Справа № 160/9692/22
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2022-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 вересня 2022 року Справа № 160/9692/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луніної О.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу, -
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що в інтегрованих картках платника податків ФОП ОСОБА_1 обліковується не заявлений до суду податковий борг по єдиному внеску на загальну суму 15 700, 60 грн.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.07.2022 року відкрито провадження в адміністративній справі №160/9692/22 та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Ухвалу про відкриття провадження у справі від 12.07.2022 року направлено на податкову адресу відповідача: АДРЕСА_1 .
Поштовий конверт повернувся до суду з відміткою: «за закінченням терміну зберігання».
Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 251 Кодексу адміністративного судочинства України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Отже, днем отримання ухвали суду про відкриття провадження у справі є 30.08.2022 року.
Правом на надання відзиву відповідач не скористався, відзив на позовну заяву Головного управління ДПС у Дніпропетровській області суду не надав.
Дослідивши та оцінивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, суд зазначає наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) була зареєстрована як фізична особа підприємець (далі ФОП)
23.09.2019 року відповідач подав заяву про застосування спрощеної системи оподаткування.
За відомостями інтегрованих карток платника податків ФОП ОСОБА_1 обліковується податковий борг по єдиному податку з фізичних осіб на загальну суму 15 700, 60 грн.
Податкову вимогу на адресу відповідача направлено за податковою адресою платника податків та згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 25.03.2021 року.
Оскільки податковий борг відповідачем самостійно не погашено, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача податкового боргу.
Згідно з ч. 1 ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлений законом.
Відповідно до ст. 16 Податкового кодексу України (далі ПК України), платники податків зобов`язані сплачувати належні суми податків у встановлені законом терміни.
Слід зазначити, що податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом (ст. 36 ПК України).
При цьому, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (п. 36.1 - 36.3 ст. 36 ПК України).
Платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом, крім випадків, передбачених податковим законодавством (п. 54.1 ст. 54 ПК України).
Судом встановлено, що податковий борг по єдиному внеску з фізичних осіб у розмірі 15 700, 60 грн. виник в результаті несплати самостійно нарахованого згідно заяви про застосування строщеної системи оподаткування № б/н від 13.12.2019 року, а саме:
- 943, 80 грн (граничний термін сплати 20.03.2020 року);
- 944, 60 грн (граничний термін сплати 20.04.2020 року);
- 472, 30 грн (граничний термін сплати 20.05.2020 року);
- 472, 30 грн (граничний термін сплати 20.06.2020 року);
- 944, 60 грн (граничний термін сплати 20.07.2020 року);
- 944, 60 грн (граничний термін сплати 20.08.2020 року);
- 944, 60 грн (граничний термін сплати 20.09.2020 року);
- 944, 60 грн (граничний термін сплати 20.10.2020 року);
- 944,60 грн (граничний термін сплати 20.11.2020 року);
- 944, 60 грн (граничний термін сплати 20.12.2020 року);
- 1200, 00 грн (граничний термін сплати 20.01.2021 року);
- 1200, 00 грн (граничний термін сплати 20.02.2021 року);
- 1200, 00 грн (граничний термін сплати 20.03.2021 року);
- 1200, 00 грн (граничний термін сплати 20.04.2021 року);
- 1200, 00 грн (граничний термін сплати 20.05.2021 року);
- 1200, 00 грн (граничний термін сплати 20.06.2021 року).
За змістом п. 54.1 ст. 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Таким чином, самостійно задекларовані суми зі сплати єдиному податку з фізичних осіб є узгодженими.
Згідно з п. 59.5 ст. 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Відповідно до п. 42.5 ст. 42 ПК України, у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).
У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
Судом встановлено, що податкову вимогу направлено на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням, яка, відповідно до ст. 42 ПК України, вважається отриманою відповідачем.
Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Згідно з п. 59.5 ст. 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Таким чином, суд встановив, що відповідач має заборгованість на загальну суму 15 700, 60 грн, яка виникла в результаті несплати у встановлені терміни сум грошових зобов`язань по єдиному внеску з фізичних осіб.
Станом на день розгляду справи відповідач не надав доказів сплати або оскарження податкового боргу.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з вимогами ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
З огляду на викладене, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для задоволення позову.
Відповідно до ч. 2 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Враховуючи відсутність таких заходів у позивача, судовий збір на його користь стягненню з відповідача не підлягає.
Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Позовну заяву Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу -задовольнити.
Стягнути суму податкового боргу до бюджету у розмірі 15 700, 60 грн (п`ятнадцять тисяч сімсот гривень шістдесят копійок) з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Луніна