Справа № 640/31698/20
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2022-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2022 року м. Київ № 640/31698/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Мазур А.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу:

за позовомАкціонерного товариства "ВТБ БАНК" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства "ВТБ БАНК" Стрюкової Ірини Олександрівни
до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області
провизнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Акціонерне товариство "ВТБ БАНК" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства "ВТБ БАНК" із позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області, в якому просить суд: визнати протиправними дії Новоазовської об`єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Донецькій області, правонаступником, якої є Головне управління ДПС у Донецькій області, щодо опису нерухомого майна, що знаходиться за адресою: Донецька область м. Донецьк, вул. Купріна, 292, будівля літ. Б-1 у податкову заставу згідно з актом опису майна № 5/15-013 від 15.01.2014, яке на праві власності належить АТ ВТБ «БАНК», зобов`язати Головне управління ДПС у Донецькій області припинити податкову заставу та виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про обтяження податковою заставою нерухомого майна АТ ВТБ БАНК», що знаходиться за адресою: Донецька область м. Донецьк, вул. Купріна, 292, будівля літ. Б-1, що внесений згідно з актом опису майна № 5/15-013 від 15.01.2014.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.12.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що АТ «ВТБ БАНК» на праві власності належить об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 01: комплекс будівель загальною площею 1 354,1 кв.м., що складаються з: літ. A-З, будівля готелю, площею 389,9 кв.м.; літ. Б-1, будівля гаражу, площею 293,00 кв.м.; літ. В-1, будівля побутового блоку, площею 56,7 кв.м.; літ. Г-1, будівля ремонтного ангару, площею 338,8 кв.м.; літ. П-1, будівля складу, площею Т15,1 кв.м.; літ. Д, сарай, літ 3, сарай, літ. К, убиральня, літ. Л, гараж, літ. № 1-4, огорожа, літ. І, замощення. Комплекс будівель знаходиться за адресою: Донецька область м. Донецьк, вул. Купріна, 292. При реалізації вказаного майна, яке на праві власності належить АТ «ВТБ БАНК», Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ВТБ БАНК» було встановлено наявність податкової застави на частину вказаного об`єкту. Так, зі змісту вказаної податкової застави вбачається, що боржником є Мале приватне підприємство «Науково-виробнича фірма «Богатир», , проте станом на дату складання акту опису майна зазначена юридична особа не була власником об`єкту нерухомості, оскільки, починаючи з 18.11.2013 власником майна є АТ «ВТБ БАНК».

У відзиві на позовну заяву відповідач повідомив, що гідно інформаційної довідки з

Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, боржником, майно якого описувалось у податкову заставу, є Мале приватне підприємство «Науково - виробнича фірма «Богатир» (). Крім того, відповідач повідомив, що оскільки у липні 2014 року адміністративну будівлю Новоазовської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області було захоплено невідомими озброєними особами, справу боржника МПП «НВФ «Богатир» втрачено, в той же час, податкова заборгованість саме перед ГУ ДПС у Донецькій області у Акціонерного товариства "ВТБ БАНК" відсутня.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до рішення Правління Національного банку України від 18.12.2018 року № 849-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «ВТБ БАНК», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 18.12.2018 №3392 «Про початок процедури ліквідації AT «ВТБ БАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким було запроваджено процедуру ліквідації у AT «ВТБ БАНК» строком на два роки з 19.12.2018 по 18.12.2020 включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 2706 від 24.10.2019 р. «Про зміну уповноваженої особи Фонду на ліквідацію AT «ВТБ БАНК» всі повноваження ліквідатора делеговано провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу ліквідації неплатоспроможних банків департаменту з управління активами Стрюковій Ірині Олександрівні.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб «Про деякі питання здійснення ліквідації АТ «ВТБ БАНК» від 17.11.2020 №1957, продовжено повноваження ліквідатора АТ «ВТБ БАНК» до моменту внесення запису про припинення банку до Єдиного державного реєстру юридичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Як вбачається із копії свідоцтва, посвідченого 18.11.2013 приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Бадаховим Ю.Н. та зареєстрованого в реєстрі за № 2632 АТ «ВТБ БАНК» на праві власності належить об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 01: комплекс будівель загальною площею 1 354,1 кв.м., що складаються з: літ. A-З, будівля готелю, площею 389,9 кв.м.; літ. Б-1, будівля гаражу, площею 293,00 кв.м.; літ. В-1, будівля побутового блоку, площею 56,7 кв.м.; літ. Г-1, будівля ремонтного ангару, площею 338,8 кв.м.; літ. П-1, будівля складу, площею Т15,1 кв.м.; літ. Д, сарай, літ 3, сарай, літ. К, убиральня, літ. Л, гараж, літ. № 1-4, огорожа, літ. І, замощення. Комплекс будівель знаходиться за адресою Донецька область м. Донецьк, вул. Купріна, 292.

При реалізації вказаного майна, яке на праві власності належить АТ «ВТБ БАНК», Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ВТБ БАНК» було встановлено наявність податкової застави на частину вказаного об`єкту нерухомого майна: будівлю літ. Б-1, площею 293,00 кв.м., що знаходиться за адресою Донецька область м. Донецьк, вул. Купріна, 292.

У зв`язку з цим, 13.11.2020 АТ «ВТБ БАНК» направило до Державної податкової служби України скаргу № 2783/1-2 від 12.11.2020 на акт опису майна в податкову заставу.

04.12.2020 рішенням Державної податкової служби України №34228/6/99-00-13-05-06 залишено скаргу без розгляду.

Вважаючи податкову заставу протиправною, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Розглядаючи адміністративну справу по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України № 2755-VI від 02.12.2010.

Відповідно до п.п.14.1.155 статті 14 Податкового кодексу України, податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом.

Зміст податкової застави зазначений в статті 88 Податкового кодексу України, відповідно до якої з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення. (п.88.1-88.2).

Процедурні питання податкової застави регулюються статтею 89 Податкового кодексу України.

Так, право податкової застави виникає серед іншого у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку (пп.89.1.1).

Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (п.89.3).

Контролюючий орган зобов`язаний безоплатно зареєструвати податкову заставу у відповідному державному реєстрі (п.89.8).

Статтею 93 Податкового кодексу України передбачена процедура припинення податкової застави.

Майно платника податків звільняється з податкової застави з дня: отримання контролюючим органом підтвердження повного погашення суми податкового боргу в установленому законодавством порядку; визнання податкового боргу безнадійним; набрання законної сили відповідним рішенням суду про припинення податкової застави у межах процедур, визначених законодавством з питань банкрутства; отримання платником податків рішення відповідного органу про визнання протиправними та/або скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов`язання або його частини (пені та штрафних санкцій) внаслідок проведення процедури адміністративного або судового оскарження.

Підставою для звільнення майна платника податків з-під податкової застави та її виключення з відповідних державних реєстрів є відповідний документ, що засвідчує закінчення будь-якої з подій, визначених підпунктами 93.1.1-93.1.5 пункту 93.1 цієї статті.

Порядок застосування податкової застави податковими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 16.06.2017 №586, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 14.07.2017 за № 859/30727 (надалі - Порядок № 586).

Пунктом першим та другим Розділу IV Порядку № 586 визначено, що податковий орган зобов`язаний безоплатно зареєструвати податкову заставу у відповідному державному реєстрі у п`ятиденний строк з дня складення акта опису майна.

Така реєстрація здійснюється щодо рухомого майна - відповідно до Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2004 року № 830, наказу Міністерства юстиції України від 07 липня 2006 року № 57/5 «Про визначення реєстраторів Державного реєстру обтяжень рухомого майна», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07 липня 2006 року за № 802/12676 (зі змінами), та Інструкції про порядок ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна та заповнення заяв, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 29 липня 2004 року № 73/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29 липня 2004 року за № 942/9541 (із змінами); щодо нерухомого майна - відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1141, постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та наказу Міністерства юстиції України від 21 листопада 2016 року № 3276/5 «Про затвердження Вимог до оформлення заяв та рішень у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 21 листопада 2016 року за № 1504/29634.

Пунктом першим та другим розділу VI Порядку №586 визначено, що у випадках, визначених пунктом 93.1 статті 93 глави 9 розділу II Кодексу, майно платника податків звільняється з-під податкової застави, про що такому платнику надсилається повідомлення (додаток 7). Звільнення майна платника податків з-під податкової застави та її виключення у встановлені законодавством строки з відповідних державних реєстрів здійснюються у порядку, передбаченому пунктом 93.2 статті 93 глави 9 розділу II Кодексу.

З аналізу вищенаведеного убачається, що майно платника податків звільняється з-під податкової застави та виключається з відповідних державних реєстрів у разі наявності відповідного документу, що засвідчує закінчення будь-якої з подій визначених підпунктами 93.1.1-93.1.5 пункту 93.1 Податкового кодексу України.

Порядок реєстрації обтяжень на рухоме та нерухоме майно визначено законами України від 01 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» зі змінами та доповненнями (далі - Закон № 1952) та від 18 листопада 2003 року № 1255-IV «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» зі змінами та доповненнями (далі - Закон № 1255).

Державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться у строк, що не перевищує п`яти робочих днів з дня реєстрації відповідної заяви в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) (абзац перший частини другої ст. 19 Закону № 1952).

За результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав (абзац перший частини першої ст. 26 Закону № 1952).

Частиною другою ст. 42 Закону № 1255 визначено, що до Державного реєстру обтяжень рухомого майна (далі - Державний реєстр) вносяться відомості про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також про звернення стягнення на предмет обтяження. Відомості, внесені до Державного реєстру, є відкритими та загальнодоступними для всіх юридичних та фізичних осіб.

Держателем Державного реєстру є уповноважений центральний орган виконавчої влади. Порядок ведення Державного реєстру визначає Кабінет Міністрів України (частина перша ст. 42 Закону № 1255).

Держатель Державного реєстру наділяє відповідних суб`єктів повноваженнями реєстраторів Державного реєстру, які надаватимуть послуги щодо внесення записів до Державного реєстру про виникнення, зміну, припинення обтяжень, звернення стягнення на предмет обтяження та надання витягів з Державного реєстру, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (частина четверта ст. 42 Закону № 1255).

Після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов`язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків (частина третя ст. 44 Закону № 1255).

Таким чином, у разі звільнення майна платника податків з-під податкової застави орган ДПС звертається до Мін`юсту або реєстраторів Державного реєстру та/або Державного реєстру прав із заявою про припинення обтяження і виключення запису щодо обтяження рухомого та нерухомого майна з відповідних реєстрів.

Якщо після погашення заборгованості та припинення податкової застави обтяження не виключено з Державного реєстру або з Державного реєстру прав, то платнику податків необхідно письмово звернутися до органу ДПС за своїм місцем обліку щодо такого виключення.

Матеріалами справи встановлено, що нерухоме майно МПП «НВФ «Богатир» було описано у податкову заставу та включено до акту опису майна від 15.01.2014 № 5/15-013 Новоазовською об`єднаною державною податковою інспекцією ГУ ДФС у Донецькій області.

Крім того, як встановлено судом, між ВАТ «ВТБ Банк» та МПП «НВФ «Богатир» було укладено кредитний договір № 69В/2007 від 16.06.2007, для забезпечення якого МПП «НВФ Богатир» передав ВАТ «ВТБ Банк» в іпотеку власне нерухоме майно, а саме: будівлю готелю в комплексі з АЗС, літ. А-2, площею 252,6 кв.м., готелю, літ. А-3, гаражу, літ. Б-1, побутового блоку, літ. В-1, ремонтного ангару, літ. Г-1, складу, літ. П-1, загальною площею 1354,1 кв.м., із господарськими спорудами, що знаходяться за адресою: м. Донецьк, вул. Купріна, буд. 292.

Відповідно до частин шостої та сьомої статті 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

За змістом статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Частиною першою статті 36 Закону України «Про іпотеку» визначено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

У зв`язку з тим, що борг за кредитним договором не було погашено у визначені строки, ВАТ «ВТБ Банк» звернувся із позовом до суду про стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням господарського суду Донецької області від 02.08.2010 у справі №39/319, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 13.10.2010 позовні вимоги ВАТ «ВТБ Банк» в особі відділення «Донецька регіональна дирекція» ВАТ «ВТБ Банк» до Малого приватного підприємства «Науково-виробнича фірма «Богатир» про стягнення заборгованості в сумі 22156615,04 доларів США, в сумі 32000,00 доларів США, в сумі 3362862,05 грн., шляхом звернення стягнення на майно - задоволено.

На підставі акта про передачу майна, ВАТ «ВТБ Банк», як стягувачу в рахунок погашення боргу було передано нерухоме майно, а саме: будівлі готелю літ. A-З, площею 389,9 кв.м., гаражу літ. Б1 площею 293,0 кв.м.; побутового блоку літ. В-1 площею 56,7 кв.м.; ремонтного ангару літ. Г-1 площею 338,8 кв.м.; складу літ. П-1 площею 275,7 кв.м., з господарськими спорудами: сараї літ. Д, 3, убиральня літ. К, гараж літ. Л, огородження №1-4, замощення І, загальною площею 1354,1 кв.м., розташованих за адресою: Донецька область, місто Донецьк, вулиця Купріна, будинок 292, що підтверджується свідоцтвом від 18.11.2013.

Отже, станом на момент винесення податкової застави, Мале приватне підприємство «Науково-виробнича фірма «Богатир» вже не було власником майна.

Як встановлено судом в ході розгляду даної справи, ВАТ «ВТБ Банк» є добросовісним набувачем нерухомого майна, а відтак майно, обтяжене оскаржуваною податковою заставою не може бути використане як джерело погашення податкового боргу Малого приватного підприємства «Науково-виробнича фірма «Богатир».

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про протиправність дій податкового органу щодо включення до податкової застави майна, яке перебувало в іпотеці, та як належний спосіб захисту порушеного права суд вважає за можливе зобов`язати Головне управління ДПС у Донецькій області звільнити нерухоме з податкової застави, а відтак позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2 цієї статті).

Статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, а відтак, судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «ВТБ БАНК» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства "ВТБ БАНК" (01004, м. Київ, б-p. Тараса Шевченка/вул. Пушкінська, буд. 8/26, ) задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Донецькій області щодо опису нерухомого майна, що знаходиться за адресою: Донецька область м. Донецьк, вул. Купріна, 292, будівля літ. Б-1 у податкову заставу згідно з актом опису майна № 5/15-013 від 15.01.2014.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Донецькій області припинити податкову заставу та виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про обтяження податковою заставою згідно з актом опису майна № 5/15-013 від 15.01.2014 нерухомого майна, належного АТ «ВТБ БАНК», що знаходиться за адресою: Донецька область м. Донецьк, вул. Купріна, 292, будівля літ. Б-1.

Рішення суду, відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя А.С. Мазур