Справа № 380/14052/21
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2022-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2022 року

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Сакалоша В.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними та скасування рішень,-

в с т а н о в и в :

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції у Львівській області (79007, м.Львів, пл. Генерала Григоренка 3) ,в якій позивач просить суд:

- визнати дії відповідача - суб`єкта владних повноважень, в особі Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо відмови 14.07.2021 (лист - відмова отримана позивачем 21.07.2021) у внесенні змін до пункту наказу ГУНП у Львівській області № 297 о/с від 29.09.2020 року щодо формулювань причин звільнення позивача зі служби в поліції з (через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) - протиправною, зобов`язавши відповідача - суб`єкта владних повноважень, в особі Головного управління Національної поліції у Львівській області вчинити певні дії, зокрема змінити формулювання причин звільнення позивача зі служби в поліції, шляхом видачі відповідачем наказу про внесення змін до пункту наказу ГУНП у Львівській області № 297 о/с від 29.09.2021 року в частині формулювань підстав для звільнення позивача зі служби в поліції, (з 30.09.2020), згідно п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України: «Про Національну поліцію України» (через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції), та проведенням відповідачем відповідних розрахунків з позивачем при звільненні з поліції (з 30.09.2020 року), - за зміненими підставами припинення публічної служби.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що за наслідками звернення ОСОБА_1 від відповідача на адресу позивача надійшов лист-відповідь про те, що підстав для внесення змін до пункту наказу ГУНП у Львівській області №297 о/с від 29.09.2020 року в частині підстав звільнення позивача зі служби в поліції з 30.09.2020 немає. Вважаючи протиправною вказану відмову позивач звернувся до суду із даним позовом.

Ухвалою від 30.08.2021 суддя відкрив провадження у справі та призначила справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву в якому просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Зазначає, що на момент звільнення ОСОБА_1 перебував на посаді оперуповноваженого відділу кримінальної поліції ГУНП у Львівській області. Крім того зазначає, що позивачем 25.09.2020 подано на адресу ГУНП у Львівській області власноруч складений та написаний рапорт, датований 25.09.2020, згідно якого просить звільнити його з поліції за власним бажанням, з ініціативи працівника, датою звільнення вважати 30.09.2020. Згідно відмітки штемпелю, вказаний рапорт зареєстрований в управлінні кадрового забезпечення 25.09.2020 за №РП-4181. Таким чином, враховуючи воявиявлення та ініціативу поліцейського ОСОБА_1 роботодавцем, в даному випадку керівником ГУНП у Львівській області наказом від 29.09.2020 №297 о/с «По особовому складу» звільнено старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 з 30.09.2020 з проведенням усіх необхідних відрахувань, компенсації та виплат. Згідно розписки на витязі наказу 30.09.2020 ОСОБА_1 власноруч ствердженим підписом та проставленою датою, підтверджено про отримання трудової книжки та посвідчення про приписку до призовної дільниці, претензій до працівників кадрового забезпечення ГУНП у Львівській області щодо його звільнення немає.

Окрім того, ГУНП у Львівській області звертає увагу на те, що з моменту подання ОСОБА_1 рапорту про звільнення від 25.09.2020 та до моменту винесення наказу про звільнення від 29.09.2020 №297 о/с з 30.09.2020, останній не звертався до відповідача із будь якими рапортами (заявами) щодо не розгляду поданого рапорту чи відкликання такого рапорту про звільнення. Тому на переконання відповідача з боку ГУНП у Львівській області відсутня протиправна бездіяльність в частині відмови у внесенні змін до наказу.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та пояснення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

29.09.2020 наказом ГУНП у Львівській області №297 о/с позивача звільнено з 30.09.2020 із служби поліції за п.7. ч.1. ст. 77 Закону України «Про національну поліцію» - «за власним бажанням».

18.02.2021 Постановою №4 ДУ «ТМО МВС України по Львівській області» на підставі протоколу ВЛК №4 від 18.02.2021 позивача було визнано непридатним до служби поліції за станом здоров`я.

21.07.2021 року за наслідками розгляду звернення ОСОБА_1 від 19.06.2021 (щодо зміни формулювань причин звільнення зі служби), від відповідача, на адресу позивача надійшов лист - відповідь від 14.07.2020 року про те, що підстав для внесення змін до пункту наказу ГУНП у Львівській воласті № 297 о/с від 29.09.2020 року, в частині підстав звільнення позивача зі служби в поліції (30.09.2020) - не має.

У листі - відмові йдеться про те, що наказом ГУНП у Львівській області № 297 о/с від 29.09.2020 позивача звільнено з 30.09.2020 зі служби в поліції за п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України: «Про Національну поліцію» - «За власним бажанням» та на момент звільнення позивача зі служби жодного в рішення (висновку) щодо придатності ОСОБА_1 до служби в поліції не надходило.

Позивач на час звільнення позивача зі служби в поліції (30.09.2020) ОСОБА_1 вже мав захворювання, що перебувало в причино наслідковому зв`язку з проходженням служби в поліції.

Позивач не погоджується із відмовою у внесенні змін до наказу про звільнення зі служби, у зв`язку з чим звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи оцінку обґрунтованості позиції позивача щодо наявності підстав для внесення змін до наказу про звільнення, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 року№ 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII).

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 59 Закону № 580-VIII рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України. Видавати накази по особовому складу можуть керівники органів, підрозділів, закладів та установ поліції відповідно до повноважень, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, та номенклатурою посад, затвердженою Міністерством внутрішніх справ України.

Згідно з ч. 1 ст. 60 Закону № 580-VIII проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

За змістом ч. 1 ст. 77 Закону № 580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у випадках: 1) у зв`язку із закінченням строку контракту; 2) через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції; 3) за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції; 4) у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; 5) через службову невідповідність; 6) у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; 7) за власним бажанням; 8) у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій); 9) у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі; 10) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення; 11) у зв`язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави.

Порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції встановлює Міністерство внутрішніх справ України (ч. 5 ст. 59 Закону № 580-VIII).

Відповідно до ст. 59Закону № 580-VIII з метою забезпечення належної підготовки та видання наказів з питань проходження служби поліцейськими наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23.11.2016 року № 1235 затверджений Порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції (далі Порядок № 1235).

У Розділі ІІ Порядку № 1235 зазначено, що підставою для видання наказів по особовому складу є такі зміни в службовій діяльності: призначення на посади, переміщення по службі, тимчасове виконання обов`язків за іншою посадою; присвоєння та позбавлення спеціальних звань поліції, пониження у спеціальному званні на один ступінь; закріплення спеціальних жетонів з індивідуальним номером; заохочення; зарахування у розпорядження; звільнення з посади; звільнення зі служби в поліції; відрядження поліцейських до державних (міждержавних) органів, установ, організацій та органів місцевого самоврядування із залишенням на службі в поліції; відсторонення від виконання службових обов`язків (посади); надання відпусток відповідно до законодавства; зміни прізвища, імені та по батькові; обчислення стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейським надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки; установлення посадових окладів; установлення чи скасування додаткових видів грошового забезпечення, премії та інших доплат відповідно до вимог чинного законодавства України; направлення поліцейських для проходження служби у складі національного персоналу в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки, а також їх повернення.

Згідно із п. 10 Розділу ІІІ Порядку № 1235 у випадку видання наказу про звільнення працівника зі служби в поліції в наказі органу поліції зазначаються стаж служби в поліції, вислуга років для призначення пенсії (у тому числі на пільгових умовах), необхідність виплати одноразової грошової допомоги при звільненні. Крім того, зазначається інформація щодо необхідності виплати грошової компенсації за кількість діб невикористаних відпусток за фактично відпрацьований час у році звільнення або відрахування з грошового забезпечення коштів за кількість діб відпусток за час невідпрацьованої частини календарного року.

Із системного аналізу вищенаведених норм слідує, що Законом № 580-VIII та Порядком № 1235 не передбачено а ні підстав, а ні повноважень начальників, яким надано право прийняття на службу до Національної поліції (призначення на посаду, присвоєння спеціального звання, звільнення) на внесення змін до наказів про звільнення зі служби в поліції з метою зазначення інших підстав звільнення, у тому числі і через наявність на момент звільнення захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції, встановленого військово-лікарською комісією після звільнення.

Організацію діяльності медичних (військово-лікарських) комісій МВС щодо проведення лікарської та військово-лікарської експертизи визначено Положенням про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 03.04.2017року № 285 (далі Положення № 285).

Відповідно до абз. 9 п. 5 Розділу І Положення № 285 постанови щодо ступеня придатності до служби колишніх поліцейських, колишніх військовослужбовців, осіб рядового й начальницького складу, причинного зв`язку їх захворювань, травм (поранень) приймаються ВЛК відповідно до цього Положення, законодавства чинного на момент звільнення зазначених осіб зі служби.

Згідно із п.п. 1-3 Розділу ІІ Положення № 285 лікарська та військово-лікарська експертиза проводиться штатними та позаштатними ВЛК. Штатними ВЛК є Центральна медична (військово-лікарська) комісія МВС, медична (військово-лікарська) комісія державної установи "Територіальне медичне об`єднання" МВС в областях, в місті Києві (далі - ВЛК ДУ ТМО). ВЛК ДУ ТМО функціонують на базі відповідних закладів охорони здоров`я МВС та в адміністративному порядку підпорядковуються відповідній ДУ ТМО.

До функцій штатних ВЛК належить, зокрема: 1) організація та проведення лікарської і військово-лікарської експертизи, контроль за її проведенням в підпорядкованих ВЛК, надання їм у разі необхідності методичної і практичної допомоги; 2) розгляд звернень, заяв і скарг кандидатів до служби у поліції, поліцейських, колишніх поліцейських, колишніх осіб рядового й начальницького складу і колишніх військовослужбовців з питань лікарської і військово-лікарської експертизи; 3) перегляд власних постанов і постанов підпорядкованих ВЛК у порядку контролю, а також у разі оскарження їх керівництвом МВС, Національної поліції України, командуванням НГУ чи особами, що пройшли медичний огляд, та в інших необхідних випадках; 4) затвердження (незатвердження) чи скасування постанов підпорядкованих ВЛК (п. 16 Розділу ІІ Положення № 285).

Направлення на медичний огляд для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи здійснюють відповідні підрозділи кадрового забезпечення Національної поліції України, командири частин НГУ (п. 1 Розділу ІІІ Положення № 285).

У направленні зазначаються мета і питання, які підлягають вирішенню ВЛК, у тому числі надається інформація щодо осіб, що звільняються зі служби, зазначаються вислуга років і мотиви звільнення, термін проходження служби в поліції; щодо колишніх осіб рядового й начальницького складу і колишніх поліцейських зазначається, коли і з якої причини зазначені особи були звільнені зі служби, та надаються відомості про проходження ними ВЛК у минулому (п. 2 Розділу ІІІ Положення № 285).

Згідно з п. 13 Розділу VI Положення № 285 колишні поліцейські або колишні особи рядового й начальницького складу можуть ініціювати питання щодо визначення придатності до служби за станом здоров`я на час звільнення зі служби та причинного зв`язку їх захворювань, травм (поранень). У такому випадку вони звертаються до підрозділу кадрового забезпечення за місцем колишньої служби для отримання направлення на проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи до ВЛК за місцем проживання. Перегляд раніше прийнятої постанови ВЛК проводиться за заявою колишнього поліцейського, колишньої особи рядового чи начальницького складу.

Особи, зазначені в пункті 13 цього розділу, надають до ВЛК медичну документацію, складену в період проходження служби, у випадку отримання травми (поранення) під час служби - надають відповідний Акт про нещасний випадок та документацію, складену за результатами надання первинної медичної допомоги з цього приводу (п. 14 Розділу VI Положення № 285).

За результатами лікарської та військово-лікарської експертизи ВЛК приймають постанови, які включають діагноз, встановлений особі за результатами проведеного обстеження, рішення щодо ступеня придатності чи про непридатність до служби та висновок про причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) (п. 1 Розділу VIІ Положення № 285).

Визначення причинного зв`язку захворювань, поранень (контузії, травми, каліцтва) у колишніх поліцейських, колишніх осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ, колишніх військовослужбовців покладено на штатні ВЛК. Такі постанови приймаються, якщо при медичному огляді в період проходження служби зазначеним особам був установлений відповідний діагноз. Звільнені зі служби поліцейські, яким постановою ВЛК встановлено причинний зв`язок захворювань відповідно до Порядку проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу в системі МВС України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.02. 2001 року № 85, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2001 року за № 165/5356, мають право на внесення змін до зазначених постанов згідно з цим Положенням (п. 18 Розділу VIІ Положення № 285).

Пунктом 11 Розділу ІХ Положення № 285 визначено, що свідоцтво про хворобу складається у випадках визнання поліцейських, військовослужбовців, здобувачів вищої освіти навчальних закладів МВС, непридатними до служби. В усіх інших випадках постанова ВЛК оформлюється довідкою або постановою.

Свідоцтва про хворобу з постановою ВЛК щодо поліцейських та військовослужбовців, які визнані непридатними до подальшої служби, реалізуються невідкладно (п. 15 Розділу ІХ Положення № 285).

Таким чином, із наведених вище приписів Положення № 285 слідує, що проведення лікарської і військово-лікарської експертизи, тобто обстеження стану здоров`я поліцейських, здійснюється як за ініціативою самого поліцейського, так і за направленням підрозділу кадрового забезпечення з метою визначення придатності до служби за станом здоров`я як на час проходження служби, так і на час звільнення. У свою чергу колишній поліцейський може ініціювати питання щодо проведення військово-лікарської експертизи для визначення придатності до служби за станом здоров`я на час звільнення зі служби та причинного зв`язку їх захворювань, травм.

Втім, суд відмічає, що колишні поліцейські у разі ініціювати питання щодо визначення придатності до служби за станом здоров`я на час звільнення зі служби та причинного зв`язку їх захворювань надають ВЛК медичну документацію, складену в період проходження служби. За результатами огляду ВЛК приймає постанову про визначення причинного зв`язку захворювань. Така постанова приймається, якщо при медичному огляді в період проходження служби зазначеним особам був установлений відповідний діагноз.

З огляду на зазначене, суд вважає, що Положенням № 285 передбачений порядок внесення змін до раніше прийнятих постанов ВЛК щодо причинного зв`язку захворювання із проходженням служби, а не до наказів по особовому складу, якими поліцейських звільняють зі служби.

На підставі викладеного, суд не погоджується з доводами позивача про існування підстав для внесення змін до наказу про звільнення від 29.09.2020 року № 297 о/с з посиланням на пункти 11 та 13 Положенням № 285, оскільки встановлення захворювання, пов`язаного із проходженням служби, відбулось після звільнення позивача за власним бажанням.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Відповідачем надані достатні та належні докази правомірності відмови позивачу у внесенні змін до наказу про звільнення, відтак суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, а тому відмовляє ОСОБА_1 у задоволенні позову у повному обсязі.

Відповідно до ст. 139 КАС України у разі відмови у задоволенні позовних вимог, суд не здійснює розподіл судових витрат понесених позивачем за подання до суду позовної заяви.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

Відмовити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) у задоволенні позовних вимог до Головного управління Національної поліції в Львівській області (79007, м.Львів, вул. Ген. Григоренка 3, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Сакалош В.М.