Справа № 379/529/22
Суддя: Разгуляєва О. В.
Дата ухвалення: 2022-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер: 379/529/22
Провадження № 2-а/379/10/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2022 року м.Тараща

Таращанський районний суд Київської області, в складі:

головуючого судді Разгуляєвої О.В.,

при секретарі Мовчан М.С.

розглянувши у порядку спрощеного провадження з викликом сторін у відкритому судовому засіданні в приміщенні Таращанського районного суду Київської області, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов позов ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління ДМС у м.Києві та Київській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Згідно обґрунтування позову, ОСОБА_1 зазначила, що являється громадянкою РФ, народилась в м. Тараща Київської області. З 2001 року проживає та працює в Україні. на початку квітні 2022р звернулась за місцем своєї реєстрації до територіального підрозділу Таращанського відділу ДМС України з приводу заміни посвідки та постійне місце проживання по досягненню 45 річного віку. Фахівцем підрозділу їй було роз"яснено, що під час агресії РФ та введенням війського стану на території України, прийом документів від громадян РФ та громадян Республіки Білорусь не здійснюються. Подати документи можна до відділу централізованого оформлення документів № 3 Управління з питань тимчасового та постійного проживання іноземців та осіб без громадянства, за адресою АДРЕСА_1 . Графік работи даного підрозділу в умовах війського стану не відомий, зв"язок за номерами телефонів квазаних на офіційному сайті був відсутній.

Враховуючи те, що на території України був введений воєнний стан та роз"яснень, які викладені на офіційному сайті ДМС України та офіційній сторінці ДМС України, де зазначалось, зокрема, що на період дії воєнного стану у громадян України, іноземців та осіб без громадянства обмежено можливість обміну документів, які посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус. Відтак , було запропоновано, що до відповідного нормативного врегулювання або відновлення робти ДМС у повному обсязі, під час перевірки документів для посвідчення особи, підтвердження громадянства України чи спеціального статусу, вказані особи можуть пред"являти документ, строк дії якого закінчився , або документ, до якого своєчасно не вклеєно фотокартку, як документ, що посвідчує особу. Крім того, станом на 14.04.2022р. роз"яснювалось, що якщо закінчується термін дії посвідки та тимчасове або постійне проживання, потрібно звернутися до підрозділу Міграційної служби. Якщо в регіоні , де знаходиться іноземець, наразі Міграційна служба не відновила свою роботу або відновила не в повній мірі, то можна звернутися до підрозділу в іншому регіоні або зачекати, поки відновиться робота. У разі, якщо протермінування посвідки відбулося не з вини іноземця, а внаслідок вищезазначених та інших причин, пов"язаних із введенням правового режиму воєнного стану в Україні, адміністративної відповідальності за це не буде.

Врахувавши дані роз"яснення та перебуваючи на восьмому місяці вагітності вона готувалась до планових пологів. З 16.05.2022р. по 25.05.2022р. знаходилась у пологовому відділенні ДУ "ІПАГ ім. академ. О.М. Лукянової НАМН України" м. Київ, а вже 16.06.2022р. звернулась до відділу централізованого оформлення документів № 3 Управління з питань тимчасового та постійного проживання іноземців та осіб без громаднства, де після огляду документів їй було відомлено в прийнятті документів, оскільки нею порушено законодавство України та направлено до Управління міграційного контролю, протидії нелегальній міграції та контролю центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області , де їй повідомили, що її посвідка недійсна та буде складено протокол, на її заперечення зазначили, що рішення приймає керівник та рекомендовано прийти наступного дня. Прибувши наступного дня до Управління їй повідомили, що відносно неї винесено постанову за ст. 203 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.

Позивач вважає, що притягнення її до адміністративної відповідальності є порушенням чинного законодавства, просить постанову про накладення адміністративного стягнення скасувати, а провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Ухвалою суду від 04.07.2022 року позовну заяву залишено без руху.

21.07.2022р. провадження у справі було відкрито та призначено судовий розгляд на 09.08.2022 року.

09.08.2022р. від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, представник відповідача не з`явився відзиву на позов не надав. Слухання справи відкладено на 08.09.2022р.

У судове засідання 08.09.2022р. сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, на вимогах позову наполягає у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзиву на позов не надав.

Відповідно до ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Положеннями ч.5 ст.262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст.205 КАС України).

З урахуванням ч.1 ст.205 КАС України, строків розгляду даної категорії справ, за наявності відзиву від відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, сповіщених належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову частково з огляду на наступне.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження Київська області, є громадянкою Російської Федерації, посвідка на постійне проживання в України ОСОБА_1 видана ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання з 08.09.2009р. АДРЕСА_2 , працює на посаді приймальниці речей в ФОП ОСОБА_2 з 01.07.2021р.

Як вбачається з виписки епікриз ДУ «ІПАГ ім. Академ. О.М. Лук`янової НАМН України» ОСОБА_1 знаходилась у пологовому відділенні для вагітних з 16.05.2022р. по 25.05.2022р.

16.06.2022р. головним спеціалістом Савченко М.В. Цетрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МКМ 010881, про те, що 16.06.2022р. о 15.00 за адресою АДРЕСА_3 виявлено громадянку РФ, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка порушила правила перебування іноземців на території України, а саме проживання за недійсними документами, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 203 КУпАП.

16.06.2022р. заступником начальника Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області , винесено постанову ПН МКМ 010858 про накладення адміністративного стягнення за ст. 203 ч.1 КУпАП на ОСОБА_1 у вигляді штрафу у розмірі 3400грн., якою встановлено, що 16.06.2022р. о 15.00 за адресою АДРЕСА_3 виявлено громадянку РФ ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,яка порушила правила перебування іноземців на території України, а саме проживання за недійснимми документами. Місце скоєння правопорушення АДРЕСА_2 , що є порушенням п.7, п.18 Порядку, затвердженого ПКМУ № 321 від 25.04.2018р.

Вирішуючи спір суд виходить із наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством є завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначаються Законом України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" від 22 вересня 2011 року № 3773-VI.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 1 цього Закону іноземцями та особами без громадянства, які тимчасово перебувають на території України, є іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території Україні протягом дії візи або на період, установлений законодавством чи міжнародним договором України, або якщо строк їх перебування на території України продовжено в установленому порядку.

Відповідно до ч.1 ст. 203 КУпАП порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, за недійсними документами або документами, термін дії яких закінчився, або працевлаштування без відповідного дозволу на це, якщо необхідність такого дозволу передбачено законодавством України, або недодержання встановленого порядку пересування і зміни місця проживання, або ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, неприбуття без поважних причин до визначеного місця навчання або працевлаштування після в`їзду в Україну у визначений строк, а так само порушення правил транзитного проїзду через територію України, крім порушень,передбачених частиною другою цієї статті.

П.7 Постанови КМУ № 321 від 25.04.2018р Про затвердження зразка, технічного опису бланка та Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання передбачено, що обмін посвідки здійснюється у разі:1) зміни інформації, внесеної до посвідки;2) виявлення помилки в інформації, внесеній до посвідки;3) закінчення строку дії посвідки;4) непридатності посвідки для подальшого використання;5) досягнення іноземцем або особою без громадянства 25- або 45-річного віку (у разі, коли іноземець або особа без громадянства, документовані посвідкою, що не містить безконтактного електронного носія).

У разі виникнення обставин (подій), у зв`язку з якими посвідка підлягає обміну (крім закінчення строку дії), документи для її обміну подаються протягом одного місяця з дати виникнення таких обставин (подій).

У разі коли у зв`язку із зміною прізвища та (або) власного імені чи по батькові, встановленням розбіжностей у записах необхідно обміняти паспортнийдокумент іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, документи для обміну посвідки подаються не пізніше ніж через місяць після отримання нового паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства (п.18 Постанови КМУ № 321 від 25.04.2018р Про затвердження зразка, технічного опису бланка та Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання).

Статтею 278 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на державний або громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законодавством передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП України визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з повідомлення Державної міграційної служби України про тимчасове призупинення роботи з надання адміністративних послуг, яке опубліковано 01.03.2022 року на веб-порталі Урядового порталу, де вказано, що в умовах воєнного стану Державною міграційною службою тимчасово призупинено роботу інформаційно-комунікаційних систем ДМС та надання адміністративних послуг, в тому числі і видача посвідок на тимчасове і постійне проживання іноземців. На період воєнного стану у іноземців обмежена можливість обміну документів, що посвідчують спеціальний статус особи, у зв`язку з чим вони можуть пред`являти документи, строк дії яких закінчився.

Згідно роз`яснень, які викладені на офіційному сайті ДМС України та офіційній сторінці Facebook ДМС України, де зазначалось, зокрема, що на період дії воєнного стану у громадян України, іноземців та осіб без громадянства обмежено можливість обміну документів, які посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус. Відтак , було запропоновано, що до відповідного нормативного врегулювання або відновлення робти ДМС у повному обсязі, під час перевірки документів для посвідчення особи, підтвердження громаднства України чи спеціального статусу, вказані особи можуть пред"являти документ, строк дії якого закінчився , або документ, до якого своєчасно не вклеєно фотокартку, як документ, що посвідчує особу. Крім того, станом на 14.04.2022р. роз"яснювалось, що якщо закінчується термін дії посвідки та тичасове або постійне проживання, потрібно звернутися до підрозділу Міграційної служби. Якщо в регіоні , де знаходиться іноземець, наразі Міграційна служба не відновила свою роботу або відновила не в повній мірі, то можна звернутися до підрозділу в іншому регіоні або зачекати, поки відновиться робота. У разі, якщо протермінування посвідки відбулося не з вини іноземця, а внаслідок вищезазначентх та інших причин, пов"язаних із введенням правового режиму воєнного стану в Україні, адміністративної відповідальності за це не буде.

Таким чином, враховуючи викладене, в умовах воєнного стану Державною міграційною службою тимчасово призупинено роботу інформаційно-комунікаційних систем ДМС та надання адміністративних послуг, в тому числі і видача посвідок на тимчасове і постійне проживання іноземців, ОСОБА_1 , як іноземка, була позбавлена можливості, подати документи протягом місяця з дати виникнення таких обставин, на здійснення обміну посвідки в зв`язку з досягненням 45-річного віку. Крім того, з 16.05.2022р. по 25.05.2022р. перебувала у пологовому відділенні, в зв`язку з пологами.

Так, 18 березня 2020 року Кабінетом Міністрів України було прийнято Постанова № 259 «Деякі питання реалізації актів законодавства у сфері міграції на період установлення на всій території України карантину».

Відповідно до п. 2 зазначеної Постанови (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) установлено, що: тимчасово, на період установлення на всій території України карантину та протягом 30 днів з дня його відміни, до іноземців та осіб без громадянства, які порушили законодавство у сфері міграції в частині недотримання ними строку перебування на території України чи оформлення, обміну посвідки на постійне або тимчасове проживання, якщо такі порушення настали в період або внаслідок установлення карантину, не застосовуються заходи адміністративного впливу; іноземці та особи без громадянства, які не змогли виїхати за межі України або в установленому порядку звернутися до територіальних органів/підрозділів Державної міграційної служби із заявою про продовження строку перебування на території України та/або про оформлення, обмін посвідки на постійне або тимчасове проживання у зв`язку із установленням карантину, якщо строк звернення для оформлення таких документів настав у період установлення на всій території України карантину, у строк до 30 днів з дня відміни карантину звертаються в установленому порядку до територіальних органів/підрозділів Державної міграційної служби для продовження строку перебування на території України чи оформлення, обміну посвідки на постійне або тимчасове проживання.

Кабінет Міністрів України постановою від 23.02.2022 р. № 229 вніс зміни, зокрема, до Постанови КМУ від 09.12.2020 р. № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». Вони передбачають, що продовжено термін дії карантину та обмежувальних протиепідемічних заходів в Україні для запобігання розповсюдженню COVID-19 із 31 березня до 31 травня 2022 р.

Таким чином, станом на час винесення постанови про накладення адміністративного стягнення, на території України установлений та діє карантин, тому до ОСОБА_1 не повинні застосовуватись заходи адміністративного впливу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Сам факт винесення оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, саме до цього зводяться висновки Верховного Суду викладені у постанові від 26 квітня 2018 року (справа №338/1/17)

Таким чином обґрунтованими є доводи позивача, щодо порушення його прав при накладенні адміністративного стягнення.

Приписами ст.129 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, задекларовано, що основними засадами судочинства, серед іншого, є змагальність та забезпечення доведеності вини.

Крім того, відповідно до принципу 6 Рекомендації № R (91) 1 Комітету ОСОБА_4 Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, ухваленої 13 лютого 1991 року, при застосуванні адміністративних санкцій, окрім сформульованих у Резолюції (77) 31 принципів справедливої адміністративної процедури, що звичайно застосовуються до адміністративних актів, слід керуватися такими особливими принципами: 1) особа, стосовно якої розглядається можливість застосування адміністративної санкції, попередньо інформується щодо фактів, які їй ставляться в вину;2) вона має достатньо часу для підготовки свого захисту залежно від складності справи та суворості санкцій, що можуть бути застосовані; 3) вона або її представник інформується стосовно характеру доказів у справі, зібраних проти неї; 4) вона має можливість висловити свою думку перед оголошенням рішення про санкцію; 5) адміністративний акт про застосування санкцій містить мотиви, на яких вона ґрунтується.

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

Щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, суд вважає необхідним відмовити, у зв`язку з недоведеністю їх наявності, а саме відсутність документального підтвердження надання правової допомоги.

Керуючись ст.ст. 77,242-246, 286 КАС України,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення серії ПН МКМ 010858 від 16.06.2022р, якою ДенисенкоЛюдмилу притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено штраф у розмірі 3400 гривень, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити .

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Відповідно до частини шістнадцятої статті 289 КАС України апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючийО. В. Разгуляєва