Справа № 380/25836/21
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2022-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань забезпечення доказів у справі

06 вересня 2022 року

Львівський окружний адміністративний суд

у складі головуючої судді Сподарик Н.І.,

за участю секретаря судового засідання Суліковської У.І.,

представника позивача Нестерович Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача про забезпечення доказів в адміністративній справі за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Львівській області (79026, м. Львів, вул. Стрийська, 35; ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) з вимогою про стягнення з фізичної особи ОСОБА_1 податкового боргу в сумі 2347486,85 грн.

Львівським окружним адміністративним судом 30.12.2021 направлено Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Львівській області запит щодо надання відомостей про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 .

18.02.2021 на адресу суду надійшла відповідь Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Львівській області, згідно якої місце проживання ОСОБА_1 значиться: АДРЕСА_2 .

Ухвалою суду від 23.02.2022 позовну заяву залишено без руху та надано десятиденний строк на усунення її недоліків.

На виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, позивачем усунуто вказані недоліки.

Ухвалою суду від 18.03.2022 відкрито провадження у справі, розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

07.06.2022 за вх. №39299 від представника відповідача надійшла заява про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву.

07.06.2022 за вх. №39302 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 14.06.2022 вирішено перейти із спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін до розгляду адміністративної справи за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання.

23.06.2022 за вх. №42906 від представника позивача надійшли заперечення на відзив на позовну заяву.

У підготовче засідання, яке відбулось 28.06.2022 відповідач явки не забезпечив, подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд ухвали відкласти розгляд справи на 11.08.2022.

11.08.2022 за вх. №12009ел від представника відповідача, надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 11.08.2022 суд ухвалив перейти до розгляду справи за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу за правилами загального позовного провадження, призначено у справі підготовче судове засідання.

06.09.2022 за вх. №57290 від представника відповідача надійшла заява про забезпечення доказів у справі.

На обґрунтування поданої заяви вказано, що в порушення норм ПК України в адресу ФОП ОСОБА_2 не направлялися засобами поштового зв`язку кореспонденція щодо проведення перевірки, акт перевірки, податкові повідомлення-рішення та податкова вимога форми «Ф». Вказала, що зверталась до податкового органу з метою отримання таких доказів, однак вказаних доказів отримано не було. З огляду на наведене, вважає, що існують підстави для забезпечення доказів у вказані справі.

При вирішенні поданої заяви суд виходить з наступного.

Відповідно до приписів частин другої, третьої статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення доказів розглядається не пізніше п`яти днів з дня її надходження до суду. Неявка заявника та інших осіб, які можуть отримати статус учасників справи не перешкоджає розгляду поданої заяви.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною 2 статті 72 КАС України, ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Приписами частин 1-3 статті 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Порядок забезпечення доказів в адміністративному процесі регулюється приписами статей 114-117 КАС України.

Відповідно до статті 114 КАС України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія. Забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу.

Статтею 115 КАС України визначено, що суд забезпечує докази допитом свідків, призначенням експертизи, витребуванням та оглядом доказів, у тому числі за місцем їх знаходження, забороною вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язанням вчинити певні дії щодо доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 116 КАС України у заяві про забезпечення доказів зазначаються:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адреса електронної пошти, офіційна електронна адреса за наявності;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) іншої сторони (сторін), якщо вона відома заявнику, а також якщо відомо відомості, що її ідентифікують: її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, офіційна електронна адреса;

4) докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні;

5) обґрунтування необхідності забезпечення доказів;

6) спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази;

7) перелік документів, що додаються до заяви.

Отже, інститут забезпечення доказів в адміністративному судочинстві спрямований на забезпечення здійснення процесу доказування шляхом збирання і закріплення доказів, якщо існують обставини, які свідчать про небезпеку того, що надання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим.

Таким чином, суд за заявою учасника справи має забезпечити докази, зокрема шляхом їх витребуванням та оглядом, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Аналізуючи наведені положення Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема, шляхом їх витребування призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Тобто це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі №9901/845/18.

Заявлені представником позивача у заяві про забезпечення доказів вимоги по суті є клопотанням (заявою) про витребування доказів, оскільки не вказують на наявність ризиків, що можуть унеможливити отримання відповідних доказів у майбутньому, та що такі докази у майбутньому не вдасться отримати взагалі.

При цьому, суд наголошує, що неможливість отримати і долучити до матеріалів справи доказів є підставою заявити клопотання (заяву) про витребування таких доказів, навівши відповідні мотиви того, чому не вдалося отримати їх самостійно.

Крім цього, суд зауважує, що у підготовчому засіданні 06.09.2022, суд зобов`язав представника позивача надати в наступне засідання оригінали письмових доказів, які долучені до позовної заяви.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення доказів шляхом витребування документів, які просить заявник, задоволенню не належить.

Керуючись статтями 114-117, 243, 248, 256 КАС України, суддя,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви про забезпечення доказів по справі №380/25836/21 за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, - відмовити.

Відповідно до частини 2 статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення за правилами, встановленими статтями 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 12.09.2022.

Суддя Сподарик Н.І.