Справа № 215/1748/22
Суддя: Калугіна Наталія Євгенівна
Дата ухвалення: 2022-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

12 вересня 2022 року Справа № 215/1748/22
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Калугіна Н.Є., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до начальника управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради Каретіної Оксани Володимирівни про встановлення наявності компетенції (повноважень), -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом, в якому просить суд:

-встановити наявність компетенції (повноважень) у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень за результатом розгляду заяви від 12.04.2022 вх. 211 рішенням згідно ст. 144 Конституції України призначити компенсацію не нижче від прожиткового мінімуму у 2 481 грн. до правової позиції ст. ст. 21, 46, 92 Конституції України, ст. 1 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» та зобов`язати таку процедуру виконати і визнати відмову від такої процедури протиправною бездіяльністю;

-встановити наявність компетенції (повноважень) у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень за результатом розгляду заяви від 12.04.2022 вх. 211 надати перелік організацій, які здійснюють навчання для надання соціальної послуги з догляду на професійній основі, їх адресу, номер телефону, ПІБ керівника і визнати відмову від такої процедури протиправною бездіяльністю;

-встановити наявність компетенції (повноважень) у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень за результатом розгляду заяви від 12.04.2022 вх. 211 включити до переліку фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду на професійній основі та зобов`язати таку процедуру виконати і визнати відмову від такої процедури протиправною бездіяльністю.

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.06.2022 позовну заяву передано на розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Матеріали позовної заяви надійшли до Дніпропетровського окружного адміністративного суду 06.07.2022.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.07.2022, справу передано на розгляд судді Калугіній Н.Є.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.07.2022 позовну заяву - залишено без руху.

Надано позивачеві термін - п`ять календарних днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання:

- документу про сплату судового збору у розмірі 992,40 грн;

- доказів вжиття заходів для самостійного отримання доказів, та (або) причини неможливості самостійного отримання доказів;

- відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

- засвідчені належним чином копії доданих до позовної заяви документів для відповідача.

Позивачем 31.08.2022 надано до суду заяву з доданими до неї документами на виконання ухвали суду від 11.07.2022.

Суддя Калугіна Н.Є. з 26 серпня 2022 року по 09 вересня 2022 року включно перебувала у відпустці.

Суд, дослідивши подану заяву дійшов наступного висновку.

Як зазначалось, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.07.2022 встановлено недоліки, які допущені позивачем у позовній заяві, та надано термін для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання до суду:

- документу про сплату судового збору у розмірі 992,40 грн;

- доказів вжиття заходів для самостійного отримання доказів, та (або) причини неможливості самостійного отримання доказів;

- відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

- засвідчені належним чином копії доданих до позовної заяви документів для відповідача.

На виконання ухвали суду позивачем зазначено, що вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви не здійснювалися.

Щодо надання до суду документу про сплату судового збору у розмірі 992,40 грн, судом встановлено наступне.

У відповідності до положень ч. 3 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 1 статті 3 Закону України "Про судовий збір", встановлено, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Як вбачається з позовних вимог, предметом позову у даній справі є вимоги немайнового характеру та стосуються розгляду відповідачем заяви позивача від 12.04.2022.

Як встановлено пункту 1 частини 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, судовий збір складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

За правилами частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з абз. 4 ст. 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2022 рік, з 1 січня 2022 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2481 гривень.

Отже розмір судового збору за подання даного позову становить 992,40 грн, проте, позивачем до позовної заяви не надано доказів сплати судового збору.

Відповідно до частини 5 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі необхідності до позовної заяви додаються, зокрема, клопотання про звільнення (відстрочення, розстрочення, зменшення) від сплати судового збору.

Разом з позовною заявою ОСОБА_1 надано клопотання про звільнення від сплати судового збору.

В обґрунтування вказаного клопотання позивач зазначив, що сплата судового збору на теперішній час є непомірним тягарем та об`єктивно перешкоджає доступу до правосуддя.

Розглянувши зазначене клопотання, суд в ухвалі від 11.07.2022 зазначив наступне.

Питання перевірки реальної спроможності заявників-фізичних осіб сплатити судовий збір у спорах з суб`єктами владних повноважень набуває особливої актуальності та має детально перевірятися судами у випадку, якщо заявники ставлять питання про звільнення, зменшення та/чи розстрочення/відстрочення сплати судового збору. За наявності таких питань суди повинні вказувати, які конкретно докази заявник має надати на підтвердження факту свого незадовільного майнового стану, у разі якщо наданих доказів недостатньо або вони не є належними; повинні надати їм належну оцінку та прийняти вмотивоване рішення, враховуючи, зокрема, суть спору, статус особи заявника, обставини, що призвели до ускладнення можливості сплати судового спору (ухвала Верховного Суду у справі №328/1894/19 від 22.10.2020).

Статтею 5 Закону України "Про судовий збір", встановлено пільги щодо сплати судового збору.

Позивач не відноситься до категорії осіб, які відповідно до ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнені від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно зі ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

На підтвердження скрутного майнового стану позивачем до позову долучено довідку Тернівського управління праці та соціального захисту населення №2334 від 16.05.2022, згідно якої позивач отримав компенсаційні виплати за період з січня 2021 по грудень 2021 у загальному розмірі 25851,0 грн.

Інших доказів до клопотання про звільнення від сплати судового збору позивачем не надано.

Суд дослідивши надані позивачем докази зазначив, що дохід ОСОБА_1 за попередній календарний рік у сумі 25851,0 грн не підтверджує скрутного майнового стану позивача, оскільки розмір судового збору не перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік (25851,0 х 5 % = 1292,55 грн).

Отже, ненадання позивачем достатніх доказів на підтвердження свого скрутного фінансового становища, зумовлює відсутність підстав для звільнення його від сплати судового збору.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Верховного суду у складі Касаційного адміністративного суду за результатами розгляду касаційних скарг (разом із клопотанням про звільнення від сплати судового збору) ОСОБА_1 у справі №215/3786/19 від 17.10.2019, у справі №160/7077/19 від 16.10.2019, у справі №215/3329/19 від 10.10.2019, у справі №215/2132/19 від 23.09.2019, у справі №215/2169/19 від 21.08.2019, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.11.2020 у справі №9901/77/20.

При цьому судом визнані необґрунтованими посилання позивача на необхідність суду скористатися доступом до єдиного реєстру фізичних осіб з органу доходів і зборів щодо отримання інформації про місячний дохід позивача, оскільки позивачем не надано доказів причин неможливості самостійно надати такі докази та (або) вжиття заходів для отримання таких доказів згідно до вимог ст. 80 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням того, що саме на позивача покладено обов`язок довести суду рівень свого майнового стану, який перешкоджає позивачеві сплатити судовий збір за подання позовної заяви, згідно до ч. 3 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України, якою передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За змістом статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.

Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 р. у справі Креуз проти Польщі, вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Така позиція узгоджується з правовою позицією, викладеною в ухвалі Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 21.06.2019 у справі №810/1728/18.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно із положеннями частини першої статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом, а тому суд не надає привілеї тим чи іншим особам зі сплати судового збору. Надання такого привілею порушить принцип рівності сторін.

Відтак, судом не встановлено підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору та запропоновано надати до суду документ про сплату судового збору у розмірі 992,40 грн.

Позивачем документу про сплату судового збору у розмірі 992,40 грн не надано, при цьому позивач у заві від 31.08.2022 просить звільнити його від сплати судового зборуу зв`язку з низьким рівнем доходу.

Жодних доказів до повторно заявленого клопотання позивачем не надано.

За таких обставин, позивачем не надано до суду доказів на підтвердження обставин того, що його майновий стан перешкоджає сплаті судового збору за подання ним цієї позовної заяви у встановленому законом порядку та розмірі.

Оскільки позивачем не надано суду належних доказів в обґрунтування обставин, що унеможливлюють сплату судового збору, підстави для звільнення від сплати судового збору, наведені в заяві не можуть бути визнані поважними, в зв`язку з чим заява задоволенню не підлягає.

Стосовно надання позивачем доказів вжиття заходів для самостійного отримання доказів, та (або) причини неможливості самостійного отримання доказів, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 161 КАС України, у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, участь у судовому засіданні щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, звільнення (відстрочення, розстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів, про забезпечення надання безоплатної правничої допомоги, якщо відповідний орган відмовив у її наданні, тощо.

Позивачем до позовної заяви надано клопотання про витребування доказів, а саме:

розпорядження, якими надано повноваження особам для розгляду заяви від 12.04.2022 вх. №211;

підтвердження отримання рішення в розумінні п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України, тобто правових актів щодо заяви від 12.04.2022 вх. №211, а за їх відсутності запропонувати зазначити причини;

вихідний номер і дату відправки повідомлення про день, час і місце розгляду заяви від 12.04.2022 вх. №211 та поштове повідомлення, що позивач таке повідомлення отримав;

документ, де зазначено особи, час, день, місце де розглядалася заява від 12.04.2022 вх. №211, а за їх відсутності зазначити причини;

заяву від 12.04.2022 вх. №211, копію паспорта позивача і лист від 21.04.2022 №1066;

рішення, постанову, тобто правовий акт в розумінні п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України, який принятий після розгляду заяви від 12.04.2022 вх. №211, а за його відсутності зазначити причини;

положення про Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради;

положення про виконавчий комітет Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень;

посадову інструкцію Начальника Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради з датою його ознайомлення.

У відповідності до ч. 1 ст. 80 КАС України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

У клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується;

2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;

4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Однак, позивачем не зазначено про заходи, яких він вжив для самостійного отримання доказів та доказів вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Вказані обставини, у тому числі, визначені судом як недолік позовної заяви.

Позивачем до заяви вх. від 31.08.2022 не надано доказів вжиття заходів для самостійного отримання доказів, та (або) причини неможливості самостійного отримання доказів.

Щодо надання позивачем засвідчених належним чином копій доданих до позовної заяви документів для відповідача, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 161 КАС України, до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Позивачем до матеріалів позову надано примірник позовної заяви без доданих до позовної заяви документів, відтак позивачу запропоновано надати до суду засвідчені належним чином копії доданих до позовної заяви документів для відповідача.

Позивачем до заяви вх. від 31.08.2022 не надано засвідчених належним чином копій доданих до позовної заяви документів для відповідача.

З огляду на вищевикладене, у вказаній частині ухвала суду від 11.07.2022 не може вважатись виконаною.

Таким чином, станом на 12.08.2022 позивачем недоліки позовної заяви не усунено.

Також суд звертає увагу на те, що відповідно до частини 2 статті 44 КАС України, учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Положеннями наведеної норми КАС чітко обумовлений характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання процесуальних обов`язків, встановлених законом або судом. Для цього позивач як особа, зацікавлена у поданні позовної заяви, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Вказана правова позиція суду викладена у постанові Верховного Суду від 17 травня 2022 року у справі № 826/13250/18.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Керуючись принципом верховенства права, гарантованим ст. 8 Конституції України та ст. 6 КАС України, суд на підставі ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини застосовує практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

За висновком, викладеним в рішенні від 18.10.2005 у справі «МПП «Голуб» проти України», право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами.

"...Суд уже констатував, що процесуальні норми створюються для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності та що сторони провадження повинні мати право очікувати застосування вищезазначених норм. Принцип юридичної визначеності застосовується не тільки щодо сторін провадження, а й до національних судів" (див. рішення від 21 жовтня 2010 року у справі Дія-97 проти України (Diya 97 v. Ukraine), заява № 19164/04, п. 47, з подальшими посиланнями).

Тобто, встановлені процесуальним кодексом вимоги щодо змісту та форми позовної заяви обов`язкові до виконання усіма учасниками процесу та їх дотримання перевіряється судом.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Частиною п`ятою статті 169 КАС України, встановлено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Згідно ч. 8 ст. 169 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Таким чином, керуючись статтями 169, 293, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву - повернути позивачу.

Роз`яснити, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Калугіна