Справа № 2а/0470/12365/12
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2012-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2012 р. Справа № 2а/0470/12365/12
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кучми К.С.

при секретарі Василенко Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СІБРІС» до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2012 року позивач звернувся до адміністративного суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач в позові, а його представник в судовому засіданні зазначив, що 14.06.2012 року ТОВ «СІБРІС» отримало від ДПІ у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська податкове повідомлення-рішення № від 07.06.2012 року, яке винесене на підставі акту «Про результати камеральної перевірки податкової звітності з податку на прибуток» №775/152/33858429 від 29.05.2012 року. На підставі акту встановлено порушення ТОВ «СІБРІС» п.198.3. ст.198 Податкового кодексу України та зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 284 818 грн.

ТОВ «Сібріс» не подавало заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або відшкодування сум податку на додану вартість, а податкове повідомлення-рішення відповідача від 07 червня 2012 року №, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 284 818 грн., підлягає скасуванню, оскільки висновки податкового органу на підставі яких позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми з податку на додану вартість у розмірі 284 818 грн. є такими, що суперечать нормам чинного законодавства та просили суд стягнути з Державного бюджету України на їх користь судові витрати по справі.

У судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову заперечував та надав до суду письмові заперечення, в яких просив суд у задоволенні позову відмовити, оскільки відповідно до п.198.3. п.198 Податкового кодексу податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1. статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно зі ст.200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При позитивному визначенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом. При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного податкового) періоду. Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від`ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від`ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов`язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем товарів/послуг; б) залишок від`ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Відповідно до п.102.5. ст.102 Податкового кодексу України заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.

При цьому, наведеними нормами не передбачено відстрочення використання такого права з моменту його виникнення.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ТОВ «Сібріс» подано до ДПІ у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Дніпропетровської області податкову декларацію з податку на додану вартість за квітень 2012 року, в рядку 24 позивач визначив залишок від`ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду в розмірі 284 818 грн.

Також, позивачем подано довідку про залишок від`ємного значення попередніх податкових періодів, що залишається непогашеним після бюджетного відшкодування, отриманого у звітному податковому періоді, та підлягає включенню до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (Д2), з якої вбачається, що сума залишку від`ємного значення в розмірі 284 818 грн. виникла в період з квітня 2007 року - червень 2008 року.

Під час судового засідання встановлено, що 29.05.2012 року старшим державним податковим ревізором-інспектором відділу контролю за правомірністю бюджетного відшкодування ДПІ у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Дніпропетровської області Дубогризом А.О., на підставі підпункту 200.10. статті 200 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку податкової декларації з податку на додану вартість ТОВ «СІБРІС» () щодо виявлення помилок (порушень).

За результатами камеральної перевірки відповідачем складено акт №775/192/33858429 від 29.05.2012 року, яким встановлено, що ТОВ «Сібріс» має залишок від`ємного значення з податку на додану вартість, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду по податковій декларації з податку на додану вартість за квітень 2012 року в розмірі 284 818 грн.

Актом камеральної перевірки №775/192/33858429 від 29.05.2012 року відповідачем зроблено висновок, що в порушення пункту 198.3. статті 198 Податкового кодексу України, враховуючи строки подання заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або про їх відшкодування, встановлені пунктом 102.5 статті 102 Податкового кодексу України, платник податку ТОВ «Сібріс» зменшується розмір від`ємного значення суми ПДВ (р.24 декларації) у розмірі 18 590 грн. за податковою декларацією з ПДВ за травень 2012 року.

На підставі акту перевірки відповідачем винесене податкове повідомлення-рішення від 07 червня 2012 року №, яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 284 818 грн.

Відповідно до п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні органу державної податкової служби виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків.

Згідно п.76.1. ст.76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами органу державної податкової служби без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на їі проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

В судовому засіданні встановлено, що підставою для зменшення позивачу за квітень 2012 року розміру залишку від`ємного значення суми з податку на додану вартість, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду в розмірі 284 818 грн. стало пропущення ТОВ «Сібріс» строків для повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, які на думку відповідача фактично не сплачені позивачем постачальникам товарів.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1. статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а також придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При цьому, при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (пункт 200.3. статті 200 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 200.4. статті 200 Податкового кодексу України, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1. цієї статті, має від`ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від`ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов`язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг; б) залишок від`ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Згідно з пунктом 102.1 статті 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.

Пунктом 102.5 статті 102 Податкового кодексу України передбачено, що заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.

Суд зазначає, що приписи пункту 102.5 статті 102 Податкового кодексу України регулюють виключно питання повернення надміру сплачених грошових зобов`язань та відшкодування сум податку на додану вартість і саме для вирішення цих питань законодавець встановлює 1095-денний термін. Будь-яких обмежень щодо строків відображення податкового кредиту та перенесення залишку від`ємного значення попередніх податкових періодів до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду, Податковий кодекс України не містить.

Судом також встановлено, що ТОВ «Сібріс» не подавало заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або відшкодування сум податку на додану вартість у розмірі 284 818 грн.

У податковій декларації з ПДВ за квітень 2012 року ТОВ «Сібріс» в рядку 23 (сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню) поставлений прочерк, тобто позивачем не заявлялася сума до бюджетного відшкодування. Також, представник відповідача в судовому засіданні підтвердив, що позивач не подавав заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або відшкодування сум податку на додану вартість у розмірі 284 818 грн.

З урахуванням встановлених обставин, суд робить висновок про необґрунтованість висновків ДПІ у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська, що ТОВ «Сібріс» не мало права відображати в рядку 24 податкової декларації з ПДВ за квітень 2012 року суму від`ємного значення у розмірі 284 818 грн., оскільки позивачем пропущено строк встановлений п.102.5. ст.102 Податкового кодексу України на подання заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або про їх відшкодування.

Також, суд звертає увагу, що у листі Державної податкової служби України від 12 січня 2012 року № 808/7/15-3417-16 також вказано про те, що платник податку, який не мав права на бюджетне відшкодування через відсутність оподатковуваних поставок, має право в рядку 24 податкової декларації з податку на додану вартість відображати залишок від`ємного значення податку, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду та з дати виникнення якого минуло 1095 днів, до повного його погашення.

Що стосується висновку відповідача, що ТОВ «Сібріс» не мало права відображати в рядку 24 податкової декларації з ПДВ за квітень 2012 року суму від`ємного значення у розмірі 284 818 грн., оскільки від`ємне значення у розмірі 284 818 грн. фактично не сплачене постачальникам товарів у попередніх податкових періодах з терміном виникнення: квітень 2007 р. - травень, червень 2008 р., тобто із спливом терміну позовної давності, суд зазначає наступне.

Так судом встановлено, що сума від`ємного значення у розмірі 284 818 грн. зазначена ТОВ «Сібріс» в рядку 24 податкової декларації з ПДВ за квітень 2012 року сплачена позивачем постачальникам в період з жовтня 2007 року по липень 2008 року.

В матеріалах справи наявні копії платіжних доручень: №277 від 15.10.2007 року, №304 від 13.12.2007 року, №385 від 10.06.2008 року, №387 від 11.06.2008 року, №395 від 20.06.2008 року, №381 від 06.05.2008 року, якими підтверджено сплату в період з 4 кварталу 2007 року по липень 2008 року ТОВ «Сібріс» ВАТ «ЗСМА» грошовими коштами за виконані роботи у сумі 1 720 922, 8 грн. (в тому числі ПДВ в сумі 286 818, 8 грн.).

На виконання п.п.7.2.6 п.7.2 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» (який діяв в період здійснення сплати грошових коштів) ВАТ «ЗСМА» було надано ТОВ «СІБРІС» податкові накладні, які наявні в матеріалах справи:

№47 від 15.10.2007 року на суму 1 0195 10, 4 грн. в т.ч. ПДВ 169 918, 4 грн.;

№38 від 13.12.2007 року на суму 217 569, 6 грн. в т.ч. ПДВ 36 261, 6 грн.;

№33 від 10.06.2008 року на суму 41 000 грн. в т.ч. ПДВ 6 833, 33 грн.;

№35 від 11.06.2008 року на суму 104 258 грн. в т.ч. ПДВ 17 376, 33 грн.;

№60 від 20.06.2008 року на суму 38 580, 8 грн. в т.ч. ПДВ 6 430, 14 грн.;

№7 від 06.05.2008 року на суму 300 000 грн. в т.ч. ПДВ 50 000 грн.

Таким чином, висновок відповідача, що сума від`ємного значення у розмірі 284 818 грн. зазначена ТОВ «Сібріс» в рядку 24 податкової декларації з ПДВ за квітень 2012 року фактично не сплачене постачальникам - спростовується письмовими доказами, які наявні в матеріалах справи.

При цьому, суд приймає до уваги доводи позивача відносно того, що в акті камеральної перевірки зазначено, що ТОВ «Сібріс» зменшується розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 18 590 грн., проте податковим повідомленням-рішення ДПІ у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Дніпропетровської області зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 284 818 грн.

Відповідно до ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно частин 1, 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок, щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Підстав звільнення від доказування сторонами не заявлено, судом не встановлено. Надані позивачем докази та обґрунтування позову доведені в судовому засіданні. Відповідачем не доведено правомірність своїх дій, що стосуються предмету позову. Факти, встановлені судом, та відповідні їм правовідносини підтверджуються наявними та дослідженими в судовому засіданні доказами. Вказане є підставою для задоволення позову.

Відповідно до ст.94 КАС України судові витрати у справі покладаються на сторону, проти якої ухвалена постанова.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 69, 71, 94, 122, 158 - 163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 07 червня 2012 року Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Дніпропетровської області.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СІБРІС» судовий збір у розмірі 2 146 грн. (дві тисячі сто сорок шість гривень).

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.254 КАС України та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України.

Повний текст постанови складений 26 листопада 2012 року.

Суддя К.С. Кучма