Справа № 440/6449/22
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2022-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/6449/22

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Удовіченка С.О., розглянув у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в якому просить:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області у зарахуванні сплачених внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 01 січня 2002 року по 31 грудня 2002 року до страхового стажу при призначенні пенсії з 18 червня 2019 року протиправною,

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області відкоригувати помісячно персоніфіковані дані в індивідуальних відомостях про застраховану особу в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за період з 01 січня 2002 року по 31 грудня 2002 року на підставі наявної в Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області інформації про сплачені внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а саме: за 1 квартал 20025 року - 1536 грн (32% від суми доходу 4800 грн), 2 квартал 2002 року - 1920 грн (дохід 6000 грн), 3 квартал 2002 року - 2112 грн (дохід 6600 грн), 4 квартал 2002 року - 2112 грн (дохід 6600 грн),

- провести перерахунок призначеної пенсії з 18 червня 2019 року по день перерахунку з урахуванням відкоригованих персоніфікованих даних в індивідуальних відомостях про застраховану особу за період з 01 січня 2002 року по 31 грудня 2002 року та виплатити невиплачені з цієї суми пенсії.

В обгрунтування позовної заяви позивач вказував на протиправну відмову у зарахуванні періодів роботи з 01 січня 2002 року по 31 грудня 2002 року. Зазначив, що сплачував внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за 1 квартал 2002 року в розмірі 1536 грн, 2 квартал 2002 року в розмірі 1920 грн, 3 квартал 2002 року в розмірі 2112 грн та 4 квартал 2002 року в розмірі 2112 грн, а тому останнім виконано вимоги чинного законодавства.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

11 серпня 2022 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшов відзив на позов. У відзиві відповідач проти задоволення позову заперечував, стверджуючи, що оскільки звітність за 2002 рік по ОСОБА_1 не надавалась, тому інформація в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутня. Крім того, стверджував, що позивачем порушено строки звернення до суду.

17 серпня 2002 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшла відповідь позивача на відзив, у якому позивач наполягав на своїх вимогах.

За приписами пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі заяви від 15 червня 2019 року призначено пенсію за віком на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

23 липня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ в Полтавській області із заявою в якій просила надати довідку на підтвердження сплати страхових внесків.

Листом № 8753-7561/Б-02/8-1600/21 від 30 серпня 2021 року ГУ ПФУ в Полтавській області повідомило ОСОБА_1 , що у зв`язку з відсутністю даних в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за 2002 рік та не надання довідки про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України за період зайняття підприємницькою діяльністю з 24 вересня 1996 року по 31 грудня 1997 року , вказані періоди не були зараховані до страхового стажу.

У подальшому ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ в Полтавській області із заявою від 29 жовтня 2021 року в якій просила надати довідку про суму сплачених страхових внесків до Пенсійного фонду України за період роботи приватним нотаріусом у 2002 році; індивідуальних відомостей про застраховану особу із системи персоніфікованого обліку за 2002 рік; паперові копії звітності про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період роботи приватним нотаріусом з 24 вересня 1996 року по 31 грудня 1996 року, з 01 січня 1997 року по 31 грудня 1997 року та з 01 січня 2002 року по 31 грудня 2002 року.

Листом № 1600-0504-8/75741 від 09 листопада 2021 року ГУ ПФУ в Полтавській області повідомило ОСОБА_1 , що згідно відомостей картки особового рахунку платника страхових внесків за період з 24 вересня 1996 року по 31 грудня 1997 року, з 01 січня 2002 року по 31 грудня 2002 року сплачувались внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на загальній системі оподаткування, в тому числі за роками: з 01 жовтня 1996 року по 31 грудня 1996 року, з 01 січня 1997 року по 31 грудня 1997 року та з 01 січня 2002 року по 31 грудня 2002 року. Із чистого доходу в 2002 році надійшли внески в сумі: за 1 квартал - 1536 грн (32% від суми доходу 4800), за 2 квартал - 1920 грн (дохід 6000), за 3 квартал - 2112 грн (дохід 6600), 4 квартал - 2112 грн (дохід 6600).

Листом від 26 січня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ в Полтавській області та просила, зокрема, відкоригувати помісячно персоніфіковані дані в індивідуальних відомостях про застраховану особу в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за період з 01 січня 2002 року по 31 грудня 2002 року на підставі наявної в ГУ ПФУ в Полтавській області інформації про сплачені страхові внески.

За результатами розгляду звернення ОСОБА_1 від 26 січня 2022 року ГУ ПФУ в Полтавській області листом № 3440-1453/Б-02/8-1600/22 від 25 березня 2022 року повідомило, що станом на 01 лютого 2022 року звітність за 2002 рік не надавалась, тому інформація в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру відсутня.

Не погоджуючись із фактичною відмовою у здійсненні коригувань помісячно персоніфікованих даних в індивідуальних відомостях про застраховану особу в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за період з 01 січня 2002 року по 31 грудня 2002 року, позивач звернувся до суду.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування визначені Законом України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV).

Згідно із частиною першою статті 1 Закону № 1058-ІV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Відповідно до частини четвертої статті 21 Закону № 1058-ІV персоніфіковані відомості, внесені до персональної електронної облікової картки застрахованої особи, зберігаються в Пенсійному фонді протягом усього життя цієї особи, а після її смерті - протягом 75 років на паперових носіях та/або в електронній формі за наявності засобів, що гарантують ідентичність паперової та електронної форм документа.

Згідно з пунктом частини другої статті 22 Закону № 1058-ІV відомості, що містяться в системі персоніфікованого обліку, використовуються виконавчими органами Пенсійного фонду серед іншого для: підтвердження участі застрахованої особи в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; обчислення страхових внесків; визначення права застрахованої особи або членів її сім`ї на отримання пенсійних виплат згідно з цим Законом; визначення розміру, перерахунку та індексації пенсійних виплат, передбачених цим Законом; надання застрахованій особі на її вимогу або у випадках, передбачених цим Законом та Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Частиною першої статті 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08 липня 2010 року № 2464-VІ (далі - Закон № 2464-VI) визначено: Державний реєстр загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - Державний реєстр) - організаційно-технічна система, призначена для накопичення, зберігання та використання інформації про збір та ведення обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, його платників та застрахованих осіб, що складається з реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб (пункт 1).

Пенсійний фонд України (далі - Пенсійний фонд) - орган, уповноважений відповідно до цього Закону вести реєстр застрахованих осіб Державного реєстру та виконувати інші функції, передбачені законом (пункт 7).

Статтею 14-1 Закону № 2464-VІ визначено, що Пенсійний фонд та його територіальні органи зобов`язані забезпечувати своєчасне внесення відомостей до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру та здійснювати контроль за достовірністю відомостей, поданих до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру.

Такі обов`язки Пенсійного фонду кореспондуються з нормами Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 №10-1 (далі - Положення 10-1).

За приписами частини першої статті 16 Закону № 2464-VI Державний реєстр створюється для забезпечення: ведення обліку платників і застрахованих осіб у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування та їх ідентифікації; накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про сплату платниками єдиного внеску та про набуття застрахованими особами права на отримання страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування; нарахування та обліку виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У силу частини другої статті 16 Закону № 2464-VI Державний реєстр складається з реєстру страхувальників і реєстру застрахованих осіб.

Ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру здійснюється на підставі положення, що затверджується Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування (абзац другий частини третьої статті 16 Закону № 2464-Vl).

Частиною першою статті 20 Закону № 2464-VI визначено, що Реєстр застрахованих осіб - автоматизований банк відомостей, створений для ведення єдиного обліку фізичних осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню відповідно до закону.

Реєстр застрахованих осіб складається з електронних облікових карток застрахованих осіб, до яких включаються відомості про застрахованих осіб, інформація про набуття прав на одержання страхових виплат за всіма видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та інформація про виплати за всіма видами загальнообов`язкового державного соціального страхування і соціальними та іншими виплатами, передбаченими законодавством, та електронного реєстру листків непрацездатності, порядок організації ведення та надання інформації з якого встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини третьої статті 20 Закону № 2464-VI на кожну застраховану особу заводиться персональна електронна облікова картка.

Порядок організації ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - Реєстр застрахованих осіб) та порядок надання інформації з Реєстру застрахованих осіб визначає Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затверджене постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) та зареєстроване в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (далі - Положення № 8-1).

Пунктом 4 розділу І "Загальні положення" Положення № 8-1 визначено, що Реєстр застрахованих осіб формує та веде Пенсійний фонд України, який є володільцем даних Реєстру застрахованих осіб.

Реєстр застрахованих осіб забезпечує: облік застрахованих осіб у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування та їх ідентифікацію; накопичення, зберігання та автоматизовану обробку інформації про страховий стаж та заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію), про набуття застрахованими особами права на отримання страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування; нарахування та облік виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування (п. 5 розділу І «Загальні положення» Положення № 8-1).

У відповідності до пункту 1 розділу IV "Дані облікової картки Реєстру застрахованих осіб, зміни та уточнення до них" Положення № 8-1 Реєстр застрахованих осіб складається з облікових карток, які включають дані, визначені частиною третьою статті 20 Закону та частиною третьою статті 21 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно із пунктом 2 розділу IV "Дані облікової картки Реєстру застрахованих осіб, зміни та уточнення до них" Положення № 8-1 до облікових карток Реєстру застрахованих осіб вносяться відомості про фізичних осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню відповідно до законодавства, та інша інформація, необхідна для обчислення, призначення та здійснення страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Пунктом 3 розділу IV "Дані облікової картки Реєстру застрахованих осіб, зміни та уточнення до них" Положення № 8-1 визначено, що відомості до Реєстру застрахованих осіб, зміни, уточнення до них вносяться в електронній формі в автоматичному режимі на підставі: звітності, що подається страхувальниками до Пенсійного фонду України, відомостей центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Абзацами другим, третім пункту 4 розділу IV № 8-1 Положення передбачено, що у разі припинення або зняття з обліку у фіскальних органах страхувальника без визначення правонаступника зміни та уточнення до відомостей Реєстру застрахованих осіб вносяться відповідно до рішення суду, що набрало законної сили. Внесення змін до відомостей про застраховану особу в Реєстрі застрахованих осіб відповідно до рішення суду, що набрало законної сили, здійснюється територіальними органами Пенсійного фонду України на підставі наказу керівника відповідного органу у десятиденний строк після надходження (надання особою) рішення суду.

Суд враховує, що наявність у системі персоніфікованого обліку (Реєстрі застрахованих осіб) відомостей про сплату внесків у подальшому є підставою для призначення та здійснення пенсійних виплат. У свою чергу, відсутність у Реєстрі відповідної інформації призводить до порушення права застрахованої особи на одержання виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Судом встановлено та як підтверджується інформацією наданою ГУ ПФУ в Полтавській області (лист № 1600-0504-8/75741 від 09 листопада 2021 року, розрахунки зобов`язань зі сплати збору за 1-4 квартали 2022 року та картки особового рахунку ОСОБА_1 ) позивачем з 01 січня 2002 року по 31 грудня 2002 року сплачувались внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування в такому розмірі: за 1 квартал - 1536 грн (32% від суми доходу 4800), за 2 квартал - 1920 грн (дохід 6000), за 3 квартал - 2112 грн (дохід 6600), 4 квартал - 2112 грн (дохід 6600).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у зв`язку зі сплатою ОСОБА_1 у 2002 року внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування має бути відкориговано персоніфіковані дані в індивідуальних відомостях про застраховану особу в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за період з 01 січня 2002 року по 31 грудня 2002 року на підставі наявної в Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області інформації про сплачені внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а саме: за 1 квартал 20025 року - 1536 грн (32% від суми доходу 4800 грн), 2 квартал 2002 року - 1920 грн (дохід 6000 грн), 3 квартал 2002 року - 2112 грн (дохід 6600 грн), 4 квартал 2002 року - 2112 грн (дохід 6600 грн).

Таким чином позов в частині позовних вимог про визнання протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області у зарахуванні сплачених внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 01 січня 2002 року по 31 грудня 2002 року до страхового стажу при призначенні пенсії з 18 червня 2019 року та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області відкоригувати помісячно персоніфіковані дані в індивідуальних відомостях про застраховану особу в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за період з 01 січня 2002 року по 31 грудня 2002 року на підставі наявної в Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області інформації про сплачені внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а саме: за 1 квартал 2002 року - 1536 грн (32% від суми доходу 4800 грн), 2 квартал 2002 року - 1920 грн (дохід 6000 грн), 3 квартал 2002 року - 2112 грн (дохід 6600 грн), 4 квартал 2002 року - 2112 грн (дохід 6600 грн), підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимог зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести перерахунок призначеної пенсії з 18 червня 2019 року по день перерахунку з урахуванням відкоригованих персоніфікованих даних в індивідуальних відомостях про застраховану особу за період з 01 січня 2002 року по 31 грудня 2002 року та виплатити невиплачені з цієї суми пенсії, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Тобто, захисту адміністративним судом підлягають порушені права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Враховуючи, що спір про зобов`язання ГУПФУ в Полтавській області провести перерахунок призначеної пенсії з 18 червня 2019 року по день перерахунку з урахуванням відкоригованих персоніфікованих даних в індивідуальних відомостях про застраховану особу за період з 01 січня 2002 року по 31 грудня 2002 року та виплатити невиплачені з цієї суми пенсії на час звернення до суду не порушені, оскільки перерахунок та виплату спірної пенсії на підставі оновленої довідки ще не проведено, тому суд не може під час прийняття рішення вирішувати питання щодо правовідносин, які можливо будуть мати місце у майбутньому. З огляду на це, суд дійшов висновку про відмову у позові в частині вказаних позовних вимог.

Стосовно тверджень відповідача, що ОСОБА_1 порушено строки звернення, суд зазначає, що у разі порушення законодавства про пенсійне забезпечення органом, що призначає і виплачує пенсію, адміністративний позов з вимогами, пов`язаними з виплатами сум пенсії за минулий час, у тому числі сум будь-яких її складових, може бути подано без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів незалежно від того, чи були такі суми нараховані цим органом.

Крім того, суд погоджується із доводами позивача, що останній на момент призначення пенсії не міг знати про не включення спірного періоду до персоніфікованих даних в індивідуальних відомостях про застраховану особу.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із частиною восьмою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи, що в ході розгляду справи суд дійшов висновку про протиправність відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області у зарахуванні сплачених ОСОБА_1 внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 01 січня 2002 року по 31 грудня 2002 року до страхового стажу при призначенні пенсії з 18 червня 2019 року, а тому на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає стягненню судовий збір у повному обсязі.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (, вул. Соборності, 66, м. Полтава) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області у зарахуванні сплачених ОСОБА_1 внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 01 січня 2002 року по 31 грудня 2002 року до страхового стажу при призначенні пенсії з 18 червня 2019 року

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області відкоригувати помісячно персоніфіковані дані ОСОБА_1 в індивідуальних відомостях про застраховану особу в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за період з 01 січня 2002 року по 31 грудня 2002 року на підставі наявної в Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області інформації про сплачені внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а саме: за 1 квартал 2002 року - 1536 грн (32% від суми доходу 4800 грн), 2 квартал 2002 року - 1920 грн (дохід 6000 грн), 3 квартал 2002 року - 2112 грн (дохід 6600 грн), 4 квартал 2002 року - 2112 грн (дохід 6600 грн).

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.О. Удовіченко