Справа № 520/23943/21
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2022-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
Харківський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Бідонько А.В.,
Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНБІКО", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом та просить суд:
- зобов`язати Головне управління ДПС у Харківській області виключити товариство з обмеженою відповідальністю «ІНБІКО» з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку на додану вартість.
- вирішити питання про розподіл судових витрат у справі, стягнувши з відповідача Головного управління ДПС у Харківській області на користь позивача товариства з обмеженою відповідальністю «ІНБІКО» 26 000 грн. 00 кой. - витрат на оплату наданих і отриманих правових послуг, 20 000 грн. 00 кой. - додаткової винагороди Адвокатського об`єднання (гонорар успіху) та 6 810 грн. 00 кой. - загальної суми сплаченого судового збору за подання адміністративного позову до суду, а всього стягнути - 52 810 грн. 00 кой.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.01.2022 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним і скасовано рішення комісії Головного управління ДПС у Харківській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від 23.07.2021 року за № 25659.

Визнано протиправним і скасовано рішення комісії Головного управління ДПС у Харківській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від 29.10.2021 року за № 34438.

Зобов`язано Головне управління ДПС у Харківській області виключити товариство з обмеженою відповідальністю «ІНБІКО» з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку на додану вартість.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНБІКО" сплачений судовий збір у сумі 6 810,00 грн.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНБІКО" витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2 000,00 грн.

01.11.2021 року представник позивача звернувся до суду із заявою про винесення додаткового рішення щодо судового збору.

Перевіривши заяву, докази по справі, суд дійшов до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно п.3 ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.1 п. 1 ч. 3 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч.1 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 2-7 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 19.03.2020 по справі № 140/2323/19.

Вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд враховує складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову.

Згідно з п. 4 ч. 1ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 цього Закону визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Судом встановлено, що представництво інтересів ТОВ «ЛИТОНТ» під час розгляду справи в суді здійснювалося адвокатом адвокатського бюро «ЮР Прайд» Шевченком О.О., що підтверджується договором № 040413 про надання правової допомоги від 04.06.2021 року. (а.с. 32-33).

Згідно з п. 4.1 Договору сторони узгодили, що замовник сплачує грошові кошти, за результатами наданих послуг після підписання сторонами акту наданих послуг. Предоплата можлива щодо участі у судових засіданнях.

В заяві від 01.02.2022 року позивач просить суд вирішити питання щодо судових витрат та зазначає, що розмір понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката (Адвокатського об`єднання) складає 59 500 грн. 00 коп. з яких 39 500 це вартість фактично наданих послуг це вартість фактичних наданих послуг під час підготовки адміністративного позову, а 20 000 це додаткова винагорода Адвокатського об`єднання («гонорар успіху») та 6 810 загальна сума сплаченого судового збору за подання адміністративного позову, а всього стягнути 66 310 грн.

Судом встановлено, що звертаючись з позовною заявою позивач просив суд вирішити питання про розподіл судових витрат у справі, стягнувши з відповідача 26000 грн. - витрат на оплату наданих і отриманих правових послуг, 20 000 грн. - додаткової винагороди Адвокатського об`єднання (гонорар успіху) та 6 810 - загальної суми сплаченого судового збору за подання адміністративного позову до суду, а всього стягнути - 52 810 грн.

На підтвердження понесених витрат у справі, до позовної заяви було долучено договір про надання правової допомоги №14/07/08-11/2021/МСП від 08.11.2021 року, копію завдання (колькуляція-рахунок) №1 від 08.11.2021 року, звіт (акт) № 1 від 17.11.2021 року та рахунок на оплату №79 від 15.11.2021 року.

Відповідно до акту № 1 від 17.11.2021 року виконавцем в інтересах клієнта надавались послуги:

- інтерв`ювання Клієнта, збір та правовий аналіз інформації, що стосується виниклого спору, збір наявної у Клієнта первинно-бухгалтерської та іншої правової документації щодо госпорарських операцій, що стали предметом спору, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань Клієнту про можливі судові та позасудові способи врегулювання виниклого спору між клієнтом та ГУ ДПС у Харківській області (2 години, вартість 3 000 грн);

- вивчення та детальний правовий аналіз первинної та іншої правової документації Клієнта щодо господарських операцій, збір додаткової необхідної для надання належної правової допомоги інформації та документації, уточнення та підсумкове узагальнення фактичних обставин спору (2 години, вартість 3 000 грн.);

- збір, вивчення та фактичне застосування до спірних правовідносин нормативно-матеріальної бази, відповідної судової практики (2 години, вартість 3 000 грн.);

- підготовка та складання позовної заяви (8 годин, 12 000 грн.);

- підготовка та оформлення письмових матеріалів, що додаються до позовної заяви, організація процедури сплати Клієнтом судового збору (3,34 год, вартість 5 000 грн.).

Загальна сума за актом № 1 від 17.11.2021 року склала 26 000 грн.

Суд зазначає, що питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в межах наданого позивачем акту № 1 від 17.11.2021 року по справі № 520/23943/21 вже було вирішено, що підтверджується рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.01.2021 по справі № 520/23943/21.

Зокрема, суд дійшов до висновку про часткове задоволення заяви, стягнувши на користь Товариства витрати на професійну правничу допомоги у сумі 2 000,00 грн. з урахуванням додаткової винагороди та 6 810,00 грн. сплаченого судового збору.

Відтак суд зазначає, що незгода позивача зі стягнутою сумою витрат на професійну правничу допомогу є підставою для оскарження судового рішення в даній частині до суду апеляційної інстанції, та не є підставою для винесення додаткового судового рішення щодо витрат на професійну правничу допомогу.

Отже, в цій частині вимоги позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу не підлягають задоволенню, оскільки вже вирішені судом.

Разом із тим, до заяви від 01.02.2022 на підтвердження понесених витрат у справі позивачем долучено копію завдання (колькуляція-рахунок) №2 до договору №14/07/08-11/2021/МСП від 08.11.2021 про надання професійної правничої (правової допомоги від 22.12.2021, звіт (акт) № 2 від 28.12.2021 року та рахунок на оплату №79/1 від 28.12.2021 року.

Відповідно до акту № 2 від 28.12.2021 року, який був підписаний сторонами вже після винесення судом рішення по справі, виконавцем в інтересах клієнта надавались послуги:

- здійснено інтерв`ювання клієнта з питань заперечень відповідача, додатково здійснено збір та правовий аналіз інформації, що стосується суті виниклого у клієнта із ГУ ДПС у Харківській області адміністративного спору, проведено додаткове надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань (1 година, вартість 1500 грн.);

- здійснено вивчення та детальний правовий аналіз відзиву відповідача на позов, здійснено збір додаткової необхідної для надання належної правової допомоги інформації, уточнено та узагальнено підсумкові фактичні обставини виниклого спору (1 година, вартість 1500 грн.);

- здійснено додатковий збір, вивчення та фактичне застосування до спірних правовідносин сторін нормативно-матеріальної бази, відповідної судової практики (1 година, вартість 1500 грн.);

- здійснено підготовку і складання відповіді на відзив (5 годин, вартість 7500 грн).

- здійснено підготовку та направлення стороні по справі відповіді на відзив та подння його до суду (1 година, вартість 1500 грн.)

Загальна сума за актом № 2 від 28.12.2021 року склала 13500 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач в адміністративному позові просив покласти судові витрати на відповідача. При цьому позивачем вказано, що в ході розгляду та вирішення справи може виникнути процесуальна необхідність у складанні додаткових заяв по суті спору, вартість правових послуг за якими, відповідно, буде надана суду додатково у визначені процесуальним законом порядку та строки (а.с. 22 т. 1).

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Зі змісту наведеної правової норми вбачається, що заяву про стягнення судових витрат особа має подати до прийняття судового рішення, однак докази, що підтверджують конкретний розмір судових витрат, можуть бути подані особою протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Відповідно до правової позиції Об`єднаної палати Верховного Суду у складу суддів Касаційного господарського суду від 3 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.

Отже, враховуючи приписи частини сьомої статті 139 КАС України витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.

Аналогічний підхід щодо застосування положення частини сьомої статті 139 КАС України у разі відсутності документа про оплату позивачем витрат на професійну правничу допомогу, за умови погодження сторонами при укладанні договору про надання правничої допомоги оплати таких витрат у майбутньому, застосовано Верховним Судом у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 813/481/18, від 2 жовтня 2019 року у справі № 815/1479/18, від 29 жовтня 2020 року у справі № 686/5064/20 від 18.08.2021 у справі №300/3178/20.

За таких підстав, суд вважає за можливе розглянути питання щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за актом № 2 від 28.12.2021 року.

Відповідно до ч. 7 ст. 134 КАС України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі №755/9215/15-ц.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Щодо наданих адвокатом послуг з інтерв`ювання клієнта з питань заперечень відповідача, здійснення збору та правового аналізу інформації, що стосується суті виниклого адміністративного спору, проведень додаткового надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань; вивчення та детальний правовий аналіз відзиву відповідача на позов, здійснення збору додаткової необхідної для надання належної правової допомоги інформації, уточнення та узагальнення підсумкових фактичних обставини виниклого; здійснення додаткового збору, вивчення та фактичне застосування до спірних правовідносин сторін нормативно-матеріальної бази, відповідної судової практики, суд зазначає, що вказані послуги є складовою процесу з написання вказаних документів, а тому не підлягає стягненню за рахунок відповідача.

Щодо складання заперечення на відзив, суд вказує, що воно в більшій частині дублюють зміст позовної заяви, фактично складається з викладу обставин справи, норм законодавства, яке регулює спірні правовідносини, а також посилань на висновки Верховного Суду, тобто підготовка не потребувала багато часу, що свідчить про завищення суми витрат, які підлягають сплаті за вказані послуги.

Щодо надання адвокатом послуги зі здійсненню підготовки та направлення стороні по справі відповіді на відзив та подання його до суду, суд вважає, що зазначена послуга не пов`язана з розглядом справи у суді, а тому безпідставно заявлена до відшкодування в якості судових витрат.

Таким чином, суд приходить до висновку, що сума витрат на послуги адвоката є надмірною, не відповідає критерію розумності їхнього розміру, обсягу фактично наданих послуг та їх складності, а також є необґрунтованою, оскільки вказані послуги не потребують значної кількості часу.

Суд, враховуючи час витрачений адвокатом на надання послуг , вважає, що заявлена сума 13 500 грн. за актом №2 від 28.12.2021 є неспівмірною із фактично наданими послугами, а тому, з урахуванням принципу справедливості та витраченого часу, присуджує на користь відповідача понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 2 000 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заява позивача про розподіл судових витрат, понесених на правничу допомогу підлягає частковому задоволенню та стягнення на його користь суми сплачених витрат на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 2 000 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 88, 94, 168 КАС України, суд , -

В И Р І Ш И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНБІКО" про винесення додаткового судового рішення в адміністративній справі № 520/23943/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНБІКО" до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНБІКО" витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2 000,00 грн. (дві тисячі гривень).

В задоволенні іншої частини заяви - відмовити.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, з урахуванням ч. 3 Розділу VІ Прикінцевих положень КАС України, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Додаткове рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Бідонько А.В.