Справа № 442/5364/22
Суддя: Павлів З. С.
Дата ухвалення: 2022-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №442/5364/22
Провадження №2-а/442/86/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2022 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Павлів З.С.

з участю секретаря судових засідань - Леськів О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дрогобич адміністративнусправу за позовом ОСОБА_1 до Відділу поліції №1 Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання неправомірною та скасування постанови по справі про адміністративне прав, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати неправомірною та скасувати поставно у по справі про адміністративне правопорушення серії ГАВ №032619 від 22.11.2022, винесену поліцейським СРПП ВП №1 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 20.11.2022 поліцейським СРПП ВП №1 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ГАВ №032619. Даною постановою його визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ст..183 КУпАП. Зокрема, поліція вважає його винним у тому, що 20.11.2021 о 22.27 год. в смт.Східниця по вул.Шевченка він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння нібито здійснив завідомо неправдивий виклик спецслужб 102 та повідомив про ДТП. Вважає, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень складено протиправну постанову, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Зокрема, 22.11.2021 орієнтовно о 22.00 год. в темну пору доби на нього було скоєно наїзд невідомим транспортним засобом,у зв`язку з чим він отримав тілесні ушкодження. Водій даного транспортного засобу втік з місця ДТП. Після чого, він невідкладно подзвонив у швидку допомогу за номером 103. Карета швидкої допомоги не приїхала на його виклик. Після цього, про ДТП він повідомив поліцію, подзвонивши на 102. Протягом 1 години на його виклик приїхали працівники поліції, яким він повідомив про усі обставини пригоди. Після цього, працівники поліції відвезли його до найближчого медичного закладу, де його оглянули. З таких підстав, вказує, що жодних порушень не допускав, а його виклик працівників поліції був правдивим, а тому в його діях відсутні склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст..183 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, попередньо подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просить позов задоволити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не повідомив суду причини неявки.

У відповідності до вимог ч.1 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно п.1 ч.3 ст.205 КАС України, якщо учасник справи або його представник булиналежним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд прийшов до наступного.

Згідно ч.1ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

У ч.1 ст.286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Матеріалами справи встановлено, що постановою по справі про адміністративне право порушення від 20.11.2021 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст..183 КУпАП, саме за те, що 20.11.2021 о 22.27 год. в смт.Східниця на вул.Шевченка 298 ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив завідомо неправдивий виклик поліції та повідомив про факт ДТП, якого не було.

У ст.183 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань.

Відповідно до ст.9 КпАП України, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна /умисна або необережна/ дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь- які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Поряд з цим, відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

У частинах 1, 2 ст.77 КАС України регламентують, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 2 Закону України «Про національну поліцію» завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах : забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Разом з тим позивачем не надано жодного доказу в підтвердження протиправності дій відповідача, чи в спростування підстав притягнення його до адміністративної відповідальності, зокрема, не представлено висновку лікаря про наявність у нього тілесних ушкоджень, як наслідок ДТП, позивачем не заперечується сам факт виклику поліції.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про відсутність підстав визнання оскаржуваної постанови протиправною, оскільки позивачем не доведено правомірності виклику поліції; отже, у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Водночас, суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на Конституційний обов`язок громадян ставитись із повагою до працівників поліції, зокрема в процесі виконання ними службових обов`язків.

Керуючись ст.ст. 6, 10, 19, 90, 241-246, 286 КАС України, суд -

ухвалив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Відділу поліції №1 Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання неправомірною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили судовим рішенням за наслідками апеляційного провадження. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області.

Суддя Павлів З.С.