Справа № 308/9565/22
Суддя: Данко В. Й.
Дата ухвалення: 2022-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/9565/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2022 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі: головуючого судді Данко В.Й.,

з участю секретаря судового засідання Павлюх Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, інспектора рядового поліції 2 роти батальйону Управління патрульної поліції в Закарпатській області Гарасим Івана Миколайовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції, інспектора рядового поліції 2 роти батальйону Управління патрульної поліції в Закарпатській області Гарасим Івана Миколайовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що 17.07.2022 року приблизно в 14 год. 40 хв. на автомобілі CHEVROLET MALIBU д.н. НОМЕР_1 у м. Ужгород на вул. І.Франка, 62 був зупинений нарядом поліції. Вказує, що зупинивши авто включив аварійний сигнал і щоб було зручніше сидіти відстебнув ремінь безпеки.

Вказує, що до нього підійшла працівник поліції і попросила документи, а коли побачила, що позивач сидить вже з відстебнутим ременем безпеки, то запитала, чому він не пристебнутий ременем безпеки. Позивач вказує, що відповів, що їхав пристебнутим, а коли зупинився, то відстебнув ремінь безпеки.

Позивач вказує, що через деякий час до них підійшов інший працівник поліції і надав йому постанову «про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі» серії ЕАР №5629569 від 18.07.2022 року, якою на нього накладено штраф у розмірі 510 грн. 00 коп. за адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 121 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, просить скасувати постанову «про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі» серії ЕАР №5629569 від 18.07.2022 року.

Представник відповідача подав до суду відзив, в якому вказує наступне.

18.07.2022 року близько 14 год. 42 хв. екіпаж патрульної поліції під час несення служби в м. Ужгород, по вул. Івана Франка, 62, помітив автомобіль «Chevrolet Malibu» номерний знак НОМЕР_1 , який порушив п. 2.3В ПДР України, а саме: керував транспортним засобом, обладнаним засобами пасивної безпеки, та не був пристебнутий ременем безпеки, чим скоїв адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 121 КУпАП. Вищевказаний автомобіль було зупинено відповідно до положень ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Водієм зазначеного автомобіля виявився позивач. Інспектор належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину та підставу зупинки та перевірки документів, попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України на підставі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 ПДР України.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 2.3в ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 5 ст. 121 КУпАП було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо позивача.

Після чого водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Клопотань від позивача не надходило. Всі усні доводи позивача були взяті до уваги при розгляді справи про адміністративне правопорушення, письмових пояснень позивач не надав.

Інспектор виніс постанову на наклав стягнення на правопорушника в розмірі 510 грн., відповідно до санкції статті. Згідно зі ст. 285 КУпАП позивача було ознайомлено зі змістом постанови та під підпис було запропоновано отримати її копію.

На підставі вищенаведеного представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В судове засідання позивач не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату та місце розгляду справи був повідомлений завчасно належним чином.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 4 ст. 229 КАС України, судом не здійснювалося.

Враховуючи, що відповідно до ч. 1 ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі, та з огляду на те, що сторони по справі були повідомлені про місце і час розгляду справи своєчасно та належним чином, клопотань від учасників справи матеріали справи не містять, суд дослідив матеріали та докази, які були своєчасно долучені сторонами, та встановив наступне.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд доходить висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відносно ОСОБА_1 винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАР №5629569 від 18.07.2022 року, якою встановлено, що 18.07.2022 року о 14 год. 42 хв. в м. Ужгород, вул. Франка, 62, водій керував транспортним засобом, обладнаним засобами пасивної безпеки, та був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3.в ПДР - порушення правил користування ременями безпеки, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Даною постановою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Відповідно до п. 2.3.в ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

За змістом ч. 5 ст. 121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за Порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Ухвалою суду від 27.07.2022 року задоволено клопотання позивача та витребувано від відповідача запис службового відео-реєстратора інспектора рядового поліції 2 роти батальйону Управління патрульної поліції в Закарпатській області Гарасим Івана Миколайовича, зробленого 18.07.2022 року в період часу з 14:35 по 14:45.

З наданого відеозапису неможливо встановити, чи керував позивач вказаним транспортним засобом, будучи не пристебнутим ременем безпеки. З даного відеозапису взагалі не видно, хто був за кермом автомобіля.

Відтак, відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, відповідачем не доведено та не підтверджено належними доказами факту вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, та як наслідок, не доведено факту порушення позивачем правил дорожнього руху.

При цьому, сама по собі постанова поліцейського не може бути доказом вчинення адміністративного правопорушення, так як у вказаній постанові міститься лише описання правопорушення. Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за своєю правовою природою є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Отже, суд приходить до висновку в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тобто, в адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень, обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Позивач заперечує вчинення ним правопорушення, оскільки правила забезпечення безпеки дорожнього руху ним не були порушені, а відповідач покладений на нього обов`язок не виконав - не надав суду належних доказів, які б підтверджували правомірність його рішення.

За таких обставин, враховуючи відсутність доказів, які підтверджують наявність події і складу адміністративного правопорушення, а також те, що відповідачем не були вжиті заходи щодо повного, всебічного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №543/775/17, провадження № 11-1287апп18, відступила від раніше прийнятого висновку, який передбачав, що судовий збір при оскарженні постанов про адміністративне правопорушення сплаті не підлягає, та зазначила, що чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення. Розмір судового збору, який підлягає стягненню у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина п`ята статті 4 Закону № 3674-VI).

Згідно абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» з 1 січня 2022 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2481 гривня.

Таким чином, за подання даної позовної заяви до суду, оскільки позивач оскаржує одну постанову, підлягав сплаті судовий збір у розмірі 496,20 грн. Тому, при задоволенні вказаного позову з відповідача слід стягнути на користь позивача 496,20 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72-76, 243, 246, 250, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, інспектора рядового поліції 2 роти батальйону Управління патрульної поліції в Закарпатській області Гарасим Івана Миколайовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серія ЕАР №5629569 від 18.07.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3, ) суму понесених судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 496,20 (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок) грн.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції, , місцезнаходження: м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч. 2 ст. 299 КАС України.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених ст. 286 КАС України, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.Й. Данко