Справа № 440/4525/22
Суддя: К.І. Клочко
Дата ухвалення: 2022-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/4525/22

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Клочка К.І.

за участю:

секретаря судового засідання Куленяк А.І.,

представника позивача за первісним позовом та представника відповідача за зустрічним позовом Ясиновської В.П.,

представника відповідача за первісним позовом та представника позивача за зустрічним позовом Мартинюка О.С., розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення штрафів та зустрічний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області про визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Держпродспоживслужби в Полтавській області звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення штрафів, а саме просить:

- стягнути штраф згідно Рішення № 7 від 01 лютого 2022 року з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державного бюджету України (21081100 "Адміністративні штрафи та інші санкції", символ звітності 106, отримувач ГУК у Полт. обл./тг м. Полтава/21081100, , банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), р/р UA0016712) у розмірі 5083,00 (п`ять тисяч вісімдесят три) гривні, 00 копійок;

- стягнути штраф згідно Рішення № 8 від 01 лютого 2022 року з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державного бюджету України (21081100 "Адміністративні штрафи та інші санкції", символ звітності 106, отримувач ГУК у Полт. обл./тг м. Полтава/21081100, , банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), р/р UA0016712) у розмірі 5083,00 (п`ять тисяч вісімдесят три) гривні, 00 копійок.

15 червня 2022 року до суду подано зустрічну позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , у якій заявник просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області № 7 від 01 лютого 2022 року про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області № 8 від 01 лютого 2022 року про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 20.06.2022 прийнято зустрічну позовну заяву фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області про визнання протиправними та скасування рішень до спільного розгляду з первісним позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення штрафів та відкрито провадження за зустрічним позовом. Об`єднано в одне провадження по справі №440/4525/22 вимоги за зустрічним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області про визнання протиправними та скасування рішень з первісним позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення штрафів. Суд перейшов до розгляду справи №440/4525/22 за правилами загального провадження та призначив підготовче судове засідання на 10:00 10 серпня 2022 року.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 10.08.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом та представник відповідача за зустрічним позовом позовні вимоги первісного позову підтримала, проти задоволення зустрічного позову заперечувала.

Представник відповідача за первісним позовом та представник позивача за зустрічним позовом проти задоволення первісного позову заперечував, зустрічний позов просив задовольнити.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

19.01.2022 Головним управлінням Держпродспоживслужби в Полтавській області виявлено порушення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 ) частини 5 статті 8 Закону України "Про рекламу", внаслідок чого складено протокол № 2 відносно реклами "Дитячий одяг та іграшки. Знижки до - 40%" та протокол № 3 відносно реклами "Дитячий одяг та іграшки Розпродаж SALE".

Також 19.01.2022 Головним управлінням Держпродспоживслужби в Полтавській області прийнято рішення № 2 та № 3 про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу.

На вимогу Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області від 19.01.2022 № 17.4-10/04 ФОП ОСОБА_1 повідомив, що вивіски про розпродаж та знижки, які розміщені на фасаді нежитлової будівлі за вказаною адресою були придбані ним наприкінці 2018 року в м. Києві за ціною 150 грн та встановлені ним особисто, при цьому документального підтвердження вартості не надано, а також повідомив про демонтаж цих вивісок.

Згідно протоколу засідання по справі про порушення вимог законодавства про рекламу № 9 від 01.02.2022 щодо реклами "Дитячий одяг та іграшки. Знижки до - 40%" на ФОП ОСОБА_1 вирішено накласти штраф за недотримання встановлених законодавством вимог щодо змісту реклами та за розповсюдження реклами, в якій не дотримано встановлені законом вимоги щодо її змісту в розмірі 299 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розмірі 5083,00 грн, на підставі чого позивачем по первісному позову винесено рішення № 7 від 01.02.2022.

Згідно протоколу засідання по справі про порушення вимог законодавства про рекламу № 10 від 01.02.2022 щодо реклами "Дитячий одяг та іграшки Розпродаж SALE" на ФОП ОСОБА_1 вирішено накласти штраф за недотримання встановлених законодавством вимог щодо змісту реклами та за розповсюдження реклами, в якій не дотримано встановлені законом вимоги щодо її змісту в розмірі 299 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розмірі 5083,00 грн, на підставі чого позивачем по первісному позову винесено рішення № 8 від 01.02.2022.

ФОП ОСОБА_1 не погодився з такими рішеннями та звернувся до суду із зустрічним позовом у цій справі.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини другої статті 2 КАС України в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 1 Закону України «Про рекламу» визначено, що реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару.

Цією ж статтею передбачено, що зовнішня реклама - це реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.

Згідно з положеннями частини сьомої статті 8 Закону України «Про рекламу» розміщення інформації про виробника товару та/або товар у місцях, де цей товар реалізується чи надається споживачеві, у тому числі на елементах обладнання та/або оформлення місць торгівлі, а також безпосередньо на самому товарі та/або його упаковці, не вважається рекламою.

Положеннями частини шостої статті 9 Закону України «Про рекламу» встановлено, що вивіска чи табличка з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать цій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщена на внутрішній поверхні власного чи наданого у користування особі приміщення, на зовнішній поверхні будинку чи споруди не вище першого поверху або на поверсі, де знаходиться власне чи надане у користування особі приміщення, біля входу в таке приміщення, не вважається рекламою.

Нормами частини першої статті 16 Закону України «Про рекламу» передбачено, що розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Під час видачі дозволів на розміщення зовнішньої реклами втручання у форму та зміст зовнішньої реклами забороняється.

Розміщення зовнішньої реклами у межах смуги відведення автомобільних доріг здійснюється відповідно до цього Закону на підставі зазначених дозволів, які оформляються за участю центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами, або їх власників та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпеки дорожнього руху.

Зовнішня реклама на територіях, будинках та спорудах розміщується за згодою їх власників або уповноважених ними органів (осіб).

Стягнення плати за видачу дозволів забороняється.

Частиною другою вказаної статті передбачено вимоги до зовнішньої реклами, а саме: зовнішня реклама повинна розміщуватись із дотриманням вимог техніки безпеки та із забезпеченням видимості дорожніх знаків, світлофорів, перехресть, пішохідних переходів, зупинок транспорту загального користування та не відтворювати зображення дорожніх знаків; освітлення зовнішньої реклами не повинно засліплювати учасників дорожнього руху, а також не повинно освітлювати квартири житлових будинків; фундаменти наземної зовнішньої реклами, що виступають над поверхнею землі, можуть бути декоративно оформлені; опори наземної зовнішньої реклами, що розташована вздовж проїжджої частини вулиць і доріг, повинні мати вертикальну дорожню розмітку, нанесену світлоповертаючими матеріалами, заввишки до 2 метрів від поверхні землі; нижній край зовнішньої реклами, що розміщується над проїжджою частиною, у тому числі на мостах, естакадах тощо, повинен розташовуватися на висоті не менше ніж 5 метрів від поверхні дорожнього покриття; у місцях, де проїжджа частина вулиці межує з цоколями будівель або огорожами, зовнішня реклама може розміщуватися в одну з фасадами будівель або огорожами лінію.

Частиною третьою статті 16 Закону України «Про рекламу» передбачено, що розташовувати засоби зовнішньої реклами забороняється: на пішохідних доріжках та алеях; у населених пунктах на висоті менш ніж 5 метрів від поверхні дорожнього покриття, якщо їх рекламна поверхня виступає за межі краю проїжджої частини; поза населеними пунктами на відстані менш ніж 5 метрів від краю проїжджої частини.

Типові правила розміщення зовнішньої реклами затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 № 2067 (далі - Правила № 2067 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Ці Правила регулюють відносини, що виникають у зв`язку з розміщенням зовнішньої реклами у населених пунктах, та визначають порядок надання дозволів на розміщення такої реклами (пункт 1 Правил №2067).

Згідно з пунктом 2 Типових правил 2067 спеціальними конструкціями є тимчасові та стаціонарні рекламні засоби (світлові та несвітлові, наземні та неназемні (повітряні), плоскі та об`ємні стенди, щити, панно, транспаранти, троли, таблички, короби, механічні, динамічні, електронні табло, екрани, панелі, тумби, складні просторові конструкції, аеростати, повітряні кулі тощо), які використовуються для розміщення реклами; вивіска чи табличка - елемент на будинку, будівлі або споруді з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать такій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщений на зовнішній поверхні будинку, будівлі або споруди не вище першого поверху або на поверсі, де розташовується власне чи надане у користування особі приміщення (крім, випадків, коли суб`єкту господарювання належить на праві власності або користування вся будівля або споруда), біля входу у таке приміщення, який не є рекламою.

Системний аналіз вказаних положень дає змогу дійти висновку, що інформація про виробника товару та/або товар у місцях, де цей товар реалізується чи надається споживачеві, а також інформація, розміщена на зовнішній поверхні будинку чи споруди не вище першого поверху або на поверсі, де знаходиться власне чи надане у користування особі приміщення, біля входу у таке приміщення, яка не містить закликів придбавати товар або послугу, що реалізується суб`єктом, не є рекламою у розумінні статті 8 та статті 9 Закону України «Про рекламу».

Аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 11.04.2018 у справі №323/1766/17, від 04.09.2019 у справі №1340/4421/18, від 11.11.2019 у справі № 323/1360/17, від 27.02.2020 у справі №405/4704/15-а, від 25.03.2020 у справі №461/4489/16-а.

Отже, конструкції, розміщені ФОП ОСОБА_1 біля входу в його магазин, тобто у місці, де здійснюється торгівля, на зовнішній поверхні будинку не вище першого поверху, "Дитячий одяг та іграшки. Знижки до - 40%" та "Дитячий одяг та іграшки Розпродаж SALE" не є рекламою у розумінні положень Закону України «Про рекламу».

Відтак, підстави для застосування до ФОП ОСОБА_1 штрафу за порушення вимог частини 5 статті 8 Закону України "Про рекламу" відсутні.

Водночас, суд відхиляє доводи відповідача, що зазначені спірні конструкції ФОП ОСОБА_1 не відповідають законодавчо визначеним критеріям та ознакам вивіски, а відтак являються рекламою, оскільки порушення певних параметрів, встановлених для вивіски, за відсутності вищевикладених ознак зовнішньої реклами, не може бути підставою для притягнення до відповідальності за порушення вимог Закону України «Про рекламу».

Аналогічний висновок в подібних правовідносинах викладений у постанові Верховного Суду від 30.04.2020 у справі № 323/3491/16-а.

Враховуючи вищевикладене, рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області № 7 та № 8 від 01 лютого 2022 року є протиправними та підлягають скасуванню.

Відтак, позов Держпродспоживслужби в Полтавській області до фізичної особи-підприємець ОСОБА_1 про стягнення штрафів є безпідставним та підлягає залишенню без задоволення, а зустрічний позов фізичної особи-підприємець ОСОБА_1 є обгрунтованим та підлягає задоволенню.

Позовна заява містить інші доводи на користь заявлених вимог, які взяті до уваги однак, не зазначені в даному рішенні, оскільки мають опосередковане відношення у питанні встановлення протиправності оскаржуваних рішень.

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі Ruiz Torija v. Spain від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

За практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Частинами 1, 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на задоволення зустрічного позову у повному обсязі суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 витрат зі сплати судового збору в розмірі 1984,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 3, 6-10, 139, 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Первісний позов Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області (вул. Воскресенський узвіз, 7, м. Полтава, Полтавська область, 36020, ідентифікаційний код 40358617) до ФОП ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) про стягнення штрафів залишити без задоволення.

Зустрічний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області про визнання протиправними та скасування рішень задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області № 7 та № 8 від 01 лютого 2022 року про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 1984,80 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 13 вересня 2022 року.

Суддя К.І. Клочко