Справа № 580/5056/21
Суддя: Губська Людмила Вікторівна
Дата ухвалення: 2022-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/5056/21 Головуючий у І інстанції - Руденко А.В.
Суддя-доповідач - Губська Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Епель О.В., Карпушової О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку та виплаті йому пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю з інвалідністю 2 групи внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.03.2020;

- зобов`язати відповідача здійснити йому з 01.03.2020 перерахунок та виплату пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю з інвалідністю 2 групи внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- стягнути з відповідача з 01.03.2020 недоплачену пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю з інвалідністю 2 групи внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при перерахунку його пенсії, у зв`язку з встановленням групи інвалідності відповідачем не було включено щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, що є звуженням його прав.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2021 року адміністративний позов задоволено частково, а саме в межах строку звернення до суду. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що ст. 60 Закону № 796-ХІІ має вищу юридичну силу, а тому положення п. 151 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 не підлягають застосуванню.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Свої доводи обґрунтовує тим, що після проведення перерахунку пенсії позивача не відбулось звуження змісту та обсягу його існуючих прав і свобод, а навпаки розмір пенсії збільшився. Апелянт наголошує, що Порядок № 1210 на момент виникнення спірних правовідносин є чинним та не скасованим, а тому пенсійний орган правомірно його застосував.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін та зазначає про безпідставність доводів, викладених в апеляційній скарзі.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом установлено і підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 з 30.04.2003 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області та отримує пенсію по інвалідності 2 групи, призначену відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №458627 позивачу встановлена 2 група інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, з 08.04.2019 безтерміново.

Згідно копії посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 1) серії НОМЕР_1 від 13.08.2019 позивач є особою з інвалідністю 2 групи і має право на пільги та компенсації, встановлені Законом України «Про статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно копії посвідчення серії НОМЕР_2 від 06.02.2020 позивач є особою з інвалідністю 2 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - осіб з інвалідністю внаслідок війни.

Після отримання посвідчення серії НОМЕР_2 від 06.02.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою від 14.02.2020 про перерахунок пенсії по інвалідності та встановлення підвищення відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» як особі з інвалідністю внаслідок війни 2 групи.

Відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача та встановив підвищення, передбачене Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі 40% від прожиткового мінімуму, проте додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю внаслідок Чорнобильської катастрофи, не нарахував.

05.05.2021 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою про перерахунок його пенсії з урахуванням додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю внаслідок Чорнобильської катастрофи з 01.03.2020.

17.05.2021 відповідач листом №3051-3032/Г-02/8-2300/21 повідомив позивача, що згідно з п. 151 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особам, які одночасно мають право на отримання надбавки, додаткової пенсії, підвищення до пенсії, зокрема відповідно до Закону №796, Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» таке підвищення проводиться за їх вибором за однією з підстав.

Вважаючи, таку відмову відповідача протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів суду, що діяв правомірно, з чим погоджується і колегія суддів з огляду на наступне.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, згідно ст. 1 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-ХІІ (далі - Закон № 796-ХІІ) встановлено, що цей закон спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв`язання пов`язаних з цим проблем медичного і соціального характеру.

Відповідно до ст.49 Закону № 796-ХІІ (в редакції, чинній на день призначення пенсії) пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Статтею 50 Закону № 796-ХІІ встановлено, що особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірах:

- інвалідам I групи - 100 процентів мінімальної пенсії за віком;

- інвалідам II групи - 75 процентів мінімальної пенсії за віком;

- інвалідам III групи, дітям-інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу - 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Згідно із ст. 50 Закону № 796-ХІІ (в редакції, яка набула чинності з 01.01.2015) особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Стаття 60 Закону №796-Х11 в редакції станом на 31.07.2014 передбачала, що особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, можуть надаватись й інші пільги та компенсації, передбачені законодавством України.

В подальшому Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 № 76-VІІІ ст. 60 була викладена у такій редакції: «Особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, які мають одночасно право на інші пільги та компенсації, передбачені законодавством України, надаються за їх вибором пільги та компенсації відповідно до одного із законів України».

Проте, рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) п.п. 2 - 7, 12 та 14 п. 4 розділу I Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 № 76-VIII від 17.07.2018 №6-р/2018 у справі №1-11/2018 (3830/15) ст. 60 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII у редакції Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 № 76-VIII втратила чинність та не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, застосуванню підлягає ст. 60 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII у редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 № 76-VIII, згідно з якою, як правильно зауважує суд першої інстанції, обмеження щодо надання особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших пільг та компенсацій, передбачених законодавством України, скасовано.

Як вже було зазначено вище, позивачу призначена пенсія по інвалідності відповідно до ст. 54 Закону №796-ХІІ, отже він має право на додаткову пенсію за шкоду, спричинену здоров`ю, передбачену ст. 50 вказаного Закону.

Також позивач є особою з інвалідністю 2 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - осіб з інвалідністю внаслідок війни з 06.02.2020.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач відповідно до ст. 60 Закону №796-Х11 має право на отримання як додаткової пенсії за шкоду, так і підвищення у розмірі 40% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, тому відмова у виплаті позивачу додаткової пенсії, передбаченої ст. 50 Закону №796-Х11, є протиправною.

Колегія судді вважає необґрунтованими посилання апелянта на п. 151 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210.

Зазначеним пунктом встановлено, що особам, які одночасно мають право на отримання надбавки, додаткової пенсії, підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до Законів України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», «Про жертви нацистських переслідувань» і «Про соціальний захист дітей війни», таке підвищення провадиться за їх вибором за однією з підстав.

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що застосуванню в даному випадку підлягає ст. 60 Закону №796-Х11, яка має вищу юридичну силу відносно п. 151 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210.

В іншій частині судове рішення не оскаржується, тому не аналізується.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і не підлягає скасуванню.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області - залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: Л.В. Губська

Судді: О.В. Епель

О.В. Карпушова