Справа № 280/3472/22
Суддя: Артоуз Олеся Олександрівна
Дата ухвалення: 2022-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

05 вересня 2022 року Справа № 280/3472/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Артоуз О.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (Місце ресстрації: АДРЕСА_1 , Місце тимчасової реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ), представник позивача Амельченко Микола Дем`янович ( АДРЕСА_3 РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-Б, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (46001, м Тернопіль. Майдан Волі, 3, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі відповідач 2), відповідно до якого позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійною фонду України у Тернопільській області щодо відмови у перерахунку пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 1 ч 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 та здійсненні перерахунку пенсії на пільгових умовах з урахуванням архівної довідки від 02.10.2020 №502, а також Наказу №114 від 30.06.1995 та зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України у Тернопільській здійснити перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 з урахуванням архівної довідки від 02.10.2020 №502 виданої Міністерством в справах цивільної оборони, надзвичайних ситуацій і ліквідації наслідків стихійного лиха Донецької Народної Республіки, а також Наказу №114 від 30.06.1995 виданого «Оперативним державним воєнізованим горно рятувальним загоном м.Донецька» за період роботи з 20.02.1989 по 06.05.1997.

В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що пенсійним органом протиправно прийнято відмову щодо перерахунку позивачу пільгової пенсії з причин неприйняття довідок про спеціальний стаж, оскільки надана довідка не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки засвідчена Донецькою Народною Республікою. З посиланням на рішення Європейського Суду по справі «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016). зазначає, що для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать. Просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 03 червня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі № 280/3472/22.

27.06.2022 від відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій2 області до суду надійшов відзив на адміністративний позов (вх. №23927), в якому останній зазначає, що позивач надав довідки про підтвердження наявного трудового стажу видані на непідконтрольній українській владі території. Відповідно до постанови КМУ №595 від 07.11.2014 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, а також інших платежів з рахунків, відкритих в органах Казначейства» до 1 грудня 2014 року бюджетні установи, підприємства та організації, що належать до сфери їх управління, з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження повинні перереєструватися в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Вищевказані довідки, видані підприємствами, які не перереєструвались, не є легітимними, а тому не можуть враховуватись при обчисленні пенсії. Надана довідка не можебути врахована, оскільки первинні документи знаходяться на непідконтрольній території, що не дає можливості для здійснення перевірки документів. Відтак, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

01.07.2022 відповідачем Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області надано відзив на позовну заяву, який містить аналогічні посилання на норми законодавства. Просить у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Приписами частини 2 статті 263 КАС України, визначено, що справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 243 КАС України, у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Згідно з частиною 4 статті 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до Довідки від 30.05.2018 № взятий на облік внутрішньо переміщеної особи, фактичне місце проживання: АДРЕСА_4 .

Згідно рішення від 12.03.2020 № 34 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області позивачу з 03.01.2020 призначено пенсію за віком обчислену відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058) з урахуванням страхового стажу 31 рік 3 місяці 4 дні, у тому числі робота за списком № 1 - 4 роки (коефіцієнт страхового стажу 0,31250), стаж врахований по 30.09.2014 та із заробітної плати 13959,58 грн. (середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2017 - 2019 роки 7763,17 грн. х 1,79818 індивідуальний коефіцієнт заробітку), визначеної за період роботи з 01.02.1982 по 31.01.1987 на підставі довідки про заробітну плату від 26.12.2019 № 231, виданої ДП Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» та з 01.06.2006 по 30.09.2014 на підставі даних персоніфікованого обліку. Розмір пенсійної виплати складав 4362,37 грн. (13959,58 грн. - cередньомісячний заробіток х 0,31250 коефіцієнт стажу)

02.11.2020 позивач звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з заявою про зарахування в пільговий стаж період перебування на інвалідності з виробничим каліцтвом з 11.12.1986 по 10.11.1989. У зв`язку з тим, що Головним управлінням позивача було повідомлено, що час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах та виписка із акту огляду МСЕК про встановлення інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням не надавалась він подавав позов до Запорізького окружного адміністративного суду

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 24.06.2021 у справі № 280/8570/20 рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01.02.2021 в адміністративній справі № 280/8570/20 скасовано, прийнято нове рішення, яким зобов`язано повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.11.2020 про зарахування до пільгового стажу період роботи з 11.12.1986 по 10.11.1989 на посаді «горнорабочим очисного забоя подземным» шахта Южнодонбасская № 1 п/о Донецкуголь та здійснення перерахунку пенсії на пільгових умовах та прийняти рішення, з урахуванням висновків суду.

Згідно рішення від 01.07.2021 № 34 після перерахунку, здійсненого на виконання рішення суду, страховий стаж позивача склав 34 роки 4 місяці 13 днів, в тому числі робота за списком № 1 - 7 років (коефіцієнт страхового стажу 0,34333). Розмір пенсійної виплати складає 4792,74 грн (13959,58 грн. cередньомісячний заробіток х 0,34333 коефіцієнт стажу)

Органи Пенсійного фонду України з 01.04.2021 застосовують принцип екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення/перерахунки пенсій бек-офісами територіальних органів Фонду в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де прийнято заяву та де проживає пенсіонер.

19.01.2022 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з заявою про перерахунок пенсії (зміни страхового стажу, набутого до 01.01.2004).

Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області розглянуло заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 19.01.2022 № 454 щодо зміни страхового стажу, набутого до 01.01.2004 та встановило наступне.

До заяви подано архівну довідку № 502 від 02.10.2020, видану Міністерством в справах цивільної оборони, надзвичайних ситуацій і ліквідації наслідків стихійного лиха Донецької Народної Республіки.

Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, котрі створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, є недійсним і не створює правових наслідків. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Враховуючи зазначене, для зарахування до пільгового стажу по сп. № 1 періоду з 20.02.1989 по 06.05.1997 немає підстав, оскільки відображені у ній дані завірено печаткою ДНР, що суперечить чинному законодавству України.

За результатами розгляду заяви прийнято рішення № 34 від 24.01.2022 про відмову гр. ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії згідно з заявою № 454 від 19.01.2022.

Вважаючи відмову у перерахунку пенсії протиправною позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначається Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон).

Згідно з ч. 1 ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до ч. 5 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій врегульовано Порядком надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління ПФУ від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1), згідно п.4.1 якого орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).

Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

За приписами п.4.2 Порядку № 22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

У п.4.3 Порядку № 22-1 встановлено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Рішення органу про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший візується спеціалістом, який його підготував, та спеціалістом, який його перевірив. Рішення підписується начальником управління (заступником начальника управління відповідно до розподілу обов`язків) та завіряється печаткою управління.

Згідно зі статтею 48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника, а відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» - основним документом, що підтверджує стаж роботи.

Відповідно до п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок № 22-1), при прийманні документів орган, що призначає пенсію перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів.

Згідно п. 3 ч. 2.1 Порядку № 22-1 для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 3, 4 до Положення).

За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Відповідно до п. 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Відомості про дохід особи підтверджуються на підставі відповідних довідок, виданих на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

Як слідує з матеріалів справи, однією із підстав для відмови у прийнятті довідки про підтвердження наявного трудового стажу з 20.02.1989 по 06.05.1997, є факт їх видачі підприємствами, що знаходяться на непідконтрольній території України, тобто органом, що не створений відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», а саме архівної довідки від 02.10.2020 №502 виданої Міністерством в справах цивільної оборони, надзвичайних ситуацій і ліквідації наслідків стихійного лиха Донецької Народної Республік.

Суд щодо спірного питання зазначає, Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII (далі - Закон № 1207-VII) визначає статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії Російської Федерації, встановлює особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб.

Згідно з частинами першою та другою статті 4 Закону № 1207-VII на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

На підставі частини першої статті 17 Закону № 1207-VII передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені Законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Згідно із статтею 18 Закону № 1207-VII громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та прав на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Правовий статус органів та посадових осіб, які діють на території України та створені і проводять свою діяльність не у відповідності із законодавством України, визначено, зокрема, Законом № 1207-VII.

Згідно із частинами першою - третьою статті 9 Закону № 1207-VII передбачено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Разом з цим, суд вважає необхідним зазначити, що у 1971 році Міжнародний суд Організації Об`єднаних Націй (далі - ООН) у документі «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) розвиває цей принцип у своїй практиці. Наприклад, у справах «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016). "Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного, - вважають судді ЄСПЛ, - Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать».

При цьому, на думку суду, у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

При цьому, суд також вважає можливим застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та ЄСПЛ, в контексті оцінки документів, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки не прийняття їх призведе до порушень та обмежень прав позивача на соціальний захист та гарантоване йому право на пенсійне забезпечення.

Як зазначено у трудовій книжці НОМЕР_3 , з 20.02.1989 (запис №4) ОСОБА_1 прийнято на посаду командира відділення Оперативного воєнізованого гірничорятувального загону Державної воєнізованої гірничорятувальної служби у вугільній промисловості України (наказ Оперативного воєнізованого гірничорятувального загону у вугільній промисловості України від 15.02.1989 №30л.

10.10.1994 (запис №5) переведений на посаду складача проб в шахтах Оперативного воєнізованого гірничорятувального загону Державної воєнізованої гірничорятувальної служби у вугільній промисловості України (наказ Оперативного воєнізованого гірничорятувального загону у вугільній промисловості України від 10.10.1994 №184л).

06.05.1997 (запис №6) звільнений з Оперативного воєнізованого гірничорятувального загону Державної воєнізованої гірничорятувальної служби у вугільній промисловості України (наказ Оперативного воєнізованого гірничорятувального загону у вугільнеій промисловості України від 06.05.1996 №83л)

У вищевказані періоди ОСОБА_1 здійснював гірничі роботи у складі аварійно-рятувальних частин, які обслуговують вугільні шахти, розрізи та інші об`єкти , які є небезпечними за газодинамічними явищ, гірничих ударів і над категорійні по газу, на посадах, яка відносяться до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, нак роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 595 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, а також інших платежів з рахунків, відкритих в органах Казначейства» з 01.12.2014 на непідконтрольних територіях Донецької та Луганської областей, органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.

На підставі наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України №841 від 25 листопада 2014 року "Про заходи стабілізації соціально-економічної ситуації у Донецькій та Луганській областях" виробнича та фінансово-господарська діяльність підприємств повністю припинена на час проведення антитерористичної операції з 28 листопада 2014 року.

Вказані періоди роботи підтверджені та зафіксовані в трудовій книжці позивача. Записи у трудовій книжці позивача виконані чітко, зрозуміло та в повному обсязі, містять інформацію про періоди роботи та займану посаду, реквізити відповідних наказів, на підставі яких вони внесені, тому надання позивачем довідок на підтвердження пільгового стажу не має бути обов`язковою умовою для такого підтвердження.

Позивач набув трудовий стаж у період, коли населені пункти, на території яких підприємства здійснювали господарську діяльність, перебували під контролем української влади, і їх було утворено відповідно до законодавства України.

Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Тобто, в контексті обставин цієї справи та за умови підтвердження трудового стажу, як громадянин України, позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних підстав.

Подібна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 28.08.2018 (справа №175/4336/16-а), від 25.09.2018 (справа №242/65/17), від 11.07.2019 (справа №423/1156/17).

Згідно вимог статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини другої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як слідує з позовних вимог позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійною фонду України у Тернопільській області щодо відмови у перерахунку пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 1 ч 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», при цьому у даному випадку судом встановлено протиправність рішення відповідача, що виражено у прийнятті рішення Головного управління Пенсійною фонду України у Тернопільській області від 24.01.2022 №34 щодо відмови у перерахунку пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 1 ч 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Таким чином, належним способом захисту є визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійною фонду України у Тернопільській області від 24.01.2022 №34 щодо відмови у перерахунку пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 1 ч 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Крім того, суд зазначає, що оскільки основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, відтак належним способом захисту є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області здійснити перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 з урахуванням періодів роботи з 20.02.1989 по 06.05.1997 на підставі записів трудової книжки.

Відтак, позовні вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Згідно із частиною 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду з даним адміністративним позовом сплачено судовй збір у розмірі 992,40 грн., що підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та з Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області солідарно (по 496,20 грн. з кожного).

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (Місце ресстрації: АДРЕСА_1 , Місце тимчасової реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ), представник позивача Амельченко Микола Дем`янович ( АДРЕСА_3 РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-Б, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (46001, м Тернопіль. Майдан Волі, 3, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійною фонду України у Тернопільській області від 24.01.2022 №34 щодо відмови у перерахунку пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 1 ч 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 з урахуванням періодів роботи з 20.02.1989 по 06.05.1997.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України у Запорізькій області здійснити перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 з урахуванням періодів роботи з 20.02.1989 по 06.05.1997, що підтверджені записами в трудовій книжці НОМЕР_3 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яності дві) гривні 40 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та з Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області солідарно (по 496,20 грн. з кожного).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Рішення у повному обсязі складено та підписано 05 вересня 2022 року.

Суддя О.О. Артоуз