Справа № 640/13649/22
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2022-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

12 вересня 2022 року м. Київ № 640/13649/22

Cуддя Окружного адміністративного суду міста Києва Бояринцева М.А., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_2

про визнання незаконним та скасування наказу від 28.02.2022 №48

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2, у якому просить суд:

визнати незаконним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 48 від 28 лютого 2022 року в частині призову на військову службу громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Перевіряючи позовну заяву на відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України, Сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, крім випадку, встановленого частиною дев`ятою статті 266 цього Кодексу.

За змістом частини 1 статті 57 Кодексу адміністративного судочинства України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 №5076-VI, адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Частиною 3 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що частина 1 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначає загальний перелік документів, якими може бути посвідчено повноваження адвоката на надання правової допомоги. При цьому, частиною третьою цієї статті встановлюються спеціальні вимоги до підтвердження повноважень адвоката саме як представника, зокрема, в адміністративному судочинстві, які відсилають до відповідних положень процесуального законодавства.

Так, згідно з частиною 4 статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Отже, обов`язковим документом для підтвердження повноважень адвоката як представника в адміністративному судочинстві є або відповідна довіреність, або ордер, що виданий відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

За змістом частин 6, 8 статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи. У разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

Судом встановлено, що позовна заява від імені позивача підписана його представником, адвокатом Кушнір Валерієм Володимировичем.

У свою чергу в якості доказу на підтвердження повноважень адвоката Кушнір В.В. на підписання зазначеної позовної заяви приєднано копію договору від 07.06.2022 про надання послуг адвоката, яка визначає коло повноважень адвоката Кушніра Валерія Володимировича, що делеговані йому ОСОБА_1 , свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №2722 від 29.10.2012.

Суд зазначає, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, проте повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером.

Разом з тим, всупереч вимог частини четвертої статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви не додана довіреність або оригінал ордеру, виданий відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», який підтверджує повноваження адвоката Кушнір Валерія Володимировича як представника позивача.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов підписано особою, право якої на вчинення таких дій від імені ОСОБА_1 не підтверджено у встановленому законом порядку.

Суд вважає за необхідне зазначити, що адвокат, надаючи особі, яка є учасником справи, правову допомогу, повинен подати суду належні докази (оригінали документів або належним чином засвідчені копії цих документів), які б виключали будь-які сумніви стосовно справжності та чинності його повноважень на момент вчинення певної процесуальної дії, а також щодо охоплення такої дії дійсним колом повноважень, що делеговані йому особою, від імені якої він діє.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в ухвалі від 18.06.2018 у справі № 826/12737/17.

Згідно з пунктом 3 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Суд зазначає, що структура вказаної норми є чіткою та однозначно закріплює умови її реалізації судом.

З огляду на те, що позовна заява від імені позивача підписана особою, яка не має права її підписувати, суд вважає за необхідне позовну заяву ОСОБА_1 повернути особі, яка її подала, з усіма доданими до неї документами.

Суд звертає увагу на те, що в силу положень частини восьмої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви з огляду на підписання її особою, повноваження якої не підтверджені на здійснення представництва, не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом, не є обмеженням доступу позивача до правосуддя та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на судовий захист шляхом судового розгляду справи учасником справи особисто або через представника.

Керуючись статтями 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 повернути.

Відповідно до частини сьомої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено.

Згідно зі статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Суддя М.А. Бояринцева