Справа № 420/8638/22
Суддя: Левчук О.А.
Дата ухвалення: 2022-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8638/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2022 року Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Левчук О.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом до суду та просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 20.01.2022 № 91 Про пенсійне забезпечення, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком та не зараховано до загального страхового стажу періоди роботи з 14.04.1981 по 02.06.1981, з 07.05.1982 по 01.02.1984, з 09.04.1984 по 04.10.1987, з 01.09.1989 по 08.12.2003 ; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 14.04.1981 по 02.06.1981, з 07.05.1982 по 01.02.1984, з 09.04.1984 по 04.10.1987, з 01.09.1989 по 08.12.2003 та призначити пенсію за віком ОСОБА_1 з 20 січня 2022 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що рішенням від 20.01.2022 № 91 було відмовлено в призначенні пенсії та не зараховано до страхового стажу періоди роботи з 14.04.1981 по 02.06.1981, з 07.05.1982 по 01.02.1984, з 09.04.1984 по 04.10.1987, з 01.09.1989 по 08.12.2003. При цьому, її не було повідомлено про можливість/необхідність подання додаткових документів, та не надали скористатися правом довести наявність юридичного стану та отримати соціальний захист. В той же час, вона не може нести відповідальність за недотримання роботодавцем трудового законодавства. в неї наявна трудова книжка, записи якої підтверджують наявність трудового стажу та додаткові докази.

Представником Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до суду надано клопотання, в якому представник відповідача вказує, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області, а тому відсутні підстави для зобов`язання повторно розглянути заяву про призначення пенсії. При цьому, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області слід залучити в якості співвідповідача.

Представником Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до суду надано відзив на позовну заяву, в якому представник вказує, що за результатом розгляду документів доданих позивачем до заяви від 14.01.2022 до страхового стажу не зараховано періоди: 14.04.1981 - 02.06.1981, оскільки дата наказу при звільненні раніше дати прийняття на роботу; 07.05.1982 - 01.02.1984 та 09.04.1984 - 04.10.1987, оскільки виправлено дати при прийнятті на роботу; 01.09.1989 - 08.12.2003, оскільки на печатці, якою завірений запис про звільнення не читаєма назва підприємства. Періоди роботи до страхового стажу будуть зараховані за умови надання довідок, які відповідають вимогам чинного законодавства та нормам діловодства, що підтвердять працевлаштування на зазначених роботах. Дії органів Пенсійного фонду України щодо відмови в призначенні позивачу пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - є законними та обґрунтованими.

Позивачем до суду надано відповідь на відзив, в якій позивач зазначає доводи, викладені в позовній заяві.

Ухвалою суду від 11 липня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Вивчивши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши надані докази, суд встановив наступне.

14 січня 2022 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком, відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 49, 101-104).

20 січня 2022 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві, за принципом екстериторіальності, прийнято рішення № 91 про відмову в призначенні пенсії, оскільки відповідно до наданих документів про стаж (трудова книжка, диплом, свідоцтво про народження дитини, витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища) та даних державного соціального страхування загальний страховий стаж склав 24 роки 4 місяці, що є недостатнім для призначення пенсії. Не зараховано до загального страхового стажу періоди роботи з 14.04.1981 по 02.06.1981, оскільки дата наказу при звільненні раніше дати прийняття, з 07.05.1982 по 01.02.1984 та з 09.04.1984 по 04.10.1987 виправлена дата при прийнятті, з 01.09.1989 по 08.12.2003 на печатці, якою завірений запис про звільнення, не проглядається назва підприємства (а.с. 50, 120).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 9 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати, зокрема, пенсія за віком.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Пунктом 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви. У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви. Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону. Днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.

Пунктом 2.1 Порядку № 22-1 визначений вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії, в тому числі документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Згідно ст. 62 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно п. 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

При цьому, положення приписів Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637 поширюється саме на випадки відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Як вбачається, з матеріалів справи, звертаючись до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про призначення пенсії ОСОБА_1 надала до пенсійного органу копію трудової книжки НОМЕР_1 (а.с. 109-117).

Згідно записів в трудовій книжці НОМЕР_1 , під номером 2 міститься запис від 14.04.1981 року прийняти на Балтський хлібозавод бісквітчицею кондитерського цеху (підстава внесення запису наказ № 26 від 11.04.1981 року).

Під номером 3 в трудовій книжці міститься запис від 02.06.1981 року звільнити робітницю кондитерського цеху з 02.04.1981 за власним бажанням (підстава внесення запису наказ № 31-к від 08.04.1981 року).

На підтвердження періоду роботи з 14.04.1981 року по 02.06.1981 року на Балтському хлібозаводі бісквітчицею кондитерського цеху до суду надано копію архівного витягу від 17.05.2022 № Б-174/01-20 КП «Трудовий архів» Балтської міської ради Одеської області, згідно якого - наказ № 26-к п. 2 від 11 квітня 1981 р. директора Балтського хлібозаводу м. Балта Одеської області: … «Принять т. ОСОБА_2 бисквитчиком 1-го разряда кондитерського цеха с 14 апреля 1981»; наказ № 31-к п. 3 від 08 червня 1981 р. директора Балтського хлібозаводу м. Балта Одеської області: … «Уволить т. ОСОБА_2 рабочую кондитерського цеха с 2 июня 1981 г. по собственному желанию». Підстава: Фонд №14-Т; опис № 1-О; справи/№ аркушу 1/50, 53 (а.с. 51).

Також, під номером 6 та 7 в трудовій книжці НОМЕР_1 міститься запис від 07.05.1982 року про прийняття на роботу в Балтське МПУ газового господарства (підстава внесення запису наказ № 92 від 06.05.1982 року) та запис від 01.02.1989 року про звільнення з роботи у зв`язку з переїздом (підстава внесення запису наказ № 19 від 30.01.1984 року).

При цьому, запис під номером 6 від 07.05.1982 року про прийняття на роботу в Балтське МПУ газового господарства не містить жодних виправлень (а.с. 111).

На підтвердження періоду роботи з 07.05.1982 року по 01.02.1984 року до суду надано копію довідки Подільського управління експлуатації газового господарства АТ «Одесагаз» № 2 від 28.01.2022 року, згідно якої ОСОБА_2 дійсно працювала у Балтському міжрайонному виробничому управлінні газового господарства (МВУГГ) підприємство «Одесагаз» з 07.05.1982 року наказ № 92 від 06.05.1982 р. Звільнена 01.02.1984 року, наказ № 19 від 30.01.1984 року, на підставі книги наказів за 1982 та 1984 рік (а.с. 48).

Також під номером 8 та 9 в трудовій книжці НОМЕР_1 міститься запис від 09.04.1984 року про прийняття на роботу в Бендерський комбінат хлібопродуктів на мельницю круповійщицею по 3 розряду (підстава внесення запису наказ № 15 від 02.04.1984 року) та запис від 04.10.1987 року про звільнення за власним бажанням (підстава внесення запису наказ № 93к від 29.09.1987 року) (а.с. 112).

На підтвердження періоду роботи з 09.04.1984 року по 04.10.1987 року до суду надано копію довідки ЗАТ «Бендерський комбінат хлібопродуктів» № 286 від 09.08.2022 року, згідно якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно працювала на Бендерський комбінат хлібопродуктів з 09.04.1984 року по 04.10.1987 року. Прийнята на роботу з 09.04.1984 року на посаду круповійщиці в мельничне виробництво на 3 розряду (наказ № 15 від 02.04.1984 року), звільнена з роботи за власним бажанням ст. 36 КЗОТ МССР з 04.10.1987 року (наказ № 93-к від 29.09.1987 року). Довідка видана на підставі книги наказів за 1987 1987 рр., які зберігаються в архіві відділу кадрів ЗАТ «Бендерський комбінат хлібопродуктів» (а.с. 148).

Крім того, під номерами 10, 12 в трудовій книжці НОМЕР_1 містяться записи від 01.09.1989 року про прийняття на роботу в Бендерський маслоекстракційний завод імені 50-років СССР на посаду оператора обчислювальної машини (підстава внесення запису наказ № 120-к від 01.09.1989 року), запис від 08.12.2003 року про звільнення за власним бажанням (підстава внесення запису наказ № 80-к від 08.12.2003 року) (а.с. 113).

На підтвердження періоду роботи з 01.09.1989 року по 08.12.2003 року до суду надано копію виписки з книги наказів по особистому складу за 1989 2003 рр. ВАТ Бендерський маслоекстракційний завод від 12.08.2022 року № 02-4/205, згідно якої «наказ № 120-к від 01.09.1989 року ОСОБА_1 , прийняти на роботу в бухгалтерію, оператором обчислювальної машини з 01.09.1989 р., згідно штатного розпису», «наказ № 80-к від 08.12.2003 року звільнити ОСОБА_1 , бухгалтера по відгрузці, з 08.12.2003 року, за власним бажанням (ст. 80 ТК ПМР)», копію довідки ВАТ Бендерський маслоекстракційний завод № 1 від 12.08.2022 року, згідно якої ОСОБА_1 , 12.01.1962 року, дійсно працювала на Бендерському маслоекстракційному заводі імені 50-років СССР на посаді бухгалтера по відгрузці, наказ про прийняття № 120-к від 01.09.1989 року, наказ про звільнення № 80-к від 08.12.2003 року (а.с. 150, 151).

Згідно п. 2.3, 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 № 58, записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 р., у графі 2 трудової книжки записується "05.01.1993". Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Відповідно до п. 2.14 Інструкції № 58 у графі 3 розділу "Відомості про роботу" як заголовок пишеться повне найменування підприємства. Під цим заголовком у графі 1 ставиться порядковий номер запису, що вноситься, у графі 2 зазначається дата прийняття на роботу. У графі 3 пишеться: "Прийнятий або призначений до такого-то цеху, відділу, підрозділу, на дільницю, виробництво" із зазначенням його конкретного найменування, а також роботи, професії або посади і присвоєного розряду. Записи про найменування роботи, професії або посади на яку прийнятий працівник, виконуються для робітників та службовців відповідно до найменування професій і посад, зазначених у "Класифікаторі професій".

Згідно п. 2.26, 2.27 Інструкції № 58 записи про причини звільнення у трудовій книжці повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства із посиланням на відповідну статтю, пункт закону. Наприклад, «Звільнений в зв`язку з прогулом без поважних причин, п.4 ст.40 КЗпП України». При розірванні трудового договору з ініціативи працівника з причин, за яких законодавство пов`язує надання певних пільг і переваг, запис про звільнення вноситься до трудової книжки із зазначенням цих причин. Наприклад, "Звільнений за власним бажанням" у зв`язку з зарахування у вищий навчальний заклад, ст.38 КЗпП України".

Запис про звільнення у трудовій книжці працівника провадиться з додержанням таких правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису; у графі 2 - дата звільнення; у графі 3 - причина звільнення; у графі 4 зазначається на підставі чого внесено запис, наказ (розпорядження), його дата і номер. Днем звільнення вважається останній день роботи. Наприклад, трудовий договір з працівником припиняється у зв`язку із скороченням штату працівників 10 жовтня 1993 року є останнім днем його роботи. У трудовій книжці працівника має бути зроблений запис: у графі 1 розділу "Відомості про роботу" ставиться порядковий номер запису, у графі 2 - дата звільнення (10.10.93), у графі 3 записується: "Звільнений за скороченням штатів, п.1 ст.40 КЗпП України", у графі 4 зазначається дата і номер наказу (розпорядження) про звільнення.

Таким чином, записи в трудовій книжці ОСОБА_1 про роботу в період з 14.04.1981 по 02.06.1981, з 07.05.1982 по 01.02.1984 та з 09.04.1984 по 04.10.1987, з 01.09.1989 по 08.12.2003 внесені відповідно до вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 № 58, виконані чітко та зрозуміло, містять інформацію про періоди роботи та займану посаду, реквізити відповідних наказів, на підставі яких вони внесені.

Верховний Суд в постанові від 24 травня 2018 року по справі № 490/12392/16-а зазначив, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

При цьому, трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків за порушення порядку заповнення його трудової книжки. Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Неточність в записах в трудовій книжці не може бути підставою для виключення певних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення та належний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства.

Верховний Суд в постанові від 11 травня 2022 року по справі № 120/1089/19-а зазначив, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці чи інших документах, за внесення яких вона не була відповідальна. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займала особа у той чи інший період роботи, за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу. Зазначене дає право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення особи її конституційного права на соціальний захист, зокрема щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

При цьому, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що записи в трудовій книжці ОСОБА_1 за періоди роботи з 14.04.1981 року по 02.06.1981 року, з 07.05.1982 року по 01.02.1984 року, з 09.04.1984 року по 04.10.1987 року, з 01.09.1989 року по 08.12.2003 року були визнані недостовірними, відповідачем, суб`єктом владних повноважень, суду не надано.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що періоди роботи ОСОБА_1 з 14.04.1981 року по 02.06.1981 року підтвердженні копією архівного витягу від 17.05.2022 № Б-174/01-20 КП «Трудовий архів» Балтської міської ради Одеської області, з 07.05.1982 року по 01.02.1984 року копією довідки Подільського управління експлуатації газового господарства АТ «Одесагаз» № 2 від 28.01.2022 року, з 09.04.1984 року по 04.10.1987 року копією довідки ЗАТ «Бендерський комбінат хлібопродуктів» № 286 від 09.08.2022 року, з 01.09.1989 року по 08.12.2003 року копією виписки з книги наказів по особистому складу за 1989 2003 рр. ВАТ Бендерський маслоекстракційний завод від 12.08.2022 року № 02-4/205 та копією довідки ВАТ Бендерський маслоекстракційний завод № 1 від 12.08.2022 року (а.с. 48, 148-143).

За таких підстав, доводи представників відповідачів щодо того, що відсутні підстави для зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи з 14.04.1981 року по 02.06.1981 року, з 07.05.1982 року по 01.02.1984 року, з 09.04.1984 року по 04.10.1987 року, з 01.09.1989 року по 08.12.2003 року, суд вважає необґрунтованими та такими, що спростовуються зібраними по справі доказами.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відмова Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком, відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є протиправною, а тому рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 20.01.2022 № 91 підлягає скасуванню.

При цьому, оскільки рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 20.01.2022 № 91 є протиправним та підлягає скасуванню, то, відповідно, наявні підстави для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 14.04.1981 року по 02.06.1981 року, з 07.05.1982 року по 01.02.1984 року, з 09.04.1984 року по 04.10.1987 року, з 01.09.1989 року по 08.12.2003 року.

Крім того, позивач просить суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити пенсію за віком ОСОБА_1 з 20 січня 2022 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи. Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Згідно п. 4.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію. Заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Відповідно до п. 4.3 Порядку рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви. Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Згідно ч. 5 ст. 45 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Таким чином, з аналізу вищевикладеного вбачається, що прийняттю рішення про призначення пенсії передує процедура перевірки пенсійним органом заяви про призначення пенсії та документів поданих до неї.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 слугувало не зарахування до загального страхового стажу періодів роботи з 14.04.1981 року по 02.06.1981 року, з 07.05.1982 року по 01.02.1984 року, з 09.04.1984 року по 04.10.1987 року, з 01.09.1989 року по 08.12.2003 року.

Отже, дотримання позивачем під час звернення із заявою про призначення пенсії, інших вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, положень Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 р. № 622, пенсійним органом не перевірялось.

Таким чином, станом на теперішній час відсутні підстави для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити пенсію за віком ОСОБА_1 з 20 січня 2022 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частини першої статті 245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Частиною 4 ст. 245 КАС України встановлено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Зі змісту вказаних правових норм вбачається, що відповідач, наділений дискреційними повноваженнями, тобто повноваженнями з певним ступенем свободи органу при прийнятті рішення, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення. А суди не мають право втручатися в дискреційні функції органів владних повноважень.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14 січня 2022 року про призначення пенсії за віком, відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі вищевикладеного, розглянувши справу на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 20.01.2022 року № 91; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 14.04.1981 року по 02.06.1981 року, з 07.05.1982 року по 01.02.1984 року, з 09.04.1984 року по 04.10.1987 року, з 01.09.1989 року по 08.12.2003 року; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14 січня 2022 року про призначення пенсії за віком, відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Крім того, позивач просить суд постановити ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності посадових осіб органів ПФУ, чиї дії/бездіяльність спричинили прийняття протиправного рішення № 91.

Згідно ст. 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Таким чином, окрема ухвала є формою реагування суду на виявлені під час розгляду справи порушення закону, однак не є способом захисту порушеного права. При цьому постановлення окремої ухвали є правом суду, а тому задоволення адміністративного позову не має обов`язковим наслідком застосування судом інституту судового реагування у формі окремої ухвали.

В той же час, виявлені за наслідками розгляду адміністративної справи порушення, допущені посадовими особами ПФУ, усунені при вирішенні адміністративного спору шляхом задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення від 20.01.2022 року № 91.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для прийняття за результатами розгляду даної справи окремої ухвали.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 8, 9, 12, 77, 90, 132, 139, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, адреса місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Бальварно-Кудрявська, 16), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, адреса місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 20.01.2022 року № 91.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 14.04.1981 року по 02.06.1981 року, з 07.05.1982 року по 01.02.1984 року, з 09.04.1984 року по 04.10.1987 року, з 01.09.1989 року по 08.12.2003 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14 січня 2022 року про призначення пенсії за віком, відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, адреса місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Бальварно-Кудрявська, 16) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість гривень 20 копійок).

Рішення може бути оскаржено в порядку та в строки встановлені ст. ст. 295, 297 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 255 КАС України.

Суддя О.А. Левчук