Справа № 120/5228/22
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2022-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2022 р. Справа № 120/5228/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Слободонюка М.В., розглянувши у м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - ГУ ПФУ у Вінницькій області, відповідач) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з 05.01.2015 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Вінницькій області та отримує пенсію за віком, призначену згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV). Позивач зазначає, що 10.01.2022 він звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії державного службовця відповідно до Закону України "Про державну службу" №889-VIII від 10.12.2015 (далі Закон №889-VIII). Однак, рішенням ГУ ПФУ у Вінницькій області №04 від 13.01.2022 йому було відмовлено у призначенні такої пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону України "Про державну службу" від 28.12.1993 № 3723-XII (далі - Закон № 3723-XII) та актами КМУ. Не погодившись із вказаним рішенням пенсійного органу, позивач оскаржив його до суду. Позивач вказує, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 11.05.2022 у справі № 120/862/22-а його позов задоволено частково та, зокрема, визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ у Вінницькій області №04 від 13.01.2022 про відмову в перерахунку пенсії позивача та зобов`язано відповідача повторно розглянути його заяву від 10.01.2022 про перехід на пенсію державного службовця. Як стверджує позивач, на виконання вказаного рішення суду відповідач повторно розглянув його заяву від 10.01.2022, однак рішенням №04 від 16.06.2022 вдруге відмовив йому в перерахунку пенсії за іншим законом, відповідно до Закону України "Про державну службу". При цьому у даному рішенні відповідач зазначив, що для призначення ОСОБА_1 пенсії державного службовця не було дотримано вимоги щодо зайняття посади державної служби станом на 01.05.2016 - день набрання чинності Законом № 889-VIII.

Позивач не погоджується із вказаним рішенням відповідача та зазначає, що посада голови районної ради відповідно до статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", пункту 2 Порядку №283 входить до переліку посад, які зараховуються до стажу державної служби, а тому період роботи позивача на посаді голови Теплицької районної ради Вінницької області підлягає зарахуванню до його стажу державної служби.

Ухвалою від 18.07.2022 судом відкрито провадження у справі за вказаним позовом та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

15.07.2022, 25.07.2022, 28.07.2022, 02.08.2022, 03.08.2022 на адресу суду від позивача надійшли додаткові пояснення, у яких останній наводить власні аргументи та міркування щодо своїх вимог з посиланням на правові позиції Верховного Суду, викладені у постановах від 26.06.2018 по справі №735/939/17, від 19.03.2019 по справі №466/5138/17, від 13.05.2021 по справі №623/198/17, від 01.12.2020 по справі №466/6057/17, від 10.05.2018 по справі №351/1792/17 від 10.02.2021 по справі №825/1453/18 та інших.

З приводу даних пояснень суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 263 КАС України у справах даної категорії заявами по суті справи є позов та відзив. При цьому, згідно ч. 5 ст. 159 КАС України додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, учасник справи може подати лише з дозволу суду, якщо в цьому буде необхідність.

Натомість, жодної пропозиції щодо надання позивачем додаткових пояснень у справі суд не висловлював, а тому надані позивачем такі письмові пояснення не розцінюються судом як заяви по суті справи.

01.08.2022 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву. Так, заперечуючи проти позову відповідач зазначив, що на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11.05.2022 у справі №120/862/22-а, до стажу державної служби позивача зараховано періоди: - військової служби з 09.05.1974 по 11.05.1976; - роботи на посаді інструктора оргкомітету Теплицького райкому Компартії України з 08.06.1985 по 20.11.1986; - роботи на посаді заступника голови РАПО по будівництву та капітальному ремонту з 20.11.1986 по 01.06.1988; - роботи на посаді голови районної ради з 05.01.2016 по 30.04.2016. При цьому, як зазначає відповідач, стаж державної служби ОСОБА_1 , обчислений з урахуванням висновків суду в рішенні від 11.05.2022 у справі №120/862/22-а, складає 12 років 11 місяців 14 днів. Водночас, відповідач наголошує, що враховуючи відсутність 20 років але наявність 10 років стажу державної служби (з урахуванням висновків суду), для призначення пенсії державного службовця ОСОБА_1 повинна бути дотримана вимога щодо зайняття посади державної служби на день набрання чинності Законом №889 (Закон №889-VIII набрав чинності з 01.05.2016). Окрім того, відповідач вказує, що дія цього Закону №889-VIII не поширюється на посадових осіб органів місцевого самоврядування. При цьому, звертає увагу суду, що згідно із записами в трудовій книжці заявника, станом на 01.05.2016 під час перебування на посаді голови районної ради йому було присвоєно 5 ранг посадової особи місцевого самоврядування, що не відповідає вимогам пункту 10 Прикінцевих положень Закону №889-VIII в частині зайняття посади державної служби на час набрання ним чинності.

З огляду на вищевикладене відповідач вказує, що рішенням №04 від 16.06.2022 позивачу правомірно відмовлено в перерахунку пенсії та перехід на пенсію за іншим законом відповідно до Закону України Про державну службу, у зв`язку з відсутністю законних підстав його проведення. За таких обставин відповідач вважає заявлені позовні вимоги безпідставними, а тому у їх задоволенні просить суд відмовити.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (вік 67 років на даний час) з 05.01.2015 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Вінницькій області та отримує пенсію за віком, призначену згідно із Законом № 1058-IV.

10.01.2022 позивач звернувся до Головного управління ПФУ у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії державного службовця відповідно до Закону №889-VIII.

За результатами розгляду такої заяви та поданих документів ГУ ПФУ у Вінницькій області прийняло рішення №04 від 13.01.2022, яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії державного службовця у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону України №3723-ХІІ та актами КМУ.

Не погоджуючись із таким рішенням позивач оскаржив його до суду.

Так, рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 11.05.2022 по справі 120/862/22-а позов ОСОБА_1 задоволено частково та, зокрема, визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ у Вінницькій області №04 від 13.01.2022 про відмову в перерахунку пенсії позивача і зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву позивача від 10.01.2022 про перехід на пенсію державного службовця, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

На виконання вказаного рішення суду відповідач зарахував до стажу державної служби позивача періоди: військової служби з 09.05.1974 по 11.05.1976; роботи на посаді інструктора оргкомітету Теплицького райкому Компартії України з 08.06.1985 по 20.11.1986; роботи на посаді заступника голови РАПО по будівництву та капітальному ремонту з 20.11.1986 по 01.06.1988; роботи на посаді голови районної ради з 05.01.2016 по 30.04.2016. Відповідно, обчислений відповідачем стаж державної служби позивача становить 12 років 11 місяців 14 днів.

Окрім того, ГУ ПФУ у Вінницькій області повторно розглянуло заяву позивача від 10.01.2022 та рішенням №04 від 16.06.2022 повторно відмовило ОСОБА_1 в перерахунку пенсії та переході на пенсію за іншим законом відповідно до Закону України Про державну службу. Мотивами прийняття такого рішення слугувало те, що для призначення ОСОБА_1 пенсії державного службовця заявником не було дотримано вимоги щодо зайняття посади державної служби станом на 01.05.2016 - день набрання чинності Законом № 889-VIII, зазначаючи, що посада голови районної ради, яку обіймав позивач станом на 01.05.2016, не може бути віднесена до посад державної служби.

Вважаючи вказане рішення відповідача протиправним, позивач за захистом своїх прав звернувся до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи суд враховує наступне.

Частиною першою статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Водночас у своєму рішенні № 8-рп/2005 від 11.10.2005 Конституційний Суд України зазначив, що право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист.

За приписами пунктів 1, 6 частини першої статті 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Так, принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначаються Законом № 889-VIII.

Відповідно до пункту 2 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII, з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон № 3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у п. 10 і 12 цього розділу.

Зокрема, пунктом 10, 12 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до частин 1 статті 37 Закону №3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Системний аналіз положень чинного законодавства дозволяє дійти висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону N 3723-XII після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону України Про державну службу N 3723-XII і Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про державну службу N 889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі N 822/524/18, у постанові Верховного Суду від 02.04.2020 у справі N 687/545/17.

Отже, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Статтею 46 Закону України "Про державну службу" №889-VIII визначені особливості стажу державної служби, зокрема у пункті 2 зазначено, що до стажу державної служби зараховуються, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

В свою чергу, пунктом 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 № 229 передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом № 889-VIII обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII.

Пунктом 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону№889-VIII передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Так, пунктом 1 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 року № 283 (далі Порядок № 283), який діяв на час проходження позивачем служби в органах місцевого самоврядування, регламентовано, що цим Порядком визначаються посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 283, до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування передбачених статтею 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Порядок № 283 втратив чинність у зв`язку із затвердженням 25.03.2016 постановою Кабінету Міністрів України нового Порядку обчислення стажу державної служби № 229, про який суд наголошував вище.

Згідно з п. 4 Порядку № 229 до стажу державної служби зараховується, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Відповідно до статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", до третьої категорії посад в органах місцевого самоврядування віднесено посади перших заступників та заступників міських голів (міст - обласних центрів) з питань діяльності виконавчих органів ради; секретарів міських (міст - обласних центрів та міста Сімферополя) рад, міських голів (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення, крім міст - обласних центрів), голів районних, районних у містах рад; керуючих справами виконавчих апаратів обласних та Севастопольської міської рад.

Отже, посада голови районної ради відноситься до третьої категорії посад в органах місцевого самоврядування, та в силу приписів пункту 2 Порядку №283 та п. 4 Порядку № 229 підлягає зарахуванню до стажу державної служби.

Водночас, як встановлено судом, мотивами прийняття рішення №04 від 16.06.2022 про відмову у здійсненні перерахунку пенсії та переходу на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу" слугувало те, що для призначення ОСОБА_1 пенсії державного службовця не було дотримано вимоги щодо зайняття посади державної служби станом на 01.05.2016 день набрання чинності Законом № 889-VIII.

Разом із тим, суд зазначає, що із записів трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 вбачається, що за період з 05.01.2016 по 11.05.2021 ОСОБА_1 обіймав посаду голови Теплицької районної ради.

Отже, час перебування позивача на зазначеній посаді в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування", входить до стажу державної служби.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 26 червня 2018 року по справі N 735/939/17.

Щодо тверджень відповідача про те, що станом на 01.05.2016 під час перебування на посаді голови районної ради, йому було присвоєно 5 ранг посадової особи місцевого самоврядування, що не відповідає вимогам пункту 10 Прикінцевих положень Закону №889 в частині зайнята посади державної служби на час набрання ним чинності, то суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 15 Закону № 2493-II при прийнятті на службу в органи місцевого самоврядування присвоюються ранги у межах відповідної категорії посад. Особам, які займають посади, віднесені до третьої категорії, може бути присвоєно 7,6 і 5 ранг, що прямо прирівнюється до відповідної категорії посад голів районних адміністрацій визначених ст.25 Закону № 3723-ХІІ якою установлюються такі ж категорії посад державних службовців та враховуючи приписи абз. 13 пункту 2 Порядку №283, п. 4 Порядку №229 також прямо відповідає нормам пункту 10 Прикінцевих положень Закону №889-VIII в частині зайняття посади державної служби станом на 01.05.2016.

Відносно ж доводів відповідача, що з 01.05.2016 посада яку обіймав позивач не відноситься до посад державної служби, тому на неї не поширюються положення пунктів 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону N 889-VIII та ст. 37 Закону N 3723-XII, то такі також є безпідставними, оскільки виходячи з буквального тлумачення зазначених Прикінцевих та перехідних положень Закону N 889-VIII для реалізації права на пенсійне забезпечення згідно ст. 37 Закону N 3723-XII необхідне перебування на посаді державної служби станом на 01.05.2016 року, що підтверджено матеріалами справи, а не після 01.05.2016 року.

Такий висновок суду узгоджується із правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постановах від 19.06.2018 у справі № 716/155/17, від 26.06.2018 у справі № 735/939/17.

В даному випадку суд враховує, що станом на 01.05.2016 позивач набув не менше 10 років та не більше 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідної категорії посад державних службовців, та на зазначену дату займав посаду голови районної ради, яка підлягала врахуванню як посада, яка зараховується до стажу державної служби.

З огляду на це ОСОБА_1 у зв`язку з досягненням пенсійного віку набув право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Отже, враховуючи викладене суд доходить до висновку, що оскаржуване рішення ГУ ПФУ у Вінницькій області від 16.06.2022 №04 про відмову ОСОБА_1 у переходу на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу" прийнято необґрунтовано, у зв`язку з чим таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню. А відтак позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо наступної позовної вимоги зобов`язального характеру про призначення пенсії, то суд враховує таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Кодексом адміністративного судочинства України також визначено, що у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії (ч. 2 ст. 245 КАС України). В цьому випадку суд повинен зазначити, яку саме дію повинен вчинити відповідач.

У рішенні від 16.09.2015 у справі N 21-1465а15 Верховний Суд України вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Також, суд звертає увагу на те, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Такий правовий висновок також викладений в постанові Верховного Суду від 08.11.2019 у справі № 227/3208/16-а.

На переконання суду, зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з 10.01.2022 (з дня звернення позивача із заявою про призначення пенсії) призначити позивачу пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ, є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений. Такий спосіб захисту матиме наслідком дотримання судом основних принципів здійснення судочинства, не буде втручанням у дискреційні повноваження органу пенсійного фонду, оскільки наразі в позивача наявні всі умови (вік 67 років, страховий стаж - 45 років 4 місяці 11 днів, стаж державної служби станом на 01.05.2016 більше 10 років та перебування позивача станом на 01.05.2016 на посаді державної служби), які є достатніми для призначення йому пенсії державного службовця.

Що ж до відсоткового значення розміру призначеної пенсії та бази її обрахунку, то суд враховує те, що відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону №3723-ХІІ пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року № 622, яка зареєстрована Міністерством юстиції України 08.02.2017 року за №180/30048, затверджено Порядок призначення пенсії деяким категоріям осіб (далі Порядок №622).

Відповідно до п.5 Порядку № 622 форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державного службовця, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Мінсоцполітики

При цьому, відповідно до п. 6 Порядку №622 у разі ліквідації державного органу довідку видає орган, який є правонаступником, а в разі його відсутності чи перейменування (відсутності) посад, у тому числі відсутності відповідних посад державної служби, довідка видається у порядку, встановленому Мінсоцполітики за погодженням із Нацдержслужбою.

Постановою правління Пенсійного фонду України №1-3 від 17.01.2017 року затверджено форми довідок що подаються для призначення пенсії державного службовця.

Сторонами спору не заперечується та обставина, що позивачем до ГУ ПФУ у Вінницькій області разом із заявою від 10.01.2022 про призначення пенсії були подані довідки Гайсинської районної ради від 31.12.2021 за №02-06-361 та за №02-06-362 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця ОСОБА_1 станом на грудень 2021 року.

При цьому зазначені довідки виготовлені за формою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України №1-3 від 17.01.2017, та видані органом, який є правонаступником Теплицької районної ради Гайсинською районною радою, що прямо відповідає п.6 Порядку № 622.

В той же час суд вважає безпідставними доводи відповідача, які викладені в оскаржуваному рішенні від 16.06.2022 №04 про неможливість врахування згаданих вище довідок про складові заробітної плати, оскільки заявник не набув 20 років стажу на посадах державних службовців.

Суд враховує, що аналіз положень ст.37 Закону № 3723-XII та Порядку № 622 вказує на те, що порядок призначення пенсії державного службовця особі яка мала станом на 01.05.2016 року стаж державної служби більше 10 років і перебувала на державній службі, здійснюється в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Крім того, іншої форми довідки аніж тих, які надав позивач постановою правління Пенсійного фонду України №1-3 від 17.01.2017 не визначено.

Таким чином суд доходить висновку про необхідність зобов`язання ГУ ПФУ у Вінницькій області призначити та здійснити нарахування і виплату ОСОБА_1 пенсії з 10.01.2022 у розмірі 60% від суми заробітної плати, визначеної у довідках Гайсинської районної ради від 31.12.2021 №02-06-361 та №02-06-362.

Даний спосіб захисту порушених прав позивача узгоджується із тим способом захисту, який застосовано у рішенні Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 по зразковій справі N 822/524/18.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову у визначений судом спосіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, у зв`язку з задоволенням позову, судові витрати позивача на сплату судового збору у розмірі 992,40 грн. підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 90, 139, 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 16.06.2022 №04 про відмову у здійсненні ОСОБА_1 переходу на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з 10.01.2022 призначити та здійснити нарахування і виплату ОСОБА_1 пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України від 16 грудня 1993 року N 3723-XII "Про державну службу" у розмірі 60% від суми заробітної плати, визначеної у довідках Гайсинської районної ради від 31.12.2021 №02-06-361 та №02-06-362, з урахуванням раніше виплачених пенсійних виплат.

Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені витрати на оплату судового збору в розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 08.09.22.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 );

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21028, ).

Суддя Слободонюк Михайло Васильович