.2022 року, фіскальний чек ФН484230679/ВН96 від 07.09.2022 року, свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю серії ДП №3028, посвідчення адвоката від 22.01.2016 року та ордер від 28.07.2022 року.

А тому посилання третьої особи на відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу є безпідставним.

Відповідно до ч.7 ст.134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно до ч.1 ст.46 КАС України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач.

За приписами ст.55 КАС України третя особа в адміністративній справі є учасником справи.

Оцінюючи наданий третьою особою доказ - витяг з Єдиного реєстру адвокатів України про наявність у позивача свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю, суд вбачає лише збіг прізвища, ім`я та по батькові.

Свідоцтво видано Сумською КДКА 01.10.1993 року.

Інших доказів, які б свідчили про одну й ту ж особу, не надано.

Отже викладене не є підставою для відмови у компенсації витрат на правову допомогу.

Відповідно до ст.59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Статтею 55 КАС України визначено, що сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, крім випадку, встановленого ч.9 ст. 266 цього Кодексу (ч.1). Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника (ч.2).

Згідно п.3.1 Договору про надання правничої допомоги від 28.07.2022 року за надання правничої допомоги Клієнт виплачує гонорар у розмірі 2000грн.00коп.

Згідно п.3.2 Договору про надання правничої допомоги від 28.07.2022 року оплата гонорару за цим договором здійснюється протягом десяти днів з моменту отримання клієнтом ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі.

Відповідно до наданої копії фіскального чеку ФН484230679/ВН96 від 07.09.2022 року за представництво інтересів у суді у справі щодо примусового виконання судових рішень і рішень інших органів за договором від 28.07.2022 року сплачено суму 2000грн.00коп.

Суд погоджується з посиланням позивача на правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 20.01.2021 року по справі №357/11023/18.

Відтак, на відповідача слід покласти витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000грн00коп.

Керуючись ст.ст.9, 72-77, 90, 139, 241-246, 262, 287, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Чечелівського відділу Державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Дніпро) правонаступником якого є Другий Правобережний відділ Державної виконавчої служби у Чечелівського та Новокодацькому районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Департамент Патрульної поліції про визнання протиправними дії, скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправними дії Чечелівського відділу Державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Дніпро), правонаступником якого є Другий Правобережний відділ Державної виконавчої служби у Чечелівського та Новокодацькому районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), щодо відкриття виконавчого провадження не за місцем виконання.

Визнати протиправними та скасувати постанови №688928808 від 28.04.2022 року Чечелівського відділу Державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Дніпро) правонаступником якого є Другий Правобережний відділ Державної виконавчої служби у Чечелівського та Новокодацькому районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), про відкриття виконавчого провадження та про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Другого Правобережного відділу Державної виконавчої служби у Чечелівського та Новокодацькому районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (49128, м.Дніпро, вул.Кондратюка Юрія, буд.108, ) судовий збір у розмірі 992грн.40коп. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок) та витрати пов`язані з розглядом справи, на професійну правничу допомогу у розмірі 2000грн.00коп. (дві тисячі грн. 00коп.).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Г. В.Кадникова