Справа № 160/8906/22
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2022-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 вересня 2022 року Справа № 160/8906/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОлійника В. М.
за участі секретаря судового засіданняБороди І.В.
позивача представника позивача представника відповідача Боднюка О.С. Збарської І.В. Борисенка А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання незаконними та скасування наказів, -
27 червня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якій просить:
- скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 13.06.2022 року №562 к про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ;
- скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 16.06.2022 року №632 о/с про звільнення зі служби в поліції, за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України), старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- поновити старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на посаді оперуповноваженого сектору відділу кримінальної поліції №1 Дніпровського районного управління поліції;
- стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) середній заробіток (грошове забезпечення) за час вимушеного прогулу з 16.06.2022 року по 2472,57 грн за кожен день вимушеного прогулу до дня проведення фактичного розрахунку.
В обґрунтування позову зазначено, що 13 червня 2022 року наказом № 562 к ГУНП в Дніпропетровській області позивач був звільнений з посади оперуповноваженого сектору відділу кримінальної поліції, відділення поліції № 1 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області, за порушення службової дисципліни, недотримання пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України Про національну поліцію, пунктів 1, частини 3 статті І Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзаців 2, 3 пункту І розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року №1179, пункту 11 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах підрозділах поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України №100, що виразилося у недотриманні принципів діяльності поліції в умовах воєнного стану та вчиненні дій не сумісних з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейського, що призвело до приниження авторитету органу Національної поліції України, у не інформуванні уповноваженого керівника про присутність в матеріалі ЄО відомостей котрі вказують на вчинення кримінального правопорушення тобто скоєнні проступку проти інтересів служби, який суперечить покладеним на працівників поліції основним обов`язкам, підриває довіру до нього як до правоохоронця та носія влади.
Зазначений наказ реалізований наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 632 о/с від 16.06.2022 року, яким відповідно Закону України "Про Національну поліцію" звільнено зі служби в поліції згідно п.6 ч.1 статті 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 оперуповноваженого сектору кримінальної поліції № 1 Дніпровського районного управління поліції з 16 червня 2022 року.
Проте, на час звільнення позивача зі служби, розслідування зазначеного кримінального провадження не закінчено та вироку суду про визнання ОСОБА_1 винним не ухвалено.
Таким чином, без вироку суду в кримінальній справі позивача фактично визнано винним в інкримінованому йому діянні та звільнено зі служби, у той час як ст. 62 Конституції України гарантований принцип презумпції невинуватості.
Окрім того, відповідачем під час службового розслідування не встановлено факту вчинення позивачем будь-яких інших дій, які б виходили за межі висунутої підозри про вчинення кримінального правопорушення.
У висновку про результати службового розслідування відсутнє конкретне посилання на те, яких саме принципів діяльності працівник поліції ОСОБА_1 не дотримався та які саме дії, не сумісні з вимогами, що пред`являються до професійно - етичних якостей поліцейського, позивач вчинив. За таких обставин, звільнення позивача є незаконним, а позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Отже, позивач зауважує, що з урахуванням приписів статті 62 Конституції України тільки у разі набрання законної сили обвинувальним вироком суду відносно ОСОБА_1 у ГУНП в Дніпропетровській області будуть усі правові підстави для його звільнення з посади, а оскільки висновки службового розслідування містять лише ті порушення, які інкримінуються позивачу у кримінальному провадженні, то їм буде надана оцінка судом лише під час розгляду кримінального провадження. Жодних інших діянь порушення позивачем службових обов`язків в оскаржуваному наказі не зазначено.
Таким чином, законність звільнення позивача з огляду на встановлення факту причетності останнього до скоєння кримінального правопорушення, може бути встановлена лише вироком суду в кримінальній справі, постановою про закриття кримінальної справи з нереабілітуючих підстав. Враховуючи відсутність вироку суду на момент звільнення за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію", звільнення позивача зі служби в поліції на підставі матеріалів незакінченої кримінальної справи є незаконним.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 липня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 28 липня 2022 року. 28 липня 2022 року.
28 липня 2022 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був прийнятий на службу до Національної поліції України; з 01.12.2016 року наказом ГУНП в Дніпропетровській області Боднюк О.С. призначений оперуповноваженим сектору кримінальної поліції Амур - Нижньодніпровського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП; з 22.02.2022 ОСОБА_1 призначений оперуповноваженим сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Дніпровського районного управління поліції ГУНП (переміщений відповідно до п.2 ч. 1 ст.65 Закону України Про Національну поліцію (у зв`язку з проведенням реорганізації). Наказом ГУНП від 16.06.2022 року № 632 о/с згідно з Законом України Про Національну поліцію старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 - оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції №1 Дніпровського районного управління поліції було звільнено за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) з 16.06.2022 року.
Вказана надзвичайна подія за участю старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 стала можливою через особисту недисциплінованість, зокрема, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , не виявлення ним високої свідомості дисципліни, порушення основних обов`язків поліцейського та ігнорування останнім вимог чинного законодавства, що свідчить про його низькі морально-ділові якості, що у свою чергу суперечить інтересам законності і компрометує звання поліцейського.
Також вказує, що дискредитація звання поліцейського за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їхніх працівників у очах громадськості та є несумісним з подальшим проходженням служби.
Отже, Дисциплінарною комісією ГУНП встановлено, що старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 було відомо про вимоги НП та ГУНП щодо недопущення фактів порушення службової дисципліни та дій, що можуть призвести до приниження авторитету Національної поліції, а тому останній мав усвідомлювати, що здійснення з його боку будь - яких дій, які вказують на необ`єктивність та упередженість, а також ті, що викликають сумнів у належному виконанні ним службових обов`язків, призведе до приниження авторитету органу Національної поліції, та як наслідок до притягнення останнього до суворої відповідальності, аж до звільнення зі служби в поліції.
Отже, старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , усвідомлюючи можливість притягнення до найсуворішого з видів дисциплінарних стягнень, вчинив діяння, несумісне з його посадою та можливістю подальшого проходження служби в поліції, оскільки скоїв проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього, як до носія влади та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.
Таким чином, в результаті повного та всебічного з`ясування обставин за фактом надзвичайної події за участю оперуповноважених СКП ВП № 1 Дніпровського РУП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , старшого лейтенанта поліції Челахова ЛК., лейтенанта поліції ОСОБА_4 , що мала місце 12.05.2022 року, також щодо можливих фактів неналежної організації відповідно до п.2 наказу ГУНП від 13.06.2022 року № 562к Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських відділення поліції №1 Дніпровського районного управління поліції ГУНП - за порушення службової дисципліни, недотримання вимог пунктів 1,2 частини 1 статті 18 Закону України Про Національну поліцію, Присяги працівника поліції, пункту 1 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзаців 2,3 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, пункту 11 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 року № 100, що виразилося у недотриманні принципів діяльності поліції в умовах воєнного стану та вчиненні дій не сумісних з вимогами, які пред`являються до професійно - етичних якостей поліцейського та призвели до приниження авторитету Національної поліції України, у не інформуванні уповноваженого керівника про присутність в матеріалі ЄО відомостей, котрі вказують на вчинення кримінального правопорушення, тобто скоєнні проступку проти інтересів служби, який суперечить покладеним на працівника поліції основним обов`язкам, підриває довіру до нього як до правоохоронця та носія влади, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, застосовано до оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції №1 Дніпровського РУП ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції, яке реалізовано в установленому порядку наказом ГУНП від 16.06.2022 року № 632 о/с.
Представник відповідача звертає увагу на те, що у ході службового розслідування дисциплінарна комісія ГУНП не вирішувала питання про обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_1 , яке здійснюється в межах досудового розслідування, а лише перевіряла дотримання позивачем вимог, які пред`являються до поліцейських та наявності в діях ОСОБА_1 складу дисциплінарного проступку. Також просить врахувати, що спеціальні юридичні і моральні нормі пред`являють підвищені вимоги до почуття відповідальності поліцейського.
Вказує, що ОСОБА_1 , склавши Присягу, добровільно взяв на себе зобов`язання, і був обізнаний, що за порушення цих вимог його буде притягнуто до суворої дисциплінарної відповідальності аж до звільнення зі служби в поліції; ОСОБА_1 неодноразово було ознайомлено з оглядами про стан дисципліни і законності та інших подій серед особового складу Національної поліції України з метою недопущення порушення дисципліни.
Представник відповідача також просить врахувати, що рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача ґрунтується на самостійних правових підставах. Набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення є підставою для звільнення поліцейського зі служби відповідно до п.10 ч.1 ст.77 Закону України Про Національну поліцію.
ОСОБА_1 звільнено зі служби відповідно до п.6 ч.1 ст.77 Закону України Про Національну поліцію (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби).
Вважає, що поняття службова дисципліна включає у себе не лише обов`язок особи належним чином виконувати свої службові обов`язки, а і обов`язок дотримуватися положень чинного законодавства та Присяги.
Таким чином, позивач, у силу своїх службових обов`язків, був зобов`язаний не допускати дій, що ганьблять звання працівника поліції або підривають авторитет поліції, інших стосунків, які носять корисливий або протиправний характер. Поведінка працівника поліції завжди і за будь-яких обставин має бути бездоганною, відповідати високим стандартам професіоналізму і морально - етичним принципам правоохоронця. Ніщо не повинно паплюжити ділову репутацію та авторитет правоохоронного органу.
Отже, тяжкість застосованого до позивача виду дисциплінарного стягнення відповідає вчиненому дисциплінарному проступку.
Вважає, що при застосуванні до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції, ГУНП діяло в межах повноважень, у спосіб та в порядку, передбаченому чинним законодавством.
З урахуванням наведеного, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову.
01 серпня 2022 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій вказано наступне.
Висновок службового розслідування містить виключно текст підозри, а те, що у висновку інколи по тексту фігурує фраза членами дисциплінарної комісії встановлено, не відповідає дійсності, оскільки єдиним про що зазначено як у висновку, так і у відповіді на відзив є матеріали досудового розслідування.
Те,, що після тексту підозри комісією зазначено хаотичний перелік нібито порушених пунктів Дисциплінарного статуту, є виключно підтвердженням того, що відповідачем вже фактично визнано ОСОБА_1 винним в інкримінованому йому діянні та звільнено зі служби.
Наголошує, що висновки службового розслідування містять лише ті порушення, які інкримінуються позивачу у кримінальному провадженні, та жодного відношення до перевірки порушень пунктів Дисциплінарного статуту не мають.
Відповідач, як в матеріалах службового розслідування, так і у відзиві на позовну заяву виключно описує фабулу інкримінованої підозри в кримінальному провадженні.
Вказує, що на необґрунтованість події вимагання позивачем грошових коштів звернув увагу і Кіровський районний суд м. Дніпропетровська під час обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_1 , та за відсутності належного обґрунтування підозри відмовив прокурору в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідач вважає, що дане кримінальне провадження підтверджує той факт, що подібні обставини порушення дисциплінарного статуту позивачем вже здійснювались.
Однак, неодноразово було зазначено, що після такого якісного службового розслідування, всі оперуповноважені так і перебувають на своїх посадах, а справа в Жовтневому суді розглядаєтеся, однак не містить перспективи обвинувального вироку.
Крім того, представник позивача вказує, що у відзиві відповідач зазначає про 9 фактів безпідставного списання матеріалів Єдиного обліку. Однак, відповідач описує виключно 1 випадок такого списання матеріалів не зазначаючи про те, в чому полягає ця безпідставність.
Звертає увагу на те, що позивач у позовній заяві побудував чітку позицію щодо не підтвердження відповідачем безпідставного списання матеріалів єдиного обліку, однак відповідач не скористався можливістю виправити свою помилку та зазначити у відзиві, що саме було порушено позивачем та чому. Жодних аргументів не існує на підтвердження того факту, що позивач апріорі має такі повноваження, щоб бути звинуваченим у безпідставному списанні матеріалів.
Отже, службовим розслідуванням фактично не встановлено обставини щодо порушення позивачем вимог статті 1 Дисциплінарного статуту, статті 18 Закону №580-VІІІ та Правил етичної поведінки поліцейських. Зібрані в ході проведення службового розслідування матеріали не є самостійною і достатньою підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.
Факти, встановлені службовим розслідуванням, неможливо трактувати як порушення поліцейським службової дисципліни.
Таким чином, оскаржувані накази про звільнення позивача з займаної посади незаконні та винесені з грубим порушенням чинного законодавства України, міжнародних договорів, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, практики Європейського суду з прав людини, а також за відсутності будь-яких передбачених законодавством підстав для його звільнення.
08 серпня 2022 року від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких підтримано позицію викладену у відзиві на позовну заяву.
Останнє судове засідання в справі відбулося 01 вересня 2022 року.
У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі, адміністративний позов просили задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_1 проходив службу на посаді оперуповноваженого сектору відділу кримінальної поліції відділення поліції № 1 Дніпровського районного управління поліції в Дніпропетровській області.
Після передачі ОСОБА_5 зазначеної суми, 12.05.2022 року старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , лейтенант поліції ОСОБА_7 затримані в порядку ст.208 КПК України.
Дисциплінарною комісією у складі: голови дисциплінарної комісії - заступника начальника ГУНП - начальника кримінальної поліції полковника поліції Бухінника СА. та членів дисциплінарної комісії - начальника УГІ ГУНП полковника поліції ОСОБА_8 , заступника начальника управління - начальника відділу службових розслідувань УГІ ГУНП підполковника поліції ОСОБА_9 , начальника відділу запобігання корупції ГУНП майора поліції Третьякова М/О., старшого інспектора з особливих доручень відділу службових розслідувань УГІ ГУНП капітана поліції Мухи О.В., старшого інспектора відділу підтримки УГІ розслідувань УГІ ГУНП капітана поліції Тура В.В. та старшого оперуповноваженого Дніпропетровського управління ДВБ Національної поліції України капітана поліції ОСОБА_10 (за згодою), відповідно до вимог Дисциплінарного статуту Національної поліції України та Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893, на підставі наказу ГУНП від 13.05.2022 № 682, зі змінами встановленими наказом ГУНП від 10.06.2022 № 860, у межах строків визначених наказом ГУНП від 28.05.2022 № 778, розглянуто справу в формі письмового провадження за фактом надзвичайної події за участю оперуповноважених сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Дніпровського РУП ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 та лейтенанта поліції ОСОБА_4 , що мала місце 12.05.2022, а також щодо можливих фактів неналежної організації роботи останніх, що призвели до порушення службової дисципліни.
Після передачі ОСОБА_5 зазначеної суми вищевказані поліцейські були затримані у порядку статті 208 КПК України.
14.05.2022 року ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 були оголошені повідомлення про підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 28, частиною 3 статті 369-2 КК України; 14.05.2022 Кіровським районним судом м. Дніпропетровська до підозрюваного ОСОБА_1 було застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
У ході проведення службового розслідування, аналізом змісту вищевказаних документів, а також інших отриманих з цього приводу відомостей з`ясовано, що на початку квітня 2022 року ОСОБА_5 зателефонував її зять ОСОБА_2 і розповів про його затримання зі сліп-пахетами працівниками поліції, у зв`язку з чим попросив приїхати додому. За місцем мешкання останнього ОСОБА_1 та ОСОБА_4 підтвердили вказану інформацію ОСОБА_5 , висунувши їй вимогу про надання їм неправомірної вимоги за не притягнення ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності.
У подальшому вказані поліцейські до свого злочинного плану долучили старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 .
Натомість ОСОБА_5 наголосила зазначеним поліцейським, що в неї немає коштів, у зв`язку з чим останні надали час їх зібрати.
У подальшому, а саме 12.05.2022 року ОСОБА_1 , знаходячись у невстановленому місці, діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зателефонував зі свого мобільного телефону ОСОБА_5 , повідомивши про необхідність зустрітись з приводу надання їм неправомірної вигоди, на що остання погодилась.
Також, цього ж дня заступником начальника СКП ВП № 1 старшим лейтенантом поліції ОСОБА_12 було дано усну вказівку вищевказаним поліцейським після судового засідання перевірити оперативну інформацію шляхом встановлення гр. ОСОБА_13 , яка викрала у гр. ОСОБА_14 мобільний телефон.
Отримавши під примусом згоду від ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , нехтуючи вимоги керівництва, після судового засідання поїхали на автомобілі, яким користується ОСОБА_4 , до ТРЦ NEO PLAZA, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Прибувши на місце, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 пішли на зустріч з ОСОБА_5 , а ОСОБА_4 залишився за кермом автомобіля.
Поліцейські ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 заперечують факт отримання ними неправомірної вигоди від ОСОБА_5 , обґрунтовуючи це тим, що за адресою АДРЕСА_1 прибули з метою виявлення ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , оскільки у них була наявна інформація про їх знаходження поблизу ТРЦ. Упевнившись у відсутності останніх за даною адресою, поліцейські прийняли рішення поїхати до місця проживання останніх, однак, у ОСОБА_1 виникла необхідність придбати в кіоску поряд з ТРЦ пачку цигарок. Ураховуючи, що у ОСОБА_1 травма ноги, його супроводжував ОСОБА_3 .
Придбавши сигарети, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 повернулися до автомобіля, де знаходився ОСОБА_4 ; після чого вони були затримані поліцейськими Дніпропетровського управління ДВБ Національної поліції України спільно з працівниками Територіального управління ДБР, розташованого у м. Полтаві.
За даним фактом теж проводилося службове розслідування. Виходячи з наявних матеріалів ( отримані під час проведення попереднього службового розслідування) у ході якого було встановлено, що у травні 2020 року ОСОБА_3 , діючи умисно з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою особистого збагачення, шляхом примушування ( застосування заходів психологічного та фізичного насильства) місцевих жителів до надання йому неправомірної вигоди, а також з метою спонукання у визнанні ними вини у злочинах, для створення видимості ефективного розкриття злочинів, прикриття реального стану протидії злочинності і, як наслідок, одержання в майбутньому переваг перед керівництвом відділення поліції, створив стійке злочинне об`єднання у формі організованої групи, до складу якої входили оперуповноважені СКП ВП №1 Дніпровського РУП: ОСОБА_16 , ОСОБА_1 , ОСОБА_17 та колишній оперуповноважений СКП ВП №1 ОСОБА_18 .
Протягом 2020-2021 років вказана організована та очолювана старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 злочинна група вчинила низку тяжких кримінальних правопорушень у сфері службової діяльності.
Починаючи з травня 2020 року старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , проводячи перевірку за зверненнями громадян та іншими матеріалами, зареєстрованими в інформаційно - телекомунікаційній системі Інформаційний портал Національної поліції України, розгляд яких йому було доручено керівництвом, встановлював можливо причетних до кримінальних правопорушень осіб, після чого, за допомогою ОСОБА_19 та ОСОБА_4 , доставляв їх до адміністративної будівлі ВП №1, де спільно з останніми вимагав від них неправомірну вигоду за не притягнення до кримінальної відповідальності.
У подальшому ОСОБА_3 залучив до діяльності організованої ним групи заступника командира роти № 1 батальону № 2 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП Національної поліції України ОСОБА_20 та інспектора цього ж підрозділу ОСОБА_21 . При цьому, ОСОБА_3 ввів останніх в оману про нібито законний характер своєї діяльності. Так, згідно досягнутої між ними домовленості ОСОБА_20 та ОСОБА_22 повинні були у разі виявлення в ході оглядів зупинених транспортних засобів заборонених речовин та речей, обмежених в цивільному обороті, повідомляти про це особистими засобами мобільного зв`язку ОСОБА_3 чи членів організованої групи.
Крім іншого, у попередньому службовому розслідуванні зазначено, що 15.02.2021 року о 20-10 старший лейтенант ОСОБА_1 та лейтенант ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою, з використанням наданої їм влади, з метою особистого збагачення, у службовому кабінеті № 310 вимагали від доставленого гр. ОСОБА_23 неправомірну вигоду у розмірі 1000 доларів США за не притягнення його до кримінальної відповідальності.
У свою чергу, ОСОБА_24 погодився та разом зі своєю дружиною - ОСОБА_25 вирушив до банкомату для зняття грошових коштів.
Вищевказана інформація відображена у матеріалах попереднього службового розслідування, проведеного на підставі наказу ГУНП від 14.09.2021 року № 1903, а саме у висновку від 28.10.2021 року, повідомленнях про підозру ОСОБА_16 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 від 10.09.2021 року, а також у поданні Дніпропетровської обласної прокуратури від 24.09.2021 року № 31/2-865 вих.-21.
За результатами проведеного згаданого службового розслідування, в діях вищевказаних поліцейських були встановлені дисциплінарні проступки, однак, з урахуванням вимог частини 1 статті 21 Дисциплінарного статуту Національної поліції України питання про застосування до останніх заходів дисциплінарного впливу не розглядалося, оскільки з моменту їх вчинення до дня виявлення порушення службової дисципліни минуло більше ніж шість місяців.
У ході службового розслідування також встановлено 9 фактів безпідставного списання до справи відділення поліції №1 Дніпровського РУП ГУНП матеріалів єдиного обліку ( далі-ЄО) з ознаками вчинення кримінальних правопорушень.
Останній невідкладно відповідний рапорт про наявність ознак кримінального правопорушення в матеріалах за заявою ОСОБА_26 про вчинення крадіжки не склав, об`єктивну та всебічну перевірку за вказаним матеріалом не провів та того ж дня висновком списав до справи.
В ході проведення службового розслідування були опитані ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_12 .
За результатами вищевказаного службового розслідування дисциплінарною комісією 11.06.2022 року складено висновок, затверджений начальником ГУНП в Дніпропетровській області 11.06.2022 року, у якому пропонується, зокрема, за порушення службової дисципліни, недотримання вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України Про Національну поліцію, Присяги працівника поліції, пункту 1 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзаців 1, 2 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, пункту 11 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, що виразилося у недотримані принципів діяльності поліції в умовах воєнного стану та вчиненні дій не сумісних з вимогами, які пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейського та призвели до приниження авторитету Національної поліції України, у не інформуванні уповноваженого керівника про присутність в матеріалі ЄО відомостей, котрі вказують на вчинення кримінального правопорушення, тобто скоєнні проступку проти інтересів служби, який суперечить покладеним на працівників поліції основним обов`язкам, підриває довіру до нього як до правоохоронця та носія влади, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, застосувати до оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Дніпровського РУП ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції.
13 червня 2022 року Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області винесено наказ № 562 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських відділення № 1 Дніпровського районного управління поліції ГУНП», яким, зокрема, за порушення службової дисципліни, недотримання вимог пунктів 1. 2 частини 1 статті 18 Закону України Про Національну поліцію, Присяги працівника поліції, пункту 1 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзаців 2, 3 пункту 1 розділу П Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, пункту 11 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, що виразилося у недотримані принципів діяльності поліції в умовах воєнного стану та вчиненні дій не сумісних з вимогами, які пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейського та призвели до приниження авторитету Національної поліції України, у не інформуванні уповноваженого керівника про присутність в матеріалі ЄО відомостей, котрі вказують на вчинення кримінального правопорушення, тобто скоєнні проступку проти інтересів служби, який суперечить покладеним на працівників поліції основним обов`язкам, підриває довіру до нього як до правоохоронця та носія влади, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, застосувати до оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Дніпровського РУП ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції.
Наказом Головного управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області № 632 о/с від 16.06.2022 року "По особовому складу" звільнено зі служби в поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).
Не погоджуючись із вищевказаними наказами, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи оцінку правомірності винесених наказів, суд виходить з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Законом України "Про Національну поліцію" визначено правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.
Частиною 1 статті 1 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
За визначенням статті 3 Закону України "Про Національну поліцію" у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Відповідно до частини 1 статті 18 Закону поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.
Частиною 2 статті 18 Закону встановлено, що поліцейський зобов`язаний професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
Відповідно до частини 1 статті 19 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону у разі вчинення протиправних діянь.
Частиною 2 статті 19 Закону України "Про національну поліцію" встановлено підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності.
Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України Про Національну поліцію поліцейський звільняється зі служби у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Відповідно до частин 1, 2 статті 1 Закону України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" (далі - Дисциплінарний статут) службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.
Пунктами 1, 6 Дисциплінарного статуту встановлено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України.
Згідно з частиною 1 статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Дисциплінарним проступком, відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту, визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Частинами 1, 2, 4 статті 14 Дисциплінарного статуту встановлено, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Відповідно до частин 1, 2 статті 18 Дисциплінарного статуту, під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.
Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; 2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України Про захист персональних даних, Про державну таємницю та іншими законами; 4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою.
Згідно з частиною 3 статті 11 Закону України "Про Національну поліцію", рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції.
Відповідно частини 1 статті 64 Закону України "Про Національну поліцію" особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".
Згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану", затвердженим Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022 року, в Україні було тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, обмежено конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 - 34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України, таким чином було обмежено право висловлювати окрему думку, яка може бути розцінена як така, що може збурити, або сприяти розхитуванню ситуації в країні.
Метою Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, є урегулювання поведінки поліцейських з дотриманням етичних норм, формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.
Відповідно до пункту 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, поліцейський за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.
Згідно з абзацом 5 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України Про Національну поліцію, Про запобігання корупції та іншими актами законодавства України.
Суд враховує, що зі змісту присяги працівника поліції слідує, що його поведінка має відповідати очікуванню громадськості й забезпечувати довіру суспільства та громадян до поліції, не тільки під час виконання службових обов`язків, а й у повсякденному житті. Працівник поліції має усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, стверджувати та відстоювати честь і гідність свого звання, несучи відповідальність перед державою і суспільством та вживати заходів задля підвищення авторитету і позитивного іміджу органів поліції.
Тобто, поліцейський повинен уникати вчинення таких дій, які підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.
За статтею 14 Дисциплінарного статуту обставини дисциплінарного проступку підлягають з`ясуванню під час проведення службового розслідування і в разі підтвердження факту його вчинення на поліцейського повинно бути накладене дисциплінарне стягнення, у тому числі, шляхом його звільнення зі служби, що є крайнім заходом дисциплінарного впливу.
З урахуванням положень частини 2 статті 5 Дисциплінарного статуту, притягнення працівника поліції до дисциплінарної відповідальності є самостійним юридичним наслідком, який настає у разі скоєння ним дисциплінарного проступку. Обставини, що передували притягненню особи до даного виду відповідальності, можуть потягнути за собою настання інших наслідків у вигляді адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, але, це не може слугувати підставою для звільнення працівника поліції саме від дисциплінарної відповідальності.
Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 18.04.2019 у справі №804/1831/16.
Однією із загальних рис дисциплінарної відповідальності, якою вона відрізняється від інших видів юридичної відповідальності, є можливість її застосування без рішення суду на підставі вчинення дисциплінарного проступку.
Аналіз співвідношення кримінальної та дисциплінарної відповідальності особи свідчить про те, що перша застосовується за діяння, котре є суспільно небезпечним, охоплюється положеннями Кримінального кодексу України, та за яке передбачено найбільш суворий захід державного примусу. На відміну від кримінальної відповідальності, дисциплінарна відрізняється тим, що підставою її застосування завжди є порушення встановленої організації праці або порушення загальновстановлених зобов`язань, які можуть бути передбачені службовими обов`язками суб`єкта проступку.
Щодо встановлених обставин у даній справі, суд зауважує, що дисциплінарна комісія перевірила виключно викладені у матеріалах службового розслідування відомості на предмет дотримання вимог, що ставляться до посадових осіб органів Національної поліції та наявності в описаних діях позивача складу дисциплінарного проступку.
Разом з цим, судом в межах розгляду даної справи не досліджується питання наявності або відсутності вини в діях позивача щодо вчинення ним будь-якого кримінального правопорушення, а надається правова оцінка обставинам наявності або відсутності вчинення ним дисциплінарного проступку, та, як наслідок, правомірність прийняття оскаржуваних наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та про звільнення позивача.
Досліджені судом матеріали справи підтверджують факт вчинення дисциплінарного проступку ОСОБА_1 .
З огляду на підтвердження фактів наявності дисциплінарного проступку у діях позивача, суд приходить до висновку, що накази Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 13 червня 2022 року № 562к та від 16 червня 2022 року № 632 о/с є правомірними, такими, що прийняті відповідно до положень пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України Про Національну поліцію, та не підлягають скасуванню.
Стосовно твердження позивача про відсутність обвинувального вироку відносно нього, як на доказ відсутності в його діях дисциплінарного проступку, суд зазначає, що наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, тобто відсутність або наявність підстав для притягнення до кримінальної відповідальності, не є підставою для звільнення останнього від дисциплінарної відповідальності та ніяким чином не може ототожнюватись з наявністю фактів порушення службової дисципліни, тобто з дисциплінарною відповідальністю, до якої було притягнуто останнього.
Суд звертає увагу на те, що в ході службового розслідування дисциплінарна комісія ГУНП не вирішувала питання про обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_1 , яке здійснюється в межах досудового розслідування, а лише перевіряла дотримання позивачем вимог, які пред`являються до поліцейських та наявності в діях ОСОБА_1 складу дисциплінарного проступку.
Таким чином, дані посилання не є підставою для скасування наказів про звільнення позивача.
Відповідно до частини 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною 1 статті 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно з ч. 1 та ч. 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З огляду на сукупність встановлених фактичних обставин, висновків Верховного Суду у подібних правовідносинах, виходячи із вимог національного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що відповідачем правомірно обрано позивачу такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення з поліції, оскільки вчинений позивачем проступок є таким, що дискредитує звання поліцейського і негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства; такий захід дисциплінарного впливу застосовано відповідачем обґрунтовано, розсудливо, пропорційно, тобто з урахуванням балансу між несприятливими наслідками та цілями, на досягнення яких він спрямований.
Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати у справі не стягуються.
Керуючись ст.ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання незаконними та скасування наказів відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення суду складений 12 вересня 2022 року.

Суддя В.М. Олійник