Справа № 600/6/22-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2022 р. м. Чернівці Справа № 600/6/22-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брезіної Т.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ТзОВ "Вібогамі" до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки у Чернівецькій області про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

В поданому до суду адміністративному позові позивач просить суд винести рішення, яким визнати протиправною та скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу №307506 від 29.11.2021 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що не погоджується з оскаржуваною постановою, оскільки у спірних відносинах не був автомобільним перевізником, а тому є неналежним суб`єктом відповідальності. Позивач вказав, що автомобіль Scania номерний знак НОМЕР_1 , вибув з користування позивача з 26.04.2021 р. та був переданий на підставі договору оренди у користування ТОВ Фокус Роял. Таким чином, позивач вважає оскаржувану постанову протиправною та просить її скасувати.

Відповідач вказав про необґрунтованість позовних вимог та зазначив, що 29.09.2021 р. посадовими особами Укртрансбезпеки проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт щодо транспортного засобу Scania номерний знак НОМЕР_1 , що використовувався позивачем при перевезені вантажу. Крім того, відповідач вказав, що реєстраційні документи на вказаний транспортний засіб належать позивачу, а тому посадові особи Укртрансбезпеки прийняли правильне та обґрунтоване рішення, що автомобільним перевізником є саме ТзОВ "Вібогамі". Інших документів, у спростування вказаної інформації у посадових осіб на момент перевірки не було, а тому відповідач стверджує про безпідставність заявленого позову.

Рух справи у суді

Судом відкрито провадження у адміністративній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

ТзОВ "Вібогамі" зареєстрований 15.02.2016 р. як суб`єкт господарювання: повіт Сучава, вул. Кпт.Грігорє Андрій, №8, Румунія. (а.с. 8-9).

26.04.2021 р. між ТзОВ "Вібогамі" та ТОВ Фокус Роял укладено договір оренди транспортного засобу: фургон Scania типу R500LA4X2MNA, 2008 р.в. з ідентифікаційним номером XLER4X4, реєстраційний номер SV44VIB; напівпричіп KRONE, тип SD DA06LNF, 2012 р.в. з ідентифікаційним номером WKESD18, реєстраційний номер SV33VIB. Термін дії договору вказано з 26.04.2021 р. до 26.04.2022 року. (а.с. 14-15).

Також, 26.04.2021 р. між ТзОВ "Вібогамі" та ТОВ Фокус Роял складено акт прийому-передачі транспортного засобу: фургон Scania типу R500LA4X2MNA, 2008 р.в. з ідентифікаційним номером XLER4X4, реєстраційний номер SV44VIB; напівпричіп KRONE, тип SD DA06LNF, 2012 р.в. з ідентифікаційним номером WKESD18, реєстраційний номер SV33VIB. (а.с. 16-17).

29.11.2021 р. відповідачем складено акт №315646 проведення перевірок додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, в якому зафіксовано перевезення, транспортним засобом Scania номерний знак НОМЕР_1 , який належить позивачу, вантажу без відповідних документів, перелік яких визначений ст. 53 Закону України Про автомобільний транспорт, а саме без дозволу України на в`їзд (ввезення) та рух територією України вантажного засобу у міжнародному автомобільному сполученні. (а.с. 18).

29.11.2021 р. відповідачем прийнято постанову №307506 про застосування до позивача адміністративно - господарського штрафу в сумі 34000 грн за порушення вимог ст. 53 Закону України Про автомобільний транспорт. (а.с. 19).

Матеріали справи містять міжнародну товарно-транспортну накладну від 30.11.2021 р. на перевезення транспортними засобами SV44VIB/SV33VIB товару, де перевізником вказано S.C. Focus Royal S.R.I. (27475230). (а.с. 20)

Також матеріали справи містять дозвіл АН №318107 на в`їзд (ввезення) та рух територією України вантажного транспортного засобу у міжнародному автомобільному сполученні, термін дії якого визначено до 31.01.2022 року. У графі найменування перевізника зазначено - S.C. Focus Royal S.R.I. (27475230). (а.с. 22).

Крім того, до матеріалів справи додано копію ліцензії №2072407 на міжнародне перевезення вантажів автомобільним транспортом за оплату ТОВ Фокус Роял від імені третьої особи за винагороду. (а.с. 23-24)

До матеріалів справи додано Contract individual de munca (без перекладу Українською мовою), укладеного між S.C. Focus Royal S.R.I. та Kindrachuk Serhii від 01.11.2021 року. (а.с. 28).

02.12.2021 р. представник позивача подавав скаргу на постанову Державної служби України з безпеки на транспорті Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу №307506 від 29.11.2021 р., однак 10.12.2021 р. вказана скарга залишена відповідачем без задоволення. (а.с. 29-34).

Мотивувальна частина

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 р. №103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (далі Постанова №103).

Згідно з п.4 Постанови №103 основними завданнями Укртрансбезпеки є: 1) реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі - автомобільний транспорт), міському електричному, залізничному транспорті; 2) внесення на розгляд Міністра інфраструктури пропозицій щодо забезпечення формування державної політики з питань безпеки на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; 3) здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; 4) надання у передбачених законом випадках адміністративних послуг у сфері автомобільного, міського електричного, залізничного транспорту.

Відповідно до ч. 7 ст. 6 Закону Про автомобільний транспорт від 05.04.2001 року N 2344-III передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, зокрема, державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті габаритно - ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Відповідно до ст. 53 Закону України "Про автомобільний транспорт" організацію міжнародних перевезень пасажирів і вантажів здійснюють перевізники відповідно до міжнародних договорів України з питань міжнародних автомобільних перевезень.

До міжнародних перевезень пасажирів та небезпечних вантажів допускаються резиденти України, які мають досвід роботи на внутрішніх перевезеннях на договірних умовах не менше ніж три роки.

При виконанні міжнародних перевезень вантажів резиденти України повинні мати: дозволи іноземних країн, по території яких буде здійснюватися перевезення; дозвіл щодо узгодження умов та режимів перевезення в разі перевищення вагових або габаритних обмежень чи документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових (габаритних) обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; сертифікат відповідності транспортного засобу щодо безпеки руху та екологічної безпеки вимогам країн, територією яких буде здійснюватися перевезення, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України; документи на вантаж.

При виконанні міжнародних перевезень вантажів нерезиденти України повинні мати: дозвіл України; дозвіл щодо узгодження умов та режимів перевезення в разі перевищення вагових або габаритних обмежень чи документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових (габаритних) обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; сертифікат відповідності транспортного засобу вимогам законодавства України щодо безпеки руху та екологічної безпеки, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України; документи на вантаж.

Положення ст. 60 Закону України Про автомобільний транспорт передбачає відповідальність автомобільних перевізників за порушення законодавства про автомобільний транспорт. Зокрема ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що адміністративно-господарські штрафи застосовуються за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників.

Судом встановлено, що під час здійснення перевірки посадовими особами відповідача встановлено порушення позивачем Закону України Про автомобільний транспорт, що стало підставою для винесення оскаржуваної постанови. Зокрема, 29.11.2021 р. відповідачем складено акт №315646, в якому зафіксовано порушення законодавства про автомобільний транспорт за наслідками перевірки транспортного засобу Scania номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є позивач.

За визначеннями наведеними в ст.1 Закону України Про автомобільний транспорт автомобільний перевізник це - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - це перевезення вантажів вантажними автомобілями.

Згідно з абз.5 п.1.4 розділу 1 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України 24.06.2010 № 385 перевізники це - суб`єкти господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільним транспортом.

З огляду на викладені вище норми, слід дійти висновку, що відповідальність за порушення норм законодавства Про автомобільний транспорт несуть перевізники фізичні чи юридичні особи, які безпосередньо здійснюють на комерційній основі чи за власний кошт перевезення вантажів транспортними засобами.

Судом встановлено, що висновки відповідача про те, що позивач у спірних правовідносинах був перевізником, базуються на тій обставині, що реєстраційні документи на вказаний транспортний засіб належать позивачу. Водночас, згідно пояснень учасників справи судом встановлено, що під час проведеної відповідачем перевірки, державному інспектору було надано: міжнародну товарно-транспортну накладну від 30.11.2021 р. на перевезення транспортними засобами SV44VIB/SV33VIB товару, де перевізником вказано S.C. Focus Royal S.R.I. (27475230); дозвіл НОМЕР_2 на в`їзд (ввезення) та рух територією України вантажного транспортного засобу у міжнародному автомобільному сполученні, термін дії якого визначено до 31.01.2022 р., та найменування перевізника зазначено - S.C. Focus Royal S.R.I. (27475230); ліцензія №2072407 на міжнародне перевезення вантажів автомобільним транспортом за оплату ТОВ Фокус Роял від імені третьої особи за винагороду.

Тобто, з аналізу вказаних доказів слідує, що автомобільним перевізником, під час проведення перевірки, було вказано ТОВ Фокус Роял (ідентифікаційний код 27475230).

Однак, відповідач не надав вказаній обставини належної оцінки та не здійснив відповідних заходів для встановлення належної особи перевізника, до якої необхідно застосувати адміністративно - господарські санкції, а відтак передчасно дійшов висновку про необхідність притягнення до відповідальності позивача, як власника транспортного засобу Scania номерний знак НОМЕР_1 .

Водночас, на підтвердження того, що перевізником у спірних правовідносинах було саме ТОВ Фокус Роял позивачем також надано суду договір оренди транспортного засобу Scania типу R500LA4X2MNA, 2008 р.в. з ідентифікаційним номером XLER4X4, реєстраційний номер SV44VIB; напівпричіп KRONE, тип SD DA06LNF, 2012 р.в. з ідентифікаційним номером WKESD18, реєстраційний номер SV33VIB, укладений між позивачем та ТОВ Фокус Роял 26.04.2021 р., з терміном дії договору до 26.04.2022 року.

Суд наголошує, що відповідач не надав суду жодного доказу на підтвердження висновків про те, що у спірних правовідносинах позивач здійснював перевезення вантажу.

На підставі аналізу вказаних норм та наданих суду доказів, суд дійшов висновку, що на час проведення перевірки та складання акту від 29.11.2021 р. №315646, позивач не здійснював перевезення вантажу транспортним засобом Scania номерний знак НОМЕР_1 , а тому не підпадає під статус перевізника, який надає послуги з перевезення вантажу, при цьому доказів про інше, відповідачем надано не було. Суд звертає увагу, що відповідач безпідставно ототожнює власника транспортного засобу з автомобільним перевізником.

Висновки за результатами розгляду справи

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За результатами судового розгляду справи, суд дійшов висновку про протиправність постанови №307506 від 29.11.2021 року про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 34000 гривень.

У зв`язку із зазначеним, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження сум понесених витрат на правничу допомогу в сумі 5500 грн позивачем надано суду: договір про надання правової допомоги від 03.12.2021 р. №14/2021; акт прийому передачі від 23.12.2021 р. виконаних робіт по договору про надання правової допомоги №14 від 03.12.2021 р.; квитанція №8 від 22.12.2021 р. про оплату адвокату гонорару в сумі 5500 гривень.

Таким чином, матеріали справи містять достатні докази щодо понесених позивачем витрат на правову допомогу

Однак, суд вважає, що визначений позивачем розмір понесених судових витрат на правничу допомогу не співмірний із складністю справи, яка розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи. При цьому, на момент відкриття провадження по справі, судом встановлено можливість розгляду справи на підставі наявних матеріалів справи, які були достатніми для прийняття рішення по даній справі та не потребували надання учасниками справи додаткових обґрунтувань, пояснень та доказів по справі. Таким чином, судом встановлено, що обсяг виконаних робіт адвокатом не співмірний фактичним витратам, необхідних для розгляду даної справи.

Водночас, матеріалами справи підтверджено понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу адвоката у сумі 2500 грн, які співмірні із складністю справи; виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); необхідним часом, які витрачає адвокат на виконання відповідних робіт (надання послуг) у спірних правовідносинах; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Таким чином, понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, а саме в сумі 2500 гривень.

Крім того, у зв`язку із вказаним, суд стягує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачений судовий збір.

Керуючись статтями 9, 14, 77, 78, 90, 139, 143, 241 - 246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України ,-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу №307506 від 29.11.2021 р. про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 34000 гривень.

3. Стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в сумі 2270 грн згідно квитанції №0.0..1 від 30.12.2021 року та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2500 грн.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його складання.

Найменування учасників справи:

позивач: ТзОВ "Вібогамі" (вул. Капітан Григорій Андрей, 8, Сучавський повіт, Румунія, RO35651451);

відповідач: Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки у Чернівецькій області (вул.Руська, 248-У, м. Чернівці, 58023, ).

Суддя Т.М. Брезіна