Справа № 160/6786/22
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2022-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 вересня 2022 року Справа № 160/6786/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сидоренко Д.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК Атлант" до Дніпровської митниці про визнання рішень протиправними та їх скасування,-
Обставини справи: 11.05.2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК АТЛАНТ" до Дніпровської митниці, в якому позивач, з урахуванням уточненого позову, який надійшов до суду 31.05.2022 року, просить суд:
- визнати протиправним та скасувати прийняте Дніпровською митницею рішення про коригування митної вартості товарів від 15.09.2021 року за №UA110130/2021/000079/1;
- визнати протиправним та скасувати прийняте Дніпровською митницею рішення про коригування митної вартості товарів від 20.10.2021 року за №UA 110130/2021/000086/1;
В обґрунтування позову позивач посилається на протиправність оскаржуваних рішень, прийнятих відповідачем, оскільки вважає, що ним подано до митного органу повний пакет необхідних документів, які не мали розбіжностей і містили усі необхідні відомості, що підтверджували числові значення складових митної вартості за заявленим методом. З огляду на наведені обставини, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Ухвалою суду від 06.06.2022 року прийнято до розгляду позовну заяву і відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву (у разі заперечення проти позовної заяви) протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
01.07.2022 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач позов не визнав та заперечуючи проти його задоволення вказав, що наданими з митними деклараціями документами, які містили розбіжності, неможливо підтвердити числові значення заявленої декларантом митної вартості за основним методом, у зв`язку з чим і було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів за резервним методом 2-ґ.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
Основний вид діяльності: 46.90 неспеціалізована оптова торгівля.
ТОВ «ТК АТЛАНТ» та нерезидентом UAB «Grunntech» (Литовська Республіка) укладено договір поставки за № 6/UAB від 29.07.2019 (далі - договір) на придбання автомобільних запчастин в асортименті.
Послуги по декларуванню вантажу надавалися Фізичною особо-підприємцем ОСОБА_1 на підставі договору доручення від 12.05.2017 №18.
На підтвердження обґрунтованості заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення, разом з кожною із зазначених декларацій позивачем надано митному органу документи.
Так, по ЕМД №UA110130/2021/026681 від 13.09.2021р. позивач подав до митного органу: Пакувальний лист (Packing list) пак.лист від 06.09.2021; Рахунок-фактуру (інвойс) (Commercial invoice) GR-U21/038 від 06.09.2021р; Автотранспортну накладну (Road consignment note) №117085 від 07.09.2021р.; Декларацію про походження товару (Declaration of origin) за №GR-U21/038 від 06.09.2021р.; Рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця до договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №332 від 06.09.2021; Довідку про розмір витрат на транспортування від 06.09.2021р.; заявка №20210906 від 06.09.2021р.; Додаткову угоду від 29.07.2019р.; Додаткову угоду від 09.01.2020р.; Прил.№1 від 29.07.2019р.; Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення №6/UAB від 29.07.2019р.; Договір про надання послуг митного брокера №18 від 12.05.2017р.; Договір (контракт) про перевезення №20200424 від 24.04.2020р.; договір про перевезення №20210331 від 31.03.2021р.
По ЕМД №UA110130/2021/030515 від 19.10.2021р. позивач подав до митного органу: Пакувальний лист (Packing list) пак.лист від 05.10.2021; Рахунок-фактуру (інвойс) (Commercial invoice) GR-U21/044 від 05.10.2021р; Автотранспортну накладну (Road consignment note) №028848 від 06.10.2021р.; Декларацію про походження товару (Declaration of origin) за №GR-U21/044 від 05.10.2021р.; Рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця до договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №383 від 04.10.2021; Довідку про розмір витрат на транспортування від 04.10.2021р.; заявка №20211004 від 04.10.2021р.; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) б/н від 15.03.2021р.; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) б/н від 15.09.2021р.; Прил.№1 від 29.07.2019р.; Додаткову угоду від 09.01.2020р.; Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення №6/UAB від 29.07.2019р.; Договір про надання послуг митного брокера №18 від 12.05.2017р.; Договір (контракт) про перевезення №20200424 від 24.04.2020р.; договір про перевезення №20210924 від 24.09.2021р.
Зазначені вище документи долучені позивачем до позовної заяви та містяться в матеріалах справи.
На етапі перевірки митної декларації відповідач повідомив позивача про виникнення необхідності надання додаткових документів з метою підтвердження митної вартості товару, оскільки відповідачем було встановлено, що документи, які подані декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товару, містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Зазначені обставини не дали можливості відповідачу перевірити декларування всіх складових митної вартості у повному обсязі.
Згідно повідомлення №1 від 14.09.2021р. до ЕМД від 13.09.2021р. №UA110130/2021/026681, для підтвердження заявленої митної вартості товару декларанту запропоновано надати протягом 10 календарних днів документи відповідно до статті 53 Кодексу, а саме: рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару (в т.ч. платіжні документи на оплату транспортних послуг); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; копію митної декларації країни відправлення; платіжні документи, що підтверджують факт оплати попередніх поставок товару (враховуючи відстрочення платежу 21 день з дати відвантаження, такі платежі по попереднім поставкам мають бути здійснені).
Листом від 14.09.2021 року вих.№1409 позивач повідомив відповідача про те, що декларантом надані всі документи, які підтверджують митну вартість товару, і надати інші додаткові запитувані документи декларант немає можливості у встановлений 10-тиденний строк. На твердження митниці, що за поставкою оцінюваної партії товарів виявлено зміни вартості окремих позицій товарів, які були імпортовані ТОВ «Атлант» протягом 2020, 2021 років, позивачем надано додаткову угоду від 15.03.2021р. та додаток №1 в редакції від 15.03.2021р., що підтверджує факт зміни ціни.
Повідомленням №2 до ЕМД від 13.09.2021 №UA110130/2021/026681 повідомлено про отримання листа від 14.09.2021 №1409 та додаткових документів (переклади наданих до митного контролю документів), додаткові угоди від 15.03.2021р., прил.№1. та про проведення консультацій з метою обґрунтування вибору методу визначення митної вартості.
Згідно повідомлення №1 до ЕМД від 19.10.2021р. №UA110130/2021/030515, для підтвердження заявленої митної вартості товару декларанту запропоновано надати протягом 10 календарних днів документи відповідно до статті 53 Кодексу, а саме: рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару (в т.ч. платіжні документи на оплату транспортних послуг); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; копію митної декларації країни відправлення; платіжні документи, що підтверджують факт оплати попередніх поставок товару (враховуючи відстрочення платежу 21 день з дати відвантаження, такі платежі по попереднім поставкам мають бути здійснені).
Листом від 20.10.2021 року вих.№20/10/2021 позивач повідомив відповідача про те, що декларантом надані всі документи, які підтверджують митну вартість товару, і надати інші додаткові запитувані документи декларант немає можливості у встановлений 10-тиденний строк. Позивачем додаткова було надано додаткову угоду від 08.02.2021 до договору поставки за №6/UAB від 29.07.2019р., додаткову угоду від 15.09.2021р. до договору поставки за №6/ UAB від 29.07.2019 з додатком.
Повідомленням №2 до ЕМД від 13.09.2021 №UA110130/2021/030515 повідомлено про отримання листа від 20.10.2021 №20/10/2021 та додаткових документів та про проведення консультацій з метою обґрунтування вибору методу визначення митної вартості.
Перевіривши подані документи, відповідач встановив наявність розбіжностей, а тому, відповідно до вимог Митного кодексу України, відмовив у митному оформленні товару за заявленою декларантом митною вартістю та прийняв рішення від 15.09.2021 №UA110130/2021/000079/1 та від 20.10.2021 №. UA110130/2021/000086/1 про коригування митної вартості товарів.
В оскаржуваному рішенні від 15.09.2021 №UA110130/2021/000079/1, в графі 33, відповідач вказав таке.
Перевезення здійснюється згідно транспортного договору від 24.04.2020 №20200424 та 31.03.2021 №20210331. Відповідно до положень договору від 24.04.2020 №20200424, а саме ч.3 узгодження ціни здійснюється у заявці, що має бути відображена у рахунку на оплату транспортних послуг. Звітом про надання послуги є акт прийому-передачі (акт виконаних робіт), даний документ до митного контролю не надано. Додатковими угодами від 29.07.2019 б/н, від 09.01.2020 б/н внесено зміни до п.3.2 контракту № 6/UAB, зокрема оплата товару здійснюється шляхом 100% передоплати від вартості замовлення протягом 21 дня від дати поставки товару. Відповідно до п.1.2 контракту №6/UAB перелік товарів, що постачаються, їх асортимент та ціни зазначені у додатку №1, який є невід`ємною частиною даного контракту. До митного оформлення декларантом надано додатку №1 від 29.07.2019, який містить загальний перелік виставлених для продажу товарів. Враховуючи вищезазначене, безпосередній асортимент кожної поставки передбачено у замовленні. П.1.4 контракту передбачено, що на кожну партію складається інвойс. П.1.3- ціни можуть змінюватися постачальником, але за умови попереднього повідомлення покупця не менше ніж за один місяць до запропонованих змін. За поставкою оцінюваної партії товарів виявлено зміни вартості окремих позицій товарів, які були імпортовані ТОВ «Атлант» протягом 2020, 2021 років. Крім того, надана до митного контролю заявка від 06.09.2021 №20210906 містить умови оплати: після пред`явлення оригіналів рахунку, акту CMR. Проте платіжних документів, що підтверджують факт оплати замовником транспортних послуг до митного контролю не надано. Крім того, згідно п. 3.6 вищезазначеного договору банківські витрати пов`язані із перерахуванням коштів в якості оплати транспортних послуг покладаються на замовника.
У відповідності до п. 4.1 договору №6/UAB товар постачається на умовах FCA Шауляй у відповідності з міжнародними правилами Інкотермс-2010. На підставі Правил використання внутрішніх та міжнародних торгових термінів Інкотермс 2010, які були прийняті Міжнародною торговою палатою та чинні з 01.01.11. при умовах поставки FCA продавець на власному складі, підприємстві чи в іншому зазначеному покупцем місці передає товар перевізнику, здійснює всі витрати, пов`язані із завантаженням товару, і сплачує митні платежі у країні-експортері. Відповідно до даних умов поставки до митної вартості включаються фактурна вартість товару, витрати на страхування, транспортні витрати до кордону України. Враховуючи, що поставка здійснюється з митного складу UAB «SIAULIU ТІЕКІМО BAZE» (ul. Bielskio 30 A, Siauliai, Lithuania.), продавець за відвантаження (перевантаження, навантаження ) відповідальності та витрат не несе. Згідно відомостей комерційного рахунку № GR-U21/038 від 06.09.2021, товар постачається зі складу warehouse у Литві. Документально підтверджених відомостей щодо вартості складських витрат та їх включення до митної вартості товару не надано. Пунктом 3.4. наданого до митного оформлення контракту ЗЕД від 29.07.2019 №6/UAB, визначено вичерпний перелік складових, що входять до ціни товару (якщо інше не визначено окремо у інвойсі), а саме: вартість тари, пакування, технічної документації. Згідно п. 3.6 контракту ЗЕД від 29.07.2019 №6/UAB постачальник несе усі ризики та витрати, пов`язані з товаром до моменту його постачання, а також витрати на навантаження товарів. Оскільки наданим інвойсом окремо не визначено, що в ціну товару входить витрати щодо навантаження або розвантаження, є обґрунтовані сумніви, що зазначені витрати не включені у ціну товару. Проте згідно умов поставки FCA Інкотермс-2010 та п. 6 ч. 10 ст. 58 МКУ встановлено, що витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, повинні додаватися до митної вартості товарів. В наданому до митного оформлення інвойсі №GR-U21/038 від 06.09.2021 відсутні відомості щодо включення до ціни товарів витрат пов`язаних з навантаженням на транспортний засіб.
Листом директора ТОВ «Атлант» від 14.09.2021 №1409 надано наступні документи: переклади наданих до митного контролю документів: пакувальний лист, рахунок від 06.09.2021 №GR-U21/038. Також надано додаткові угоди від 15.03.2021 Дод.узг.б/н та від 15.03.2021 Прил.№1. На підставі п.5 ст.55 МКУ в рамках проведення консультацій з метою обґрунтування вибору методу визначення митної вартості, надаємо Вам результат опрацювання надісланих супровідним листом від 14.09.2021 №1409 пояснень з приводу розбіжностей, виявлених митним органом. Повідомленням митниці №1 від 14.09.2021 за ЕМД від 13.09.2021 №UA110130/2021/026681 наведено розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Зокрема, повідомлено про невідповідність числових значень вартості за артикулами AF401, V202, V436, VR311, VR318, FJ213, FS1, FS2, FS21, FJ402, FJ403, FJ483, WP421, ТІ 11 .Невідповідність виявлена між вартістю на дані позиції оцінюваної партії товару у рахунку-інвойс від 06.09.2021 № GR-U21/038 та Додатком №1 від 29.07.2019 до контракту № 6/UAB. Лише у відповідь на ці розбіжності декларантом надіслано нову редакцію Додатку №1 у редакції від 15.03.2021. Вищезазначене спростовую твердження директора ТОВ «Атлант» щодо відсутності у митниці підстав щодо затребування додаткових документів. У графі 44 ЕМД від 13.09.2021 №UA110130/2021/026681 при поданні до митного контролю та митного оформлення був відсутній Додаток №1 у редакції від 15.03.2021 щодо змін цін.
Згідно п.1.4 контракту від 29.07.2019 № 6/UAB на кожну партію складається інвойс та пакувальний лист, а будь-які зміни до ціни товарів згідно п.1.3 можуть бути змінені лише за умови попереднього повідомлення (не менше, ніж місяць) отримувача, окрім тих поставок, що вже вступили в сил згідно Замовлень. Додатковими угодами від 29.07.2019 б/н, від 09.01.2020 б/н внесено зміни до п.З.2 контракту № 6/UAB, зокрема оплата товару здійснюється шляхом 100% передоплати від вартості замовлення протягом 21 дня від дати поставки товару. Декларантом не надано до митного контролю документів, щодо замовлення товару. Відповідно до товаротранспортної накладної від 07.09.2021 №117085 безпосереднім перевізником товару є ФОП ОСОБА_2 . За інформацією договорів від 24.04.2020 №20200424, від 31.03.2021 №20210331 маршрут перевезення, його умови, ставки вартості. Надано заявку від 06.09.2021 №20210906 між експедитором ФОП ОСОБА_3 . Відсутність заявки між ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 унеможливлює здійснення перевірки числового значення експедиторської винагороди.
На підставі п.5 ст.55 МКУ в рамках проведення консультацій з метою обґрунтування вибору методу визначення митної вартості та за результатами розгляду наявних документів здійснено контроль співставлення. Враховуючи положення ст. 61 МКУ, при визначенні митної вартості товарів №№ 2, 4, 5, 6, 7, 11, 13 неможливо було застосувати методи 2а)та 26) згідно статей 59 і 60 Кодексу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (ст.62, ст.63 МКУ) неможливо застосувати у зв`язку із відсутністю об`єктивних, документально підтверджених даних, які піддаються обчисленню. До товарів №№ 2, 4, 5, 6, 7, 11, 13 застосовано другорядний метод визначення митної вартості - 2-г - резервний метод та винесено відповідне рішення про коригування митної вартості товару. Визначена митна вартість товарів ґрунтується на раніше визначеній митній вартості товар, що має схоже призначення, імпортованого за тих же умов поставки, у максимально наближений час з оцінюваним товаром, оформленого за другорядними методами визначення митної вартості.
В оскаржуваному рішенні від 20.10.2021 №. UA110130/2021/000086/1, в графі 33, відповідач вказав зокрема таке.
За вищезазначеною ЕМД товари постачаються на підставі зовнішньоекономічного договору від 29.07.2019 №6/UAB, укладеного між ТОВ «ТК Атлант» та компанією UAB «Grunntech» (Литва). Відомості щодо зазначеного зовнішньоекономічного договору від 29.07.2019 №6/UAB внесено декларантом до графи 44 поданої ЕМД за кодом 4104. У відповідності до Наказу Міністерства фінансів України від 20.09.2012 №1011 «Про затвердження відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій» код документа 4104 це зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів. При цьому товар заявлено походженням з декількох країн: Китаю, Кореї, Польщі. Дані щодо виробничих потужностей у цих країнах декларантом не надано.
Враховуючи вищезазначене, безпосередній асортимент кожної поставки передбачено у відповідному замовленні, крім того таке положення викладене у п.4.2 вищезазначеного контракту із зазначенням форми замовлення та порядку його формування. За поставкою оцінюваної партії товарів виявлено зміни вартості окремих позицій товарів, які були імпортовані ТОВ «Атлант» протягом 2020,2021 років. Зміна ціни відбулась за артикулами: AF10, AF401, AF607, AF611, AF612, AS601, AS605, AS606, LF101, LF105, LF110, LF402, PF605, PF606, 120211, 120312, 120341, 120342, 120821, 120921, V221, V436, V1007, ВТ008, ВТ010, ВТ011, FJ212, FJ218, FJ219, FJ228, FS2, FS30, FS36, F516, FJ410, FJ411, FJ480, FJ402, FJ403, FJ413, FJ425, FJ482, 19D108, 20D101, 22D223, 24D306, СК101, СК108, СК121, СК210, СК223, СК306, СК410, WP101, WP108, WP110, WP421, WP462, WP0101, WP0102, Т101, Т108, Т111, Т121, Т123, Т170, Т310-80, Т310-87, ТЕ118, ТЕ170. Разом з тим, доповнення до контракту, або замовлення до митного оформлення декларантом не надано. Додатковими угодами від 29.07.2019 б/н, від 09.01.2020 б/н внесено зміни до п.3.2 контракту № 6/UAB, зокрема оплата товару здійснюється шляхом 100% передоплати від вартості замовлення протягом 21 дня від дати поставки товару. Проте, надані декларантом додаткові угоди, в яких викладені коригування до умов оплати від 29.07.2019 та від 09.01.2020 мають положення про строк дії відповідно до 31.12.2019 та 31.12.2020 років. Дані щодо пролонгації дії положень стосовно оплати викладених у вищезазначених додаткових угодах відсутні. Таким чином, митниця має підстави вважати, що питання оплати за товар регулюється п. 3.2 контракту від 29.07.2019 №6/UAB. Оплата партії товару здійснюється за цінами зазначеними у інвойсі не пізніше, ніж за 7 днів до початку поставки товару. П. 3.5 договору визначено, що будь-яка домовленість стосовно відстрочки платежу має бути узгоджена сторонами у письмовій формі. Документальні дані щодо здійснення оплати за товар до митного контролю не надано. Перевезення здійснюється згідно транспортного договору від 24.04.2020 №20200424 та від 24.09.2021 №20210924. Відповідно до положень договору від 24.04.2020 №20200424, а саме ч.3 узгодження ціни здійснюється у заявці, що має бути відображена у рахунку на оплату транспортних послуг. Звітом про надання послуги є акт прийому-передачі (акт виконаних робіт), даний документ до митного контролю не надано. Крім того, надана до митного контролю заявка від 04.10.2021 №20211004 містить умови оплати: після пред`явлення оригіналів рахунку, акту виконаних робіт та CMR. Проте платіжних документів, що підтверджують факт оплати замовником транспортних послуг до митного контролю не надано. Крім того, дата заявки не кореспондується із датами пакувального листа та рахунку-фактури, що датуються 05.10.2021. Додаток до контракту не містить точної ваги товару, проте у заявці зазначена точна вага товару. За договором від 24.09.2021 №20210924 для підтвердження вартості послуг та обчислення числового значення суми що має бути сплачена за дані послуги крім договору інші документи, що містяться у розділах 3 та 4 не були подані до митного контролю. Митною вартістю товару є ціна, що сплачена або підлягає сплаті. Враховуючи відсутність платіжних документів, що підтверджують факт оплати транспортних послуг та відсутність будь-яких документів за договором 24.09.2021 №20210924 у митниці відсутня можливість переконатись у включенні всіх складових до митної вартості оцінюваної партії та здійснити обчислення складових митної вартості товару. З моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації. Декларант та уповноважена ним особа несуть установлену МКУ та іншими законами України відповідальність за подання недостовірних відомостей, внесених ними до митної декларації (ч.8,13 ст. 264 МКУ). У відповідності до п. 4.1 договору №6/UAB товар постачається на умовах FCA Шауляй у відповідності з міжнародними правилами Інкотермс-2010. На підставі Правил використання внутрішніх та міжнародних торгових термінів Інкотермс 2010, які були прийняті Міжнародною торговою палатою та чинні з 01.01.11. при умовах поставки FCA продавець на власному складі, підприємстві чи в іншому зазначеному покупцем місці передає товар перевізнику, здійснює всі витрати, пов`язані із завантаженням товару, і сплачує митні платежі у країні- експортері. Відповідно до даних умов поставки до митної вартості включаються фактурна вартість товару, витрати на страхування, транспортні витрати до кордону України. Враховуючи, що поставка здійснюється з митного складу UAB «SIAULIU ТІЕКІМО BAZE» (ul. Bielskio ЗО A, Siauliai, Lithuania.), продавець за відвантаження (перевантаження, навантаження ) відповідальності та витрат не несе. Згідно відомостей комерційного рахунку № GR-U21/044 від 05.10.2021, товар постачається зі складу warehouse у Литві. Документально підтверджених відомостей щодо вартості складських витрат та їх включення до митної вартості товару не надано. Пунктом 3.4. наданого до митного оформлення контракту ЗЕД від 29.07.2019 №6/UAB, визначено вичерпний перелік складових, що входять до ціни товару (якщо інше не визначено окремо у інвойсі), а саме: вартість тари, пакування, технічної документації. Згідно п. 3.6 контракту ЗЕД від 29.07.2019 №6/1)АВ постачальник несе усі ризики та витрати, пов`язані з товаром до моменту його постачання, а також витрати на навантаження товарів. Оскільки наданим інвойсом окремо не визначено, що в ціну товару входить витрати щодо навантаження або розвантаження, є обґрунтовані сумніви, що зазначені витрати не включені у ціну товару. Проте згідно умов поставки FCA Інкотермс-2010 та п. 6 ч. 10 ст. 58 МКУ встановлено, що витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, повинні додаватися до митної вартості товарів. В наданому до митного оформлення інвойсі GR-U21/044 від 05.10.2021 відсутні відомості щодо включення до ціни товарів витрат пов`язаних з навантаженням на транспортний засіб.
Листом директора ТОВ «Атлант» від 20.10.2021 № №20/10/2021 надано наступні документи: надано додаткові угоди від 08.02.2021 Дод.узг.б/н та від 15.09.2021 Дод.узг.б/н, та Прил.1 від 15.09.2021 На підставі п.5 ст.55 МКУ в рамках проведення консультацій з метою обґрунтування вибору методу визначення митної вартості, надаємо Вам результат опрацювання надісланих супровідним листом від 20.10.2021 № №20/10/2021 пояснень з приводу розбіжностей, виявлених митним органом. Повідомленням митниці №1 від 19.10.2021за ЕМД від 19.10.2021 №UA110130/2021/030515 наведено розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Зокрема, повідомлено про невідповідність числових значень вартості за артикулами Зміна ціни відбулась за артикулами: AF10, AF401, AF607, AF611, AF612, AS601, AS605, AS606, LF101, LF105, LF110, LF402, PF605, PF606, 120211, 120312, 120341, 120342, 120821, 120921, V221, V436, V1007, ВТ008, ВТ010, ВТ011, FJ212, FJ218, FJ219, FJ228, FS2, FS30, FS36, F516, FJ410, FJ411, FJ480, FJ402, FJ403, FJ413, FJ425, FJ482, 19D108, 20D101, 22D223, 24D306, СК101, СК108, СК121, СК210, СК223, СК306, СК410, WP101, WP108, WP110, WP421, WP462, WP0101, WP0102, Т101, Т108, Т111, Т121, Т123, Т170, Т310-80, Т310-87, ТЕ118, ТЕ170. Крім того, виявлені невідповідності у кількісному значенні між наданим декларантом додатком Прил.1 від 15.09.2021 та рахунком від 05.10.2021 № GR- U21/044, в якому кількість товарів по деяким із вищезазначених позицій перевищує кількість товару визначену в актуалізованому доповненні до контракту від 15.09.2021 № Прил.№1 (див. док.) . При цьому п.1.2 контракту від 29.07.2019 № 6/UAB визначає, що перелік, комплектність та асортимент товару зазначається у доповненні до контракту, так званому «Приложение 1». Вищезазначене спростовую твердження директора ТОВ «Атлант» щодо відсутності у митниці підстав щодо затребування додаткових документів.
Згідно п.1.4 контракту від 29.07.2019 № 6/UAB на кожну партію складається інвойс та пакувальний лист, а будь-які зміни до ціни товарів згідно п.1.3 можуть бути змінені лише за умови попереднього повідомлення (не менше, ніж місяць) отримувача, окрім тих поставок, що вже вступили в силу згідно Замовлень. Декларантом не надано до митного контролю документів, щодо замовлення товару. Отже, у митниці відсутня можливість перевірити достовірність відомостей про визначення митної вартості, які повинні базуватися на документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Відповідно до п. 4.1. ст. 54 Митного кодексу України здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. Додатковими угодами внесено зміни до п.3.2 контракту № 6/UAB, зокрема оплата товару здійснюється шляхом 100% передоплати від вартості замовлення протягом 21 дня від дати поставки товару. Враховуючи дію даного положення при попередніх поставках у декларанта є можливість надати документи щодо оплати попередніх партій товару для підтвердження митної вартості товару. Митницею не обмежується право декларанта надавати будь-які додаткові документи на підтвердження вартості, що була сплачена за товар. В електронних повідомленнях від митниці містяться нагадування щодо такої можливості. Відповідно до товаротранспортної накладної від 06.10.2021 №028848 безпосереднім перевізником товару є ТОВ «Булавка- транс» За інформацією договорів від 24.04.2020 №20200424, від 24.09.2021 №20210924 мають бути відповідні документи, що визначають маршрут перевезення, його умови поставки вартості. Надано заявку від 04.10.2021 №20211004 між експедитором ФОП ОСОБА_3 та замовником TOB "ТК АТЛАНТ". Відсутність заявки між ТОВ «Булавка-транс» та ФОП ОСОБА_3 унеможливлює здійснення перевірки числового значення експедиторської винагороди.
На підставі п.5 ст.55 МКУ в рамках проведення консультацій з метою обґрунтування вибору методу визначення митної вартості та за результатами розгляду наявних документів здійснено контроль співставлення. Враховуючи положення ст.61 МКУ, при визначенні митної вартості товарів №2,4,5,13,14 неможливо було застосувати методи 2а) та 2б) згідно статей 59 і 60 Кодексу. Методи на основі віднімання та додавання вартості неможливо застосувати у зв`язку з відсутністю об`єктивних, документально підтверджених даних, які піддаються обчисленню. До товарів №2,4,5,13,14 застосовано другорядний метод визначення митної вартості резервний метод.
Незгода позивача зі вказаними рішеннями про коригування митної вартості товарів та картками відмови стала підставою для звернення до суду з цим позовом про їх скасування.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.
Порядок та методи визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, встановлені розділом III Митного кодексу України (надалі МК України) і базуються на положеннях Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі.
Як передбачено ч. 1 ст. 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до ч.1 ст.50 Митного кодексу України, відомості про митну вартість товарів використовуються для: 1) нарахування митних платежів; 2) застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; 3) ведення митної статистики; 4) розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 51 Митного кодексу України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 52 Митного кодексу України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Згідно з ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Суд зазначає, що ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України містить вичерпний перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення. До них відносяться: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
За правилами ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України, у разі якщо зазначені документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Таким чином, право митного органу на витребування додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
З наведеним висновком кореспондуються положення п. 2 ч. 5 ст. 54 Митного кодексу України, за змістом якого, відповідач має право письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості лише у випадках, встановлених цим Кодексом.
Статтею 54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом.
Відповідно до ч. 3 ст. 54 Митного кодексу України, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Згідно з ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України, Рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Згідно з ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Відповідно до ч. ч. 2-8 ст. 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Частиною 7 ст. 54 Митного кодексу України передбачено, що у разі, якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.
Згідно з ч.1 ст.256 Митного кодексу України, відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.
Відповідно до ч.12 ст.264 Митного кодексу України, у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу.
Так, щодо доводів митного органу, що в поданих до митного оформлення документах, відомості щодо виробника оцінюваних товарів відсутні, суд вказує, що наявність обґрунтованих сумнівів у правильності визначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
При цьому, в розумінні наведених норм сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відтак, наведені норми зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
Суд вказує, що декларант повинен підтвердити лише ті факти, які пов`язані з витратами (складовими), які входять до митної вартості товару відповідно до умов поставки. Натомість, у випадку, якщо відповідач стверджує, що декларантом були понесені додаткові витрати, що впливають на митну вартість товару, відповідач повинен довести наявність цих фактів. Натомість, відповідачем наявність цих фактів не підтверджена.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 08.10.2019 у справі №803/776/17, від 11.06.2020 у справі №815/5597/17.
В обґрунтування рішень про коригування митної вартості та прийняття карток відмови відповідач зазначив те, що за заявленими декларантом даними виробник товару є його відправником, однак, дані щодо походження товару не відповідають заявленим даним. При цьому, відповідачем зазначено, що товар заявлено походженням з декількох країн: Китаю, Кореї, Польщі, Латвії, але дані щодо виробничих потужностей у цих країнах декларантом не зазначено.
Проте, наведені факти жодним чином не можуть впливати на зміну митної вартості товарів за цими поставками. Крім того, норма ч.2 ст.53 Митного кодексу України містить вичерпний перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення і до такого переліку документи щодо виробничих потужностей виробника товару в іншій країні не відносяться, отже, витребування таких відомостей митним органом у позивача суперечить приписами ст.53 Митного кодексу України.
Щодо доводів митного органу про те, що декларантом не надано документи передбачені п. 4.10 зазначеного договору, а саме документи, що підтверджують якість товару, в тому числі сертифікати відповідності, суд зазначає про таке.
Сертифікат походження товару чи сертифікат якості товару не визначені статтею 53 Митного кодексу України, як документи, які підтверджують митну вартість товарів, на що відповідач належної уваги не звернув.
При цьому суд зазначає, що позивачем до митного органу подавались декларації про походження товару (Declaration of origin). Факт надання цих документів не може заперечуватись відповідачем, оскільки про нього свідчать заповнені відповідачем картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, які оскаржуються у цій справі.
Щодо доводів митного органу, що під час здійснення перевірки декларацій з доданими до неї документами посадовою особою відповідача зроблено висновок про те, що у поданих документах відсутні усі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості, зокрема: вартості витрат на навантаження товару на транспортний засіб, вартості транспортування товару, витрат на пакування товару, суд зазначає, що за умовами зовнішньоекономічного контракту товар поставлявся на умовах FCA Шауляй.
Відповідно до офіційних правил Міжнародної торгової палати для тлумачення торговельних термінів (Інкотермс 2010) за терміном FCA: Продавець зобов`язаний надати товар перевізнику або іншій особі, призначеній покупцем або обраній продавцем у відповідності зі статтею А.3 а, у названому місці у день чи в межах періоду, що узгоджені сторонами для здійснення поставки.
Продавець зобов`язаний, з урахуванням положень статті Б.6: нести всі витрати, пов`язані з товаром, до моменту здійснення його поставки у відповідності з статтею А.4; сплатити, коли це належить, витрати митних процедур, а також усі мита, податки та інші збори, що підлягають сплаті при експорті товару.
Поставка вважається здійсненою, а) якщо названим місцем поставки є площі продавця: коли товар завантажений на транспортний засіб, наданий перевізником, що призначений покупцем, чи іншою особою, що діє від імені останнього.
З системного аналізу Інкотермс 2010 видно, що коли Продавець поставляє товар Покупцю на умовах FCA, то митна вартість товару (дійсна вартість) при таких умовах перевезення складається лише із вартості самого товару, тобто суми яку заявляє Продавець у інвойсі і яка підлягає сплаті. Всі інші витрати на навантаження та митне оформленні в країні експорту на себе бере продавець та вони не входять до митної вартості товару при імпорті товару покупцем. Вартість вказаних потенційних витрат закладається Продавцем заздалегідь при формуванні ціни на товар та не може бути відокремлена тощо.
Таким чином, відповідно до умов Контракту (п.3.6.) та Інкотермс 2010, саме на Продавця покладалися обов`язки з оплати навантаження товару та митного оформлення у країні експорту. Ці витрати не входили в коло відповідальності Покупця (відповідно до умов FCA Шауляй), а отже, і не були складовими митної вартості Товару для нього.
Тому висновок про неправомірне невключения цих складових до митної вартості товару є хибним та не відповідає Офіційним правилам тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати Інкотермс 2010.
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що на підтвердження вартості на перевезення товару позивачем до митних декларацій були надані: Рахунки-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця до договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги, довідки про розмір витрат на транспортування, заявки, договори (контракти) про перевезення.
З огляду на зазначене, зауваження митного органу до наданих на підтвердження заявленої митної вартості товарів документів, що викладені у спірних рішеннях про коригування митної вартості товарів, суд уважає безпідставними та необґрунтованими, оскільки їх не можна віднести до таких, які можуть слугувати підставою для відмови у визначенні митної вартості товарів за ціною договору (контракту), адже вказані обставини не впливають на формування митної вартості товару.
При цьому суд звертає увагу на те, що факт неподання декларантом додаткових документів без належного обґрунтування відповідачем, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не може слугувати підставою для відмови в митному оформленні товару.
У постановах від 31.03.2015 та 02.06.2015 (справи №№ 21-127а15, 21-498а15 відповідно) Верховний Суд України висловлював позицію, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з цим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Суд також звертає увагу, що приписами ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України встановлено правило, за яким митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю, виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів.
Відповідно до ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, подані для підтвердження митної вартості товару, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) документи згідно з переліком, наведеним у цій статті.
На підставі аналізу наведених норм, суд робить висновок, що законом чітко встановлено умови, за наявності яких у відповідача виникає право на застосування таких повноважень, як витребування додаткових документів та відмова у митному оформленні за заявленою декларантом митною вартістю товарів.
Такою імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.
Проте, відповідачем не вказано, які саме підстави дають обґрунтовану можливість вважати, що заявлено неповні чи/або недостовірні відомості до митної вартості товару, зокрема не вказано які саме складові митної вартості є непідтвердженими, а також не зазначено чому саме з документів, які подано декларантом, неможливо встановити ці складові.
Визначаючи недоліки у поданих декларантом митних деклараціях, відповідач не наводить посилань на розбіжності у числових значеннях складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягала сплаті за ці товари.
За змістом частин 1-3 статті 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митному органу відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
Форма рішення про коригування митної вартості товарів встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
В порушення зазначених норм, інформацію про обставини прийняття спірних рішень та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості, митний орган направив декларанту окремим повідомленням. Самі ж оскаржувані рішення (графа 33) таких обставин не містять.
З урахуванням зазначеного вище, суд дійшов висновку, що митний орган не надав доказів того, що документи подані позивачем, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, невідповідності обраного позивачем методу визначення митної вартості товарів.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, суд виходить із того, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Крім цього, у позовній заяві позивач наводить орієнтовний розрахунок витрат, які може понести під час розгляду судового процесу: поштові витрати 200,00 грн; витрати на правничу допомогу 15 000,00 грн; витрати пов`язані з прибуттям до суду 300 грн. Доказів, які б підтверджували понесення цих витрат позивачем, до матеріалів справи не надано.
Суд зазначає, що відповідно до ч.7 ст.139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до ст.143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 9, 73-78, 90, 139, 241 - 246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби України про коригування митної вартості товару №UА110130/2021/000079/1 від 15.09.2021 року.
Визнати протиправним та скасувати Рішення Дніпровської митниці Держмитслужби України про коригування митної вартості товару №UА110130/2021/000086/1 від 20.10.2021 року.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.В. Сидоренко