Справа № 807/682/18
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2022-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

23 серпня 2022 рокум. Ужгород№ 807/682/18
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Луцович М.М.

при секретарі судових засідань Полянич В.І.

та осіб, що беруть участь у справі:

сторони у судове засідання не з`явилися;

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Превеншн" до Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, Ужгородської міської ради про визнання протиправними та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Превеншн" звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, Ужгородської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення.

В ході розгляду справи по суті позивач надав заяву про збільшення позовних вимог, згідно якої просив визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету Ужгородської міської ради "Про заборону розміщення об`єктів зовнішньої реклами" від 13.06.2017 року №176 в частині п. 2, яким вирішено: Заборонити розміщення на території міста об`єктів зовнішньої реклами типу "банер", "розтяжка", "перетяжка", "транспарант", "брандмауер" загальна площа яких менше 18 кв. м. та визнати протиправним та скасувати п. 2 рішення Виконавчого комітету Ужгородської міської ради "Про демонтаж об`єктів зовнішньої реклами" від 12.09.2018 року №258, яким вирішено питання про демонтаж рекламної конструкції "брандмауер" на фасаді будівлі по вул. О. Грибоєдова, 19 (Медичний центр Превеншн) - 2 од. (а.с. 69-70, Т.1).

Ухвалою суду від 24.09.2018 року постановлено: "Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Превеншн" про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову у адміністративній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Превеншн" до Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, Ужгородської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити. Зупинити дію рішення Виконавчого комітету Ужгородської міськради «Про демонтаж об`єктів зовнішньої реклами» від 12.09.2018 року № 258 в частині п.2, яким вирішено питання про демонтаж: рекламної конструкції «брандмауер» на фасаді будівлі по вулиці Олександра Грибоєдова 19 (Медичний центр Prevention) 2 одиниці до вирішення справи по суті;. Заборонити Виконавчому комітету Ужгородської міської ради та Ужгородській міській раді вчиняти будь-які дії, дії з приводу демонтажу рекламних засобів, що знаходяться а адресою: м. Ужгород, вул. Грибоєдова, 19 до моменту вирішення справи по суті."

Згідно ч. 6 ст. 157 КАС України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо відмови у задоволенні позову заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним судовим рішенням.

Позовні вимоги, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, мотивовані тим, що оскаржуваним рішенням Виконавчого комітету Ужгородської міської ради №176 від 13.06.2017 року, а саме п. 2 було вирішено: Заборонити розміщення на території міста об`єктів зовнішньої реклами типу "банер", "розтяжка", "перетяжка", "транспарант", "брандмауер" загальна площа яких менше 18 кв. м. Позивач наголошує, що стаття 16 Закону України «Про рекламу» передбачає, що під час видачі дозволів на розміщення зовнішньої реклами втручання у форму та зміст зовнішньої реклами забороняється. При цьому, перелік обмежень та заборон щодо розміщення зовнішньої реклами, встановлений Законом України «Про рекламу» є вичерпним і не передбачає встановлення обмеження по розмірах реклами. 05.06.2018 року позивач звернувся з необхідним пакетом документів до Центру надання адміністративних послуг Ужгородської міської ради з метою отримання адміністративної послуги щодо встановлення пріоритету на розміщення зовнішньої реклами, однак відповідно до отриманої відповіді з Департаменту міського господарства позивача повідомили, що враховуючи наявність оскаржуваного рішення №176 від 13.06.2017 року та заборони розміщення реклами меншої за 18 кв.м. департамент вважає недоцільним подальший розгляд заяви позивача. Позивач вказує, що на його думку п.2 рішення №176 від 13.06.2017 року суперечить чинному законодавству України, а саме: Закону України «Про рекламу» та і взагалі законам логіки, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. Позивач зазначає, що оскаржуване рішення №176 від 13.06.2017 року в подальшому може слугувати підставою для прийняття незаконних рішень виконавчим комітетом та вчиненню протиправних дій працівниками муніципальної поліції та департаменту міського господарства. Згідно п. 2 рішення Виконавчого комітету Ужгородської міської ради "Про демонтаж об`єктів зовнішньої реклами" від 12.09.2018 року №258, вирішено питання про демонтаж рекламної конструкції "брандмауер" на фасаді будівлі по вул. О. Грибоєдова, 19 (Медичний центр Превеншн) - 2 од. Позивач наголошує, що вказана рекламна конструкція була вивішена позивачем не самовільно, оскільки спочатку було офіційне звернення з приводу надання інформації та вичерпний перелік документів для оформлення засобів інформації, відтак позивач покладався на консультацію спеціаліста департаменту. Таким чином, позивач просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач 1 надіслав до суду відзив на позовну заяву (а.с. 53-57, Т.1), згідно якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, мотивуючи тим, що позивачем було самовільно встановлено рекламні засоби. При цьому, відповідач 1 зазначав, що твердження позивача про порушення його прав при прийнятті рішення та втручання у форму реклами при прийнятті оскаржуваного рішення від 13.06.2017р. № 176 є безпідставним та необґрунтованим. Таким чином, відповідач 1 наголошував, що діяв у межах наданих повноважень та у спосіб визначений чинним законодавством України.

Сторони у судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду.

Представник позивача надіслав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити такі (а.с. 97, Т.2)

Згідно ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

У відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає за можливе розглянути справу по суті за відсутності сторін на підставі наявних матеріалів.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно п. 2 рішенням Виконавчого комітету Ужгородської міської ради №176 від 13.06.2017 року вирішено: Заборонити розміщення на території міста об`єктів зовнішньої реклами тину «банер», «розтяжка», «перетяжка», «транспарант», «брандмауер» загальна площа яких менше 18 кв. м. (а.с. 13).

05.06.2018 року позивач звернувся до Центру надання адміністративних послуг Ужгородської міської ради з метою отримання адміністративної послуги щодо встановлення пріоритету на розміщення рекламних конструкцій, а саме: "брандмауер" розміром 4х2,25 м. та "брандмауер" розміром 3х2,5 м. на фасаді будівлі по вул. Грибоєдова, 19.

Згідно відповідей від 11.06.2018 року, отриманих від Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради позивача повідомили, що враховуючи наявність рішення виконавчого комітету №176 від 13.06.2017 року "Про заборону розміщення об`єктів зовнішньої реклами" заборонено розміщення на території м. Ужгорода об`єктів зовнішньої реклами загальна площа яких менша за 18 кв.м., а тому враховуючи таку заборону Департамент міського господарства вважає недоцільним подальший розгляд поданих позивачем документів та повертає заяви за №267483 та за № 267484 від 05.06.2018 року - без розгляду (а.с. 19-20, Т.1).

В подальшому, згідно п. 2 рішення Виконавчого комітету Ужгородської міськради від 12.09.2018 року № 258, у зв`язку з відсутністю дозвільних документів на розміщення об`єктів зовнішньої реклами, визнано такими, що підлягають демонтажу, рекламні конструкції «брандмауер» на фасаді будівлі по вулиці Олександра Грибоєдова 19 (Медичний центр Prevention) 2 одиниці (а.с. 81, Т.1).

Вважаючи протиправними рішення Виконавчого комітету Ужгородської міськради №176 від 13.06.2017 року та від 12.09.2018 року № 258, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Згідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 144 Конституції України встановлено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які с обов`язковими до виконання на відповідній території.

Так, згідно оскаржуваного п. 2 рішення від 13.06.2017 №176 "Про заборону розміщення об`єктів зовнішньої реклами" вирішено: Заборонити розміщення на території міста об`єктів зовнішньої реклами типу "банер", "розтяжка", "перетяжка", "транспарант", "брандмауер" загальна площа яких менше 18 кв. м. (а.с. 13, Т.1).

Згідно ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (тут і надалі в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: а) власні (самоврядні) повноваження: п. 13 надання дозволу в порядку, встановленому законодавством, на розміщення реклами.

Відповідно до частини 1 статті 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті зади, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Законодавство України про рекламу складається з Закону України "Про рекламу" та інших нормативних актів, які регулюють відносини у сфері реклами.

Згідно ч. 1 ст. 16 Закону України "Про рекламу" (тут і надалі в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил ( 2067-2003-п ), що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Під час видачі дозволів на розміщення зовнішньої реклами втручання у форму та зміст зовнішньої реклами забороняється.

Розміщення зовнішньої реклами у межах смуги відведення автомобільних доріг здійснюється відповідно до цього Закону на підставі зазначених дозволів, які оформляються за участю центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами, або їх власників та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпеки дорожнього руху.

Зовнішня реклама на територіях, будинках та спорудах розміщується за згодою їх власників або уповноважених ними органів (осіб).

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України "Про рекламу" зовнішня реклама повинна відповідати таким вимогам: розміщуватись із дотриманням вимог техніки безпеки та із забезпеченням видимості дорожніх знаків, світлофорів, перехресть, пішохідних переходів, зупинок транспорту загального користування та не відтворювати зображення дорожніх знаків; освітлення зовнішньої реклами не повинно засліплювати учасників дорожнього руху, а також не повинно освітлювати квартири житлових будинків; фундаменти наземної зовнішньої реклами, що виступають над поверхнею землі, можуть бути декоративно оформлені; опори наземної зовнішньої реклами, що розташована вздовж проїжджої частини вулиць і доріг, повинні мати вертикальну дорожню розмітку, нанесену світлоповертаючими матеріалами, заввишки до 2 метрів від поверхні землі; нижній край зовнішньої реклами, що розміщується над проїжджою частиною, у тому числі на мостах, естакадах тощо, повинен розташовуватися на висоті не менше ніж 5 метрів від поверхні

дорожнього покриття; у місцях, де проїжджа частина вулиці межує з цоколями будівель або огорожами, зовнішня реклама може розміщуватися в одну з фасадами будівель або огорожами лінію.

Згідно ч. 3 ст. 16 Закону України "Про рекламу" забороняється розташовувати засоби зовнішньої реклами: на пішохідних доріжках та алеях; у населених пунктах на висоті менш ніж 5 метрів від поверхні дорожнього покриття, якщо їх рекламна поверхня виступає за межі краю проїжджої частини; поза населеними пунктами на відстані менш ніж 5 метрів від краю проїжджої частини.

Відповідно до ч. 4 ст. 16 Закону України "Про рекламу" розміщення зовнішньої реклами на пам`ятках національного або місцевого значення та в межах зон охорони цих пам`яток, історичних ареалів населених місць здійснюється відповідно до цього Закону на підставі дозволів, які оформляються за участю органів виконавчої влади, визначених Законом України "Про охорону культурної спадщини" (1805-140).

Таким чином, рішення від 13.06.2017 №176 "Про заборону розміщення об`єктів зовнішньої реклами" було прийнято відповідно до статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», статті 16 Закону України «Про рекламу», Постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 р. №2067 «Про затвердження типових правил розміщення зовнішньої реклами», рішення виконкому від 30.05.2012 року № 164 «Про Порядок розміщення зовнішньої реклами у м. Ужгороді», з метою збереження історико- архітектурного ансамблю центральної частини м. Ужгород та підвищення його туристичної привабливості.

Враховуючи вище викладене, суд приходить висновку, що рішення Виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 13.06.2017 №176 було прийнято в межах наданих повноважень та у спосіб визначений чинним законодавством, відтак відсутні підстави для скасування такого.

Щодо посилання позивача на те, що об`єкти зовнішньої реклами не були вивішені ним самовільно, оскільки позивач звертався до Центру надання адміністративних послуг Ужгородської міської ради з метою отримання адміністративної послуги щодо встановлення пріоритету на розміщення зовнішньої реклами, то суд зазначає наступне.

Типові правила розміщення зовнішньої реклами, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 2067 від 29.12.2003 р. (далі - Типові правила розміщення зовнішньої реклами) регулюють відносини, що виникають у зв`язку з розміщенням зовнішньої реклами у населених пунктах, та визначають порядок надання дозволів на розміщення такої реклами.

Згідно Типових правил розміщення зовнішньої реклами дозвіл - документ установленої форми, виданий розповсюджувачу зовнішньої реклами на підставі рішення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, який дає право на розміщення зовнішньої реклами на певний строк та у певному місці.

Відповідно до п. 3. Типових правил розміщення зовнішньої реклами зовнішня реклама розміщується на підставі дозволів та у порядку, встановленому виконавчими органами сільських, селищних, міських рад відповідно до цих Правил.

Видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу на розміщення зовнішньої реклами здійснюється відповідно до Закону України Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності.

Згідно п. 5 Типових правил розміщення зовнішньої реклами для регулювання діяльності з розміщення зовнішньої реклами сільська, селищна, міська рада може утворювати відділ, управління, інший виконавчий орган або покладати відповідні функції на існуючий відділ, управління (далі - робочий орган). Робочий орган не вправі подавати заяву та одержувати дозвіл на розміщення зовнішньої реклами.

У процесі регулювання діяльності з розміщення зовнішньої реклами робочим органом залучаються на громадських засадах представники галузевих рад підприємців, об`єднань громадян та об`єднань підприємств, які провадять діяльність у сфері реклами.

Згідно п. 20 Типових правив розміщення зовнішньої реклами виконавчий орган ради протягом одного робочого дня з дати одержання зазначених пропозицій приймає рішення про надання дозволу або про відмову у його наданні.

Дозвіл або відмова у його видачі видається не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після прийняття відповідного рішення.

Відповідно до пункту 24 Типових правил розміщення зовнішньої реклами виданий у встановленому порядку дозвіл є підставою для розміщення зовнішньої реклами та виконання робіт, пов`язаних з розташуванням рекламного засобу.

Таким чином, єдиною підставою для розміщення зовнішньої реклами та виконання робіт, пов`язаних з розташуванням рекламного засобу є саме виданий у встановленому порядку дозвіл.

Як вбачається із змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів, позивач виконав роботи, пов`язані з розташуванням рекламних конструкцій, а саме: "брандмауер" розміром 4х2,25 м. та "брандмауер" розміром 3х2,5 м. на фасаді будівлі по вул. Грибоєдова, 19 до отримання дозволу для розміщення даних об`єктів зовнішньої реклами.

При цьому суд констатує, що згідно вимог чинного законодавства України, саме по собі звернення особи із заявою (та документами) щодо встановлення пріоритету на розміщення зовнішньої реклами - не є законодавчо визначеною підставою для розташуванням об`єктів зовнішньої реклами, до отримання відповідного дозволу на розміщення такої реклами.

Доказів отримання у встановленому порядку відповідного дозволу на розміщення вказаних об`єктів зовнішньої реклами позивач до суду не надав та такі відсутні у матеріалах справи.

Таким чином, суд приходить висновку, що в порушення вимог п. 24 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, позивач виконав роботи, пов`язані з розташуванням рекламних конструкцій, а саме: "брандмауер" розміром 4х2,25 м. та "брандмауер" розміром 3х2,5 м. на фасаді будівлі по вул. Грибоєдова, 19 до отримання дозволу для розміщення даних об`єктів зовнішньої реклами.

Отже, у зв`язку з відсутністю дозвільних документів на розміщення об`єктів зовнішньої реклами, Виконавчим комітетом Ужгородської міської ради, у межах наданих повноважень та у спосіб визначених чинним законодавством України було винесено рішення про демонтаж рекламних конструкцій «брандмауер» на фасаді будівлі по вулиці Олександра Грибоєдова 19 (Медичний центр Prevention) 2 одиниці

Згідно Порядку розміщення зовнішньої реклами в м. Ужгороді (далі - Порядок), затвердженому рішенням Виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 30.05.2012р. № 164 самовільно встановлений рекламний засіб - рекламний засіб, розміщений без виданого у встановленому порядку дозволу або не демонтований власником після прийняття рішення виконавчим комітетом про відмову у продовженні дозволу або про його скасування у встановлений термін.

Розділом 6 Порядку встановлено, що під демонтажем розуміють комплекс заходів, які передбачають відокремлення рекламного засобу разом з основою від місця його розташування та транспортування у місце його подальшого зберігання.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, на підставі встановлених в судовому засіданні фактів та обставин, суд приходить висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст. 241, ч. 3 ст. 243, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Превеншн" (вул. Грибоєдова, буд. 19,м. Ужгород, Закарпатська область,88000, ) до Виконавчого комітету Ужгородської міської ради (пл. Поштова, буд. 3,м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ), Ужгородської міської ради (пл. Поштова, буд. 3,м. Ужгород, Закарпатська область,88000, ) про визнання протиправними та скасування рішень - відмовити.

2. Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду в строки визначені ст. 295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяМ.М. Луцович
Відповідно до ч. 3 ст. 243 КАС України рішення суду у повному обсязі складено та підписано 29.08.2022 року.