Справа № 186/405/22
Суддя: Янжула С. А.
Дата ухвалення: 2022-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 186/405/22
Провадження №2-а/0186/5/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2022 року м.Першотравенськ.

Суддя Першотравенського міського суду Дніпропетровської області - Янжула С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін - в письмовому провадженні, адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, третя особа: поліцейський ВРПП Павлоградського РВП старший сержант поліції Матвієнко Андрій Миколайович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИЛА:

10 червня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, третя особа: поліцейський ВРПП Павлоградського РВП старший сержант поліції Матвієнко Андрій Миколайович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Виклад обставин та зміст позовних вимог, з якими звертається позивач.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що постановою поліцейського ВРПП Павлоградського РВП Матвієнка А.М., серії БАБ №779317 від 02 червня 2022 року, її було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП та накладено штраф у розмірі 510 гривень.

Вважає дану постанову необґрунтованою, такою, що не відповідає вимогам КУпАП. При розгляді справи не були з`ясовані та доведені обставини, які б свідчили, що в її діях є ознаки проступку. В постанові зазначено, що вона 02 червня 2022 року о 08:25 на 1050 км а/д М30 керувала транспортним засобом, що облаштований ременями безпеки, не користуючись ними, чим порушила ПДР України. Вона пояснювала, що ПДР не порушувала, ремень безпеки відстібнула, щоб дістати паспорт та інші документи, які перебували в спеціальному засобі, однак працівник поліції не відреагував на її пояснення, склав відносно неї протокол.

Оскільки докази вчинення нею правопорушення по ч.5 ст.121 КУпАП відсутні, просить суд скасувати постанову від 02 червня 2022 року про накладення на неї адміністративного стягнення по ч.5 ст.121 КУпАП.

Позиція відповідача щодо заявлених позовних вимог.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки притягнення позивача до адміністративної відповідальності по ч.5 ст.121 КУпАП є законним та обґрунтованим. 02 червня 2022 року о 08:25 годині поліцейським ВРПП Павлоградського РВП Матвієнком А.М. на 1050 км а/д М30 було зупинено автомобіль "Smart MC 01", д.р.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який облаштований ременями безпеки, а остання ними не користувалася.

Водію роз`яснили її права та обов`язки, роз`яснено положення ст.ст.268,289 КУпАП, ст.63 Конституції України, про що мається підпис особи, що притягується до адміністративної відповідальності, вручено копію постанови про накладення адміністративного стягнення під підпис. На зворотному боці постанови також надруковані права особи, що притягується до адмінвідповідальності та положення ст.63 Конституції України.

Просить відмовити в задоволенні позову.

Третя особа по справі - Матвієнко А.М. ,пояснення по справі, заперечення суду не направив, однак направив докази по справі.

Відповідно ч.5 ст.262 КАС України розгляд справи проведено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, клопотання будь-якої зі сторін про інше - відсутнє.

Обставини справи, що встановлені судом.

Так, судом встановлено, що 02 червня 2022 року о 08:40 годині поліцейським ВРПП Павлоградського РВП старшим сержантом поліції Матвієнком А.М. на 1050 км автошляху М-30 ухвалено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №779317 відносно ОСОБА_1 , якою останню притягнуто до адміністративної відповідальності по ч.5 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень, за те, що 02 червня 2022 року о 08:25 годині, на 1050 км автошляху М-30 водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом "Smart MC 01", д.р.н. НОМЕР_1 , що обладнаний ременями безпеки, не користуючись ними, чим порушила п.п.в п.2.3 ПДР України.

Копія постанови вручена позивачу 02 червня 2022 року під підпис.

Відповідно п.п. в п.2.3 ПДР України - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Частина 5 ст.121 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Суд звертає увагу на те, що, відповідно ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше, як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Велика Палата Верховного Суду в постановах від 29 травня 2018 року у справі № 800/341/17 (9991/944/12) і від 12 листопада 2019 року у справі № 9901/21/19 зазначила, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до КАС України, у межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин, про захист яких вони просять, від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову (постанови Верховного Суду від 6 березня 2019 року у справі № 571/1306/16-ц, від 29 травня 2019 року у справі № 2-3632/11, від 15 липня 2019 року у справі № 235/499/17, від 17 липня 2019 року у справі № 523/3612/16-ц, від 24 липня 2019 року у справі № 760/23795/14-ц, від 25 вересня 2019 року у справі № 642/6518/16-ц, від 30 жовтня 2019 року у справі № 390/131/18, від 6 листопада 2019 року у справах № 464/4574/15-ц, № 756/17180/14-ц, від 13 листопада 2019 року у справі № 697/2368/15-ц, від 4 грудня 2019 року у справі № 635/8395/15-ц, від 1 квітня 2020 року у справі № 686/24003/18, від 1 липня 2020 року у справі № 287/575/16-ц, від 19 серпня 2020 року у справі № 287/587/16-ц). Таким чином, принцип стабільності є визначальним щодо можливості виходу за межі позовних вимог.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото - і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото - і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання Правил дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно зі ст. 248 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

За змістом ч. 1 ст. 249 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці.

Стаття 278 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1)чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

2)чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3)чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4)чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

5)чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Порядок розгляду справ про притягнення особи до адміністративної відповідальності передбачений також Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 листопада 2015 року №1376, відповідно до розділу ІV якої розгляд справ про адміністративні правопорушення здійснюють уповноважені посадові особи органів поліції відповідно до статті 222 КУпАП.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення або місцем проживання правопорушника відповідно до статті 276 КУпАП у строки, визначені статтею 277 КУпАП.

Уповноважена посадова особа, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, відповідно до статті 280 КУпАП зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правомірного вирішення справи.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, уповноважена посадова особа органу поліції відповідно до статті 283 КУпАП виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі. У випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу, копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення.

Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Частиною 1 ст.9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За загальним правилом частини 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У даному ж випадку спеціальною є інша правова норма частина 2 ст. 77 КАС України, а тому, саме вона підлягає застосуванню. Нею визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Ця норма права по своїй юридичній природі повністю кореспондується та доповнює загальний принцип, визначений статтею 63 Конституції України, котрий декларує відсутність обов`язку в особи доводити свою невинуватість у правопорушенні та стверджує про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Цим принципом повинен керуватись працівник поліції, коли розглядає справу про адміністративне правопорушення за результатами якої приходить до переконання про винуватість особи.

На думку суду, цілком логічно та ґрунтується на нормах права, те, що у випадку якщо рішення поліцейського буде оскаржено, то обов`язок довести його правомірність лежить саме на останньому, оскільки в протилежному випадку на особу котру визнано винною у вчиненні правопорушення фактично буде покладено обов`язок доводити свою невинуватість, що суперечить вказаній вище статті Конституції України.

На виконання зазначеної вимоги частини 2 ст.77 КАС України відповідач надав суду для огляду відеозапис з боді-камери поліцейського, на якому зафіксовано наступне: 02 червня 2022 року о 08:25 годині поліцейським Матвієнком А.М. на 1050 км автошляху М-30 зупинено транспортний засіб "Smart MC 01", д.р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , що обладнаний ременями безпеки, однак водій ними не користувалася.

Працівник поліції, при спілкуванні з ОСОБА_1 , роз`яснює їй, що причиною зупинки її транспортного засобу, слугує не користування нею ременями безпеки, попереджає, що проводиться відеофіксація, роз`яснює права, з`ясовує, чи є клопотання, заяви, заперечення, на що водій відповідає, що клопотань не має, права зрозумілі. Надалі, працівник поліції просить ОСОБА_1 надати відповідні документи, остання надає, після чого, працівником поліції складається постанова про адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.121 КУпАП.

Факт того, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом, обладнаним ременями безпеки, не користуючись ними, підтверджується даним відеозаписом та фотознімком, наданим Павлоградським РВП ГУНП в Дніпропетровській області, з датою вчинення правопорушення, на якому зображено ОСОБА_1 , що рухається на вищевказаному транспортному засобі, не користуючись ременями безпеки.

Таким чином, доводи ОСОБА_1 про те, що справу про адміністративне правопорушення розглянуто у спосіб, не передбачений законом та про те, що постанова про притягнення її до адміністративної відповідальності, є незаконною, - спростовуються доказами по справі.

Відповідно до ст.252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ч.1 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до правової позиції Верховного суду, що викладена в постанові у справі №337/3389/16-а (2-а/337/154/2016) від 30 травня 2019 року, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, належним та допустимим доказом по справі підтверджено, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.121 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок відповідно здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, посадовою особою, яка винесла постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності, дотримано порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановлений приписами КУпАП. Надані суду докази дають підстави вважати, що дії відповідача були правомірними та вина позивача доводиться належним чином.

Згідно ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Таким чином, суд вважає постанову від 02 червня 2022 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по ч.5 ст.121 КУпАП законною та такою, що не підлягає скасуванню, а в задоволенні позовних вимог позивачу слід відмовити.

Відповідно ст.244 КАС України під час ухвалення рішення суд враховує як розподілити між сторонами судові витрати.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

В даній справі судові витрати складаються із судового збору.

Оскільки позивачу відмовлено в задоволенні позову у повному обсязі, судовий збір по справі слід залишити за позивачем.

Згідно ст.286 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.9, 14, 77, 122, 123, 243, 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИЛА:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, третя особа: поліцейський ВРПП Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропептровській області старший сержант поліції Матвієнко Андрій Миколайович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Судові витрати залишити за ОСОБА_1 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Третього апеляційного адміністративного суду через Першотравенський міський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.А.Янжула.