Справа № 160/6404/22
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2022-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 вересня 2022 року Справа № 160/6404/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сидоренко Д.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-
Обставини справи: 04.05.2022 року засобами поштового зв`язку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, які виразились у відмові ОСОБА_1 нарахувати та виплатити за період з 01 січня 2016 року по 1 листопада 2017 року індексацію грошового забезпечення, з урахуванням проведених виплат, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - листопад 2015 року, відповідно до вимог Закону України Про індексацію грошових доходів населення, Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078.
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 01 січня 2016 року по 1 листопада 2017 року індексацію грошового забезпечення, з урахуванням проведених виплат, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - листопад 2015 року, відповідно до вимог Закону України Про індексацію грошових доходів населення, Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проходив службу в Головному управлінні поліції в Дніпропетровській області та відповідно до наказу від 02.08.2021 року було звільнено відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» за п.7 ч.1 ст.77 (за власним бажанням). При цьому за період з 01.01.2016 по 01.11.2017 не була нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення. Позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив нарахувати та виплатити позивачу за весь період служби індексацію грошового забезпечення, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 року №1078. Однак, листом від 29.11.2021р. за вих.1/Д-8313/103/04-204 відповідач відмовив у задоволенні заяви позивача, посилаючись на те, що індексація грошового забезпечення виплачена позивачу у повному обсязі та надав довідку про грошове забезпечення.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 травня 2022 року відкрито провадження у справі.
08.06.2022 року від Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що відповідач заперечує проти позовних вимог позивача, з огляду на наступне. Приписами п.2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення (в редакції від 15.09.2015р.), встановлено, що індексації підлягають доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру. В даному переліку відсутнє грошове забезпечення поліцейських. Постановою КМУ від 18.10.2017 року №782 «Про внесення зміни до пункту 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення» внесено зміну до п.2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 року №1078 та доповнено абзац п`ятий після слова «військовослужбовців» словом «поліцейських». За період служби позивача в ГУНП в Дніпропетровській області з 01.01.2016 року по 01.11.2017 (до набрання чинності постанови №782-2017) на поліцейських не розповсюджувалася дія постанови КМУ від 17.07.2003 №1078, а тому у ГУНП були відсутні законні підстави для нарахування позивачу індексацію грошового забезпечення у період з 2016-2017 року. Листом від 29.11.2021 року позивача повідомлено, що на час несення служби у поліції останнього, грошове забезпечення поліцейських не було віднесено до об`єктів індексації, визначених п.2 Порядку №1078, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для проведення відповідного розрахунку індексації та подальшого нарахування та виплати. З листопада 2017 року по дату звільнення, позивачу індексація грошового забезпечення нараховувалась та виплачувалась відповідно до базового місяця індексації листопада 2015 року.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
Згідно Витягу з наказу від 02.08.2021 року №347 о/с По особовому складу, майора поліції ОСОБА_1 (0047126) старшого інспектора-чергового чергової частини відділення поліції №10 Криворізького районного управління поліції, з3 серпня 2021 року.
12 листопада 2021 року представник позивача звернулась до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області із заявою (вх.№Д-8313 від 19.11.2021р.) щодо нарахування та виплати індексації ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період проходження служби, включно з урахуванням листопада 2015 року як базового місяця з урахуванням відрахувань та щодо надання довідки про виплачене грошове забезпечення за період проходження служби, із зазначенням всіх складових видів грошового забезпечення, у т.ч. індексації грошового забезпечення, щомісячної додаткової грошової винагороди та одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби.
Листом від 29 листопада 2021 року №1/Д-8313/103/04-2021 Про розгляд звернення, Головне управління розглянуло заяву представника позивача від 12.11.2021р. (вх.№Д-8313 від 19.11.2021р.) та повідомило наступне.
Види грошових доходів громадян, які підлягають індексації (об`єкти індексації) визначено у пункті 2 Порядку №1078-2003.
До 24 жовтня 2017 року грошове забезпечення поліцейських не було віднесено до об`єктів індексації, визначених у п.2 Порядку №1078-2003.
24 жовтня 2017 року набрала чинності постанова КМУ від 18.10.2017 року №782 «Про внесення зміни до пункту 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення», відповідно до якої до видів грошових доходів громадян, які підлягають індексації віднесено грошове забезпечення поліцейських.
Виділення асигнувань з Державного бюджету України на виплату індексації грошового забезпечення поліцейських проводилось з листопада 2017 року, після набрання чинності постановою КМУ від 18.10.2017 року №782.
За період до листопада 2017 року кошти з Державного бюджету України на виплату індексації грошового забезпечення поліцейських до ГУНП в Дніпропетровській області не надходило.
Зважаючи на викладене, ГУНП в Дніпропетровській області не має жодних законних підстав для нарахування і виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_2 у період з 07.11.2015 року по 31.10.2017 року.
Не погоджуючись з такою відмовою відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон №580-VIII).
Згідно з частиною першою статті 59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, що є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Відповідно до частин першої та другої статті 94 Закону №580-VIII поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.
Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі - Постанова № 988) встановлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Згідно зі статтею 94 Закону №580-VIII та Постановою №988 з метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення поліцейських та курсантів вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, Міністерством внутрішніх справ України видано наказ від 06.04.2016 №260, яким затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських (далі - Порядок №260).
Згідно з пунктом 3 Розділу І вказаного Порядку №260 грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.
До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Відповідно до частини п`ятої статті 94 Закону №580-VIII грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.
Згідно з частиною першою статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 №1282-ХІІ (далі - Закон №1282-ХІІ) індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії, стипендії, оплата праці (грошове забезпечення), оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди в разі втрати годувальника; розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі.
Частиною першою статті 4 Закону № 1282-ХІІ передбачено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Відповідно до частини третьої статті 4 Закону №1282-ХІІ для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.
Індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів (частина перша статті 9 Закону № 1282-ХІІ).
У статті 6 вказаного вище закону України визначено, що порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України, у зв`язку з чим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення.
До вказаної постанови внесено зміни постановою Кабінету Міністрів України від 18.10.2017 № 782 та включено поліцейських до переліку категорій осіб, яким здійснюється індексація грошового забезпечення.
Суд вважає безпідставними доводи відповідача про те, що індексація грошового забезпечення поліцейських проводиться після набрання чинності вказаною вище постановою, тобто з листопада 2017 року, оскільки у Законі України «Про індексацію грошових доходів населення» прямо вказано про те, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: оплата праці (грошове забезпечення).
Більш того, в силу положень частини другої статті 8 Закону №1282-ХІІ за наявності підстав, визначених цим Законом, право населення на реалізацію зазначених гарантій не залежить від прийняття рішень відповідними органами.
З огляду на викладене та враховуючи, що здійснення індексації прямо передбачене Законом України №580-VІІІ від 02.07.2015 "Про Національну поліцію" та Законом України №1282-ХІІ від 03.07.1991 "Про індексацію грошових доходів населення" та згідно з відомостями про грошове забезпечення з 2016 року по 2017 рік позивачу не нараховувалась індексація грошового забезпечення, суд погоджується з доводами позивача про його право на отримання індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 01.11.2017 перебування на посаді поліцейського.
Такої ж правової позиції дотримується Верховний Суд у постановах від 31.01.2019 у справі № 823/2249/18, від 21.01.2021 у справі № 160/35/20.
Листом відповідача від 29.11.2021 року за вих.1/Д-8313/103/04-2021 підтверджено, що позивачу за спірний період служби з 01.01.2016 по 01.11.2017 не нараховувалась та не виплачувалась індексація грошового забезпечення.
А тому, з огляду на викладене, суд дійшов висновку, що дії Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області щодо не нарахування та не виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 01.11.2017 рік, є протиправними, а порушені права позивача слід відновити шляхом зобов`язання Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за цей період.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення з урахуванням листопада 2015 року, як базового місяця для розрахунку, суд звертає увагу на те, що питання визначення базового місяця, наявності факту перевищення індексом споживчих цін порогу індексації у взаємозв`язку з розміром грошового забезпечення, що має виплачуватися позивачу, належить до компетенції відповідача саме при нарахуванні таких сум, а тому вимога позивача в частині зобов`язання відповідача встановити базовий місяць для обчислення індексації не підлягає задоволенню, оскільки є передчасною та спрямована на захист ще не порушеного права, що суперечить ст.5 КАС України, в той час як судовому захисту підлягають лише порушені права.
Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно приписів частини 1 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.
На підставі частини 2 статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною 1 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.
Стосовно встановлення судового контролю за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання відповідача подати у строк 30 (тридцять) днів з дня набрання судовим рішенням законної сили - звіт про виконання рішення, суд зазначає наступне.
Так, частиною 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд, який ухвалив рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Згідно з частиною 2 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Аналіз зазначеної вище статті Кодексу адміністративного судочинства України свідчить, що повноваження адміністративного суду накладати на суб`єкта владних повноважень зобов`язання подати звіт про виконання рішення суду є правом суду, а не його обов`язком, реалізація якого можлива у випадку доведення позивачем або встановлення судом під час розгляду справи, що за відсутності такого контролю рішення суду залишиться не виконаним, чи для його виконання доведеться докласти значних зусиль.
Суд зазначає, що обґрунтованих пояснень щодо необхідності покладення на відповідача додаткового обов`язку під час виконання судового рішення позивач у позовній заяві не зазначив. Судом під час розгляду справи обставин, які б вимагали встановлення судового контролю, також не встановлено.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке.
Відповідно до частиною 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 2, 5, 72, 77, 241, 243-246, 250, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд,-
Позов задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за період з 01 січня 2016 року по 01 листопада 2017 року індексації грошового забезпечення, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078.
Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за період з 01 січня 2016 року по 01 листопада 2017 року індексацію грошового забезпечення, з урахуванням проведених виплат, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.В. Сидоренко