Справа № 420/9371/22
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2022-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9371/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вовченко О.А., розглядаючи за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом приватного підприємства «СТАРС ТРАНС» до Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області як територіального органу Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Державна служба України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 07 липня 2022 року надійшла позовна заява приватного підприємства «СТАРС ТРАНС» до Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області як територіального органу Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Державна служба України з безпеки на транспорті, про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 17.06.2022 №331416.

Ухвалою від 12 липня 2022 року: прийнято до розгляду позовну заяву приватного підприємства «СТАРС ТРАНС»; відкрито провадження у адміністративній справі; визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи; відмовлено у задоволенні заяви позивача про поновлення строку звернення до суду; витребувано у Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області як територіального органу Державної служби України з безпеки на транспорті належним чином засвідчені копії всіх документів, на підставі яких прийнято постанову від 17.06.2022 №331416.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що в акті №326015 від 02.02.2022 в графі «Під час перевірки виявлено порушення» не вказано що водій не надав документи для перевірки, також не вказано, які документи він не надав до перевірки та які саме порушення діючого законодавства в ньому порушено. У водія ОСОБА_1 в день проведення перевірки були наявні всі необхідні документи.

Ухвалу від 12.07.2022 відповідач отримав засобами електронного зв`язку у електронному кабінеті в системі «Електронний суд» 13.07.2022, однак відзив на позов до суду станом на дату прийняття даного рішення не надано.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з позовною заявою, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги та перевіривши їх наданими доказами, суд встановив наступне.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, приватне підприємство «СТАРС ТРАНС» зареєстроване в якості юридичної особи 09.07.2008 та здійснює наступні види діяльності за КВЕД: 49.31 пасажирський наземний транспорт міського та приміського сполучення, 45.20 технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів, 49.32 надання послуг таксі, 49.39 інший пасажирський наземний транспорт, н.в.і.у., 68.31 агентства нерухомості.

Посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) в Дніпропетровській області проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, про що складено акт №326015 від 02.02.2022 (а.с.23), відповідно до якого перевірка здійснена щодо транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 . Під час перевірки виявлене порушення, а саме відсутність переднього трафарету з написом маршруту на автотранспортному засобі, що є порушенням пункту 27 Постанови КМУ від 18.02.1997 р. №176.

На підставі Акту №326015 від 02.02.2022, відповідачем винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №331416 від 17.06.2022 (а.с.24), відповідно до якої враховуючи, що ПП «СТАРС ТРАНС» допущено порушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 абз.3 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», постановлено стягнути з нього адміністративно-господарський штраф у розмірі 17000 грн.

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся до адміністративного суду з даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів держаної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначає Закон України «Про дорожній рух», відповідно до частини 2 статті 29 якого, з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається в порядку встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, і за плату, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 р. № 1567 (далі - Порядок № 1567), згідно з пунктами 3, 4 якого державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Відповідно до частини 12 статті 6 Закону № 2344-III державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Так, відповідно до витягу з дозволу на перевезення пасажирів на міжміському міжобласному автобусному маршруті загального користування серії ПО №000627 виданого Державною службою з безпеки на транспорті 19.11.2020 Дніпро-Одеса (а.с.7) позивач здійснює регулярні міжміські пасажирські перевезення.

Згідно тимчасового реєстраційного талону ХХР №006727 ПП «СТАРС ТРАНС» має право користування автобусом марки MERCEDES-BENZ, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.6).

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.39 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення. Документи для регулярних пасажирських перевезень: для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України; для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України; для пасажира - квиток на проїзд в автобусі та на перевезення багажу (для пільгового проїзду - посвідчення особи встановленого зразка чи довідка, на підставі якої надається пільга), а в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду - електронний квиток та документи для пільгового проїзду.

Постановою Кабінету Міністрів України №176 від 18.02.1997 затверджено Правила надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, у абзаці 3 пункті 27 яких визначено, що залежно від виду сполучення на автобусах розміщується така інформація: у разі здійснення міжміських та міжнародних перевезень на передньому і боковому трафаретах - найменування початкового та кінцевого пунктів маршруту (у разі здійснення міжнародних перевезень інформація подається двома мовами у два рядки: верхній - українською, нижній - мовою держави, до якої здійснюється перевезення).

Згідно з абз. 4-17 п.27 вказаних Правил, у салоні автобуса розміщується така інформація: 1) витяг із цих Правил у частині прав та обов`язків водія і пасажира, а на міському маршруті - витяг із Правил користування міським пасажирським автомобільним транспортом; 2) позначення входу та виходу; 3) відомості про розмір штрафу за безквитковий проїзд і перевезення неоплаченого багажу; 4) відомості про автомобільного перевізника та страховика (найменування, адреса і телефон); 5) загальна пасажиромісткість із зазначенням окремо кількості місць для сидіння пасажирів; 6) позначення місць розташування аварійних виходів (із зазначенням способу їх відчинення), вогнегасника, аптечки та кнопки екстреної зупинки; 7) написи "Не курити", "Місця для пасажирів з дітьми та осіб з інвалідністю" з одночасним їх дублюванням міжнародним символом доступності та знаком дитячого візка (на міських та приміських маршрутах); 8) нумерація місць під час здійснення міжміських та міжнародних перевезень; 9) позначення місць для інвалідів рельєфною піктограмою. Розміри та освітлення інформаційних написів повинні бути такими, щоб їх можна було прочитати у світлу і темну пору доби: в салоні автобуса - з відстані не менш як 1 метр; на передньому та задньому трафаретах - з відстані не менш як 15 метрів, на боковому - не менш як 3 метри. Інформація, що розміщується на автобусах та в салонах автобусів, повинна відповідати потребам пасажирів із порушенням зору (зокрема друкуватися збільшеним шрифтом).

Так, як вбачається з акту №326015 від 02.02.2022, під час перевірки виявлене порушення, а саме відсутність переднього трафарету з написом маршруту на автотранспортному засобі, що є порушенням пункту 27 Постанови КМУ від 18.02.1997 р. №176.

Водночас, суд зазначає, що пункт 27 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених постановою КМУ від 18.02.1997 №176 не передбачає переліку документів, які повинен мати при собі перевізник під час здійснення пасажирських перевезень, а містить вимоги щодо зазначення інформації на та у автобусах, які здійснюють міські, приміські, міжміські та міжнародні перевезення.

Суд вважає, що передній трафарет із інформацією щодо найменування початкового та кінцевого пунктів маршруту не є документом у розумінні статті 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», а фактично є лише плоским об`єктом із зафіксованим текстовим малюнком інформаційного характеру.

Водночас, ні у акті №326015 від 02.02.2022, ні у оскаржуваній постанові не зазначено, які саме документи не надано позивачем як автомобільним перевізником пасажирів.

Отже, відповідач не надав до суду достатніх та беззаперечних доказів та не навів доводів, що підтверджують наявність з боку позивача порушень, на підставі яких прийнято оскаржувану постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу.

При цьому, суд вважає за потрібне наголосити на необхідності дотримуватися позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом».

Європейський суд з прав людини, ухвалюючи рішення у справах «Шенк проти Швейцарії» від 12.07.1988 року, «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, «Яллог проти Німеччини» від 11.07.2006 року, «Шабельник проти України» від 19.02.2009 року, зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією.

Європейський суд з прав людини у рішеннях від 07.11.2002 року по справі «Лавентес проти Латвії» та від 08.02.2011 року по справі «Берктай проти Туреччини» наголосив, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумцій».

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішення має бути прийняте з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 та ч. 2 ст. 73 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги щодо визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 17.06.2022 №331416 підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що, позивачем за подачу даної позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Відтак, враховуючи вищенаведене, суд вважає за доцільне стягнути 2270,00 грн судового збору на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов приватного підприємства «СТАРС ТРАНС» - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області про застосування адміністративно-господарського штрафу від 17.06.2022 №331416.

Стягнути з Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області як територіального органу Державної служби України з безпеки на транспорті на користь приватного підприємства «СТАРС ТРАНС» судовий збір у розмірі 2481,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач приватне підприємство «СТАРС ТРАНС» (вул.Грецька, 1-а, будівля «Г», м.Білгород-Дністровський, Одеська обл, 67701, ).

Відповідач - Відділ державного нагляду (контролю) в Одеській області як територіальний орган Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Успенська, буд.4, м. Одеса, 65014).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Державна служба України з безпеки на транспорті (пр.Перемоги, 14, м.Київ, 01135, ).

Суддя Вовченко O.A.