Справа № 140/38/22
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий суддя у першій інстанції: Ковальчук В.Д.

12 вересня 2022 рокуЛьвівСправа № 140/38/22 пров. № А/857/8490/22
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Бруновської Н.В.

суддів: Хобор Р.Б., Шавеля Р.М.

розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2022 року у справі № 140/38/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

05.01.2022р. ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області, у якому просив суд:

- визнати протиправною відмову у поверненні сплаченого єдиного внеску за період 2017 - 2021 р.

- зобов`язати підготувати висновок про повернення надміру сплачених сум з єдиного соціального внеску в сумі 19 808,24 грн. та подати зазначений висновок для виконання до Головного управління Державної казначейської служби України в Волинській області, що здійснює казначейське обслуговування відповідних бюджетних коштів та повернення надміру сплачених сум податків.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 19.04.2022р. в позові відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, рішення Волинського окружного адміністративного суду від 19.04.2022р. скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задоволити.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

З виписки Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань видно, що ОСОБА_1 зареєстрований з 03.10.2001р. як фізична особа-підприємець, основним видом економічної діяльності якого є: 70.22 Консультування з питань комерційної діяльності й керування.

З 04.06.2003р. позивач має право на заняття адвокатською діяльністю, що підтверджується свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю №245.

Крім того, ОСОБА_1 здійснює діяльність арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), що підтверджується свідоцтвом про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №241 від 17.04.2013р.

З довідки Луцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області №032 від 18.06.2013р. про взяття на облік платника податків видно, що позивач взятий на облік в органах державної податкової служби з 19.11.2002 р. №712, як фізична особа-підприємець, арбітражний керуючий та адвокат.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 як фізична особа-підприємець (код основного виду економічної діяльності 70.22) та як особа, яка проводить незалежну професійну діяльність (код основного виду економічної діяльності 69.10) за 2017-2020 роки подавав до податкового органу звітність про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску.

Так, за 2017 рік позивач 07.02.2018р. подав звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску, як за фізичну особу-підприємця (далі - ФОП), де визначив суму доходу, на яку нараховується єдиний внесок, але не менше за розмір мінімальної заробітної плати у сумі 38400,00 грн. та нарахував єдиний внесок у сумі 8448,00 грн.

Також за 2017 рік подав 02.05.2018р. звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску, як за особу, яка проводить незалежну професійну діяльність, де визначив суму доходу, на яку нараховується єдиний внесок у розмірі 75200,00 грн. та нарахував єдиний внесок у сумі 16544,00 грн.

За 2018 рік ОСОБА_1 подав 06.02.2019р. звіт, як за ФОП, де визначив суму доходу, на яку нараховується єдиний внесок 44676,00 грн. та нарахував єдиний внесок у сумі 9828,72 грн.

Водночас подав 24.04.2019р. за 2018 рік звіт, як за особу, яка проводить незалежну професійну діяльність, де визначив суму доходу, на яку нараховується єдиний внесок 44676,00 грн. та нарахував єдиний внесок у сумі 9828,72 грн.

За 2019 рік 07.02.2020р. подав звіт, як за ФОП, де визначив суму доходу, на яку нараховується єдиний внесок 50076,00 грн. та нарахував єдиний внесок у сумі 11016,72 грн.

Крім того, за 2019 рік 04.05.2020р. подав звіт, як за особу, яка проводить незалежну професійну діяльність, де визначив суму доходу у розмірі 0 гривень та нарахувати єдиний внесок у сумі 0 грн.

09.02.2021р. ОСОБА_1 подав звіт за 2020 рік, як за ФОП, де визначив суму доходу, на яку нараховується єдиний внесок 43615,00 грн. та нарахував єдиний внесок у сумі 9595,30 грн.

Також за 2020 рік подав 29.04.2021р. за 2020 рік звіт, як за особу, яка проводить незалежну професійну діяльність, де визначив суму доходу, на яку нараховується єдиний внесок 0,00 грн. та нарахував єдиний внесок у сумі 0,00 грн.

Відповідно до інтегрованої картки платника податків за 2017-2021 роки станом на 30.11.2021 за ОСОБА_1 рахується переплата у сумі 55,52 грн.

Із змісту п.4,п.5 ч.1 ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» видно, що фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування та особи, які проводять незалежну професійну діяльність є окремими платниками єдиного внеску.

Отже, ОСОБА_1 самостійно подавав відповідні звіти, в яких нарахував та сплатив єдиний внесок одночасно як фізична особа-підприємець та як особа, яка проводить незалежну професійну діяльність.

25.05.2021р. позивач звернувся до Головного управління ДПС у Волинській області із заявою, в якій, покликаючись, на подвійну сплату страхових внесків за 2017-2021 роки, просив зарахувати сплачений страховий внесок у розмірі 28 552,72 грн. в рахунок майбутніх платежів суб`єкта підприємницької діяльності.

Листом від 16.07.2021р. вих. № 11180/6/03-20-24-06 Головне управління ДПС у Волинській області вказану заяву залишив без задоволення, оскільки кошти були враховані в сплату згідно самостійно поданих звітів про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску. (а.с. 50)

ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В п.п.14.1.115 п.14.1 ст.14 - ПК України визначено, що надміру сплачені грошові зобов`язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов`язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

п.п.17.1.10 п.17.1 ст.17 ПК України визначено, що платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

У свою чергу, підзаконним нормативно-правовим актом, який регламентує процедуру зарахування у рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування або повернення платникам, на яких згідно із Законом покладено обов`язок нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок, надміру та/або помилково сплачених коштів єдиного внеску є Порядок зарахування у рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 16.01.2016 року № 6 (далі Порядок №6).

В п.5 Порядку №6 видно, що повернення коштів здійснюється у випадках:

1) надмірної або помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на відповідний рахунок 3719;

2) помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на невідповідний рахунок 3719;

3) помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на рахунок з обліку доходів бюджету;

4) помилкової сплати податкових зобов`язань з податків, зборів, штрафних (фінансових) санкцій та пені, передбачених Податковим кодексом України, на рахунок 3719.

У випадках, передбачених п.п. 1, 2 та 4 п.5 цього Порядку, заява подається до органу доходів і зборів, на рахунок якого сплачено кошти, за формою, визначеною у додатку 1 до цього Порядку.

У випадку, передбаченому пп.3 п.5 цього Порядку, заява подається до органу доходів і зборів за місцем обліку помилково сплачених коштів у довільній формі із зазначенням суми та напряму повернення.

Помилково сплачені суми у випадках, передбачених п.п. 3 та 4 п.5 цього Порядку, підлягають поверненню з урахуванням положень ст. 43 ПК України та п.12 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

У разі надходження заяви про повернення коштів, що надміру сплачені страхувальниками, які беруть добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, платник додає оригінал або завірену ним копію розрахункового документа (квитанцію, платіжне доручення тощо), що підтверджує сплату коштів на рахунок 3719.

Як видно з матеріалів справи станом на 16.07.2021р. по єдиному внеску у ОСОБА_1 відсутня переплата.

Із змісту п.7 Порядку №6 видно, що у разі надходження заяви про повернення Коштів з рахунку 3719 підрозділ органу доходів і зборів, на який покладено функцію адміністрування єдиного внеску, у строк не більше ніж десять робочих днів з дати реєстрації заяви проводить перевірку наданої платником інформації.

Заява залишається без задоволення у таких випадках:

-невідповідність заяви формі, визначеній у додатку 1 до цього Порядку;

-недостовірність викладеної у заяві платника інформації;

-подання заяви не за місцем обліку надміру та/або помилково сплачених сум єдиного внеску;

-наявність у платника заборгованості зі сплати єдиного внеску та/або фінансових санкцій.

У разі відмови в задоволенні заяви про повернення коштів з рахунку 3719 платнику єдиного внеску підрозділом органу доходів і зборів, на який покладено функцію адміністрування єдиного внеску, надається повідомлення за підписом посадової особи із зазначенням причин відмови.

У разі задоволення заяви про повернення коштів з рахунку 3719 підрозділ органу доходів і зборів, на який покладено функцію адміністрування єдиного внеску, передає заяву з відміткою про підтвердження повернення коштів до підрозділу органу доходів і зборів, відповідального за ведення обліку платежів та складання звітності.

Підрозділ органу доходів і зборів, відповідальний за ведення обліку платежів та складання звітності, у строк не більше ніж три робочих дні з дня отримання заяви з відміткою про підтвердження повернення коштів на підставі даних інформаційної системи готує висновок за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку та два примірники Реєстру висновків про повернення надміру та/або помилково сплачених коштів єдиного внеску за формою згідно з додатком 3 до цього Порядку. Висновки реєструються в журналі обліку висновків про повернення надміру та/або помилково сплачених коштів єдиного внеску за формою згідно з додатком 4 до цього Порядку та протягом одного робочого дня від дати їх реєстрації разом з примірником Реєстру висновків передаються до підрозділу органу доходів і зборів, відповідального за ведення фінансово-економічної роботи та бухгалтерського обліку.

На підставі висновку та у строк не пізніше ніж три робочих дні з дня його реєстрації підрозділ органу доходів і зборів, відповідальний за ведення фінансово-економічної роботи та бухгалтерського обліку, нижчого рівня оформлює розрахунковий документ на повернення Коштів з рахунку 3719, на який їх було сплачено, та направляє його відповідному управлінню (відділенню) Державної казначейської служби України у районі, районі у місті, місті обласного, республіканського значення (далі - управління (відділення) Казначейства).

Управління (відділення) Казначейства на підставі розрахункового документа органу доходів і зборів нижчого рівня перераховує кошти за рахунок поточних надходжень за день з відповідного рахунку 3719 на рахунок Платника, зазначений у заяві, відкритий у банку або органі Казначейства. (п. 8 Порядку №6).

Системний аналіз вказаних норм дає підстави для висновків, що контролюючий орган за результатами розгляду заяви платника податків про повернення надмірно сплачених податкових зобов`язань та у разі відсутності законодавчо мотивованих підстав для відмови у задоволенні такої заяви зобов`язаний підготувати висновок за формою, передбаченою Порядком №6, а органи Державної казначейської служби зобов`язані здійснити повернення надмірно сплачених сум грошових зобов`язань. В той же час, Порядком №6 передбачено чіткий перелік законодавчо мотивованих підстав для відмови у задоволенні заяви про повернення надмірно сплачених податкових зобов`язань.

В судовому порядку не встановлено помилкового та/або надміру сплаченого ОСОБА_1 єдиного внеску, оскільки останній самостійно подавав відповідні звіти, в яких нарахував та сплатив єдиний внесок одночасно як фізична особа-підприємець та як особа, яка проводить незалежну професійну діяльність, що виключає повернення коштів останньому.

Щодо доводів апелянта про те, що він є найманим працівником у Луцькому інституті розвитку людини Вищого навчального закладу Відкритий міжнародний університет розвитку людини Україна, і в нього відсутній обов`язок сплати єдиного соціального внеску, оскільки такий сплачується роботодавцем, колегія суддів зазначає наступне.

Всупереч ст. 77 КАС України позивач не надав жодних доказів щодо сплати єдиного соціального внеску роботодавцем.

Покликання апелянта на постанову Великої палати Верховного суду від 04.12.2019р. № 520/3939/19 колегія суддів також не приймає до уваги, оскільки інший предметом спору в цій справі - вимога податкового органу про сплату боргу (недоїмки),

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки суб`єкт владних повноважень в особі Головного управління ДПС у Волинській області діяв в межах повноважень та у спосіб визначений законами та Конституцією України.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

В п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, видно, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

ст.242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

В ст.316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.229,308,310,315,316,321,322,325,329 КАС України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2022 року у справі № 140/38/22- без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках передбачених ч.4 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. В. Бруновська
судді Р. Б. Хобор
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 12.09.2022