Справа № 280/3713/22
Суддя: Богатинський Богдан Вікторович
Дата ухвалення: 2022-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2022 року Справа № 280/3713/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Богатинського Б.В. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій та рішення протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі відповідач 2), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 01.04.2022 №22 про відмову ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку його пенсії на підставі довідок про заробітну плату від 12.11.2014 №06/2-613, виданих архівом управління допоміжного виробництва ДП «Торезантрацит»;

- визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку його пенсії на підставі довідок про заробітку плату від 12.11.2014 №06/2-613, виданих архівом управління допоміжного виробництва ДП «Торезантрацит»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з урахуванням найвигіднішого періоду заробітної плати за 60 місяців до 01.07.2000 відповідно до довідок про заробітку плату від 12.11.2014 №06/2-613, виданих архівом управління допоміжного виробництва ДП «Торезантрацит», що подавались ОСОБА_1 09.12.2021, з часу призначення пенсії із урахуванням різниці, що вже була виплачена.

Позовну заяву подано представником позивача адвокатом Вельможко А.І., яка діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 16.06.2022 серія АР №1090601.

Позивачем сплачений судовий збір у розмірі 992,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058-IV). 09.12.2021 позивач додатково подав довідки про заробітну плату від 12.11.2014 №06/2-613, видані архівом управління допоміжного виробництва ДП «Торезантрацит», за період роботи з березня 1992 по липень 2000 для зарахування цього заробітку при обчисленні розміру пенсії. Рішенням від 15.12.2021 №22 у здійсненні перерахунку ОСОБА_1 відмовлено, у зв`язку із неможливістю перевірити достовірність довідок від 12.11.2014 №06/2-613, оскільки підприємство, що їх видало знаходиться на тимчасово окупованій території. 23.02.2022 позивач подав скан-копії первинних документів, які підтверджують дані довідок від 12.11.2014 №06/2-613, а саме: особових рахунків за період з 1992 року по 1998 рік, для проведення перевірки достовірності даних вищевказаних довідок. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 01.04.2022 №22 ОСОБА_1 відмовлено у здійсненні перерахунку на підставі довідок про заробітну плату від 12.11.2014 №06/2- 613. Позивач вважає дії відповідача 1 щодо відмови йому здійсненні перерахунку на підставі рішення відповідача 2 від 01.04.2022 №22, а також рішення від 01.04.2022 №22 такими, що суперечать чинному законодавству, та не відповідають критеріям правомірності дій і рішень суб`єкта владних повноважень, а тому є протиправними та у судовому порядку підлягають скасуванню із зобов`язанням призначити позивачу пенсію. Позивач просить позов задовольнити.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 22 червня 2022 року відкрите спрощене позовне провадження в адміністративній справі.

06.07.2022 від Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області надійшов відзив на адміністративний позов, у якому відповідач 1 заперечує проти позовних вимог з наступного: 09.12.2021 позивач надав довідку про заробітну плату від 12.11.2014 №06/2-613, видану архівом управління допоміжного виробництва ДП Торензантрацит за період його роботи з березня 1992 року по липень 2000 року. У Рішенні від 15.12.2021 № 22 у здійсненні перерахунку пенсії позивачу відмовлено, у зв`язку з неможливістю перевірити достовірність довідок від 12.11.2014 № 06/2-613, оскільки підприємство, що їх видало знаходиться на тимчасово окупованій території. Просить застосувати позовну давність та відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Від відповідача 2 надійшов 07.07.2022 відзив на позовну заяву, за змістом якого, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області позовні вимоги не визнало з наступного: після перевірки наданих позивачем документів, Головним управлінням прийнято рішення про відмову в перерахунку пенсії від 01.04.2022 № 22. Позивач при зверненні із заявою про перерахунок пенсії надав довідку про заробітну плату № 06/02-613 від 12.11.2014 за період з квітня 1992 року по лютий 2001 рік видану Архівом управління допоміжного виробництва Державного підприємства "Торезантрацит", не перереєстрованим на території підконтрольні українській владі, у зв`язку з у цим перевірити достовірність виданих цим підприємством довідок немає можливості. Неможливість проведення органом Пенсійного фонду перевірки первинних документів та відсутність доступу до таких документів не пов`язано з волею позивача, однак така обставина не означає, що Головне управління має беззаперечно враховувати при визначенні права на призначення/перерахунок пенсії довідки про заробітну плату та про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, які не підтверджені первинними документами, як це передбачено законом. Підстави для проведення перерахунку згідно заяви№ 69 від 23.02.2022 відсутні. Позовна вимога, в частині зобов`язання перерахувати та виплачувати пенсію з урахуванням найвигіднішого періоду заробітної плати за 60 місяців до 01.07.2000 відповідно до довідок про заробітну плату від 12.11.2014 №06/2-613, виданих архівом управління допоміжного виробництва ДП "Торезантрацит" з часу призначення пенсії, не підлягає задоволенню з підстав, що судом не може прийматися відповідне рішення, оскільки це є втручанням в дискреційні повноваження Пенсійного фонду України. Просить відмовити у задоволенні позовної заяви повністю.

На підставі матеріалів справи, суд встановив наступні обставини.

06.09.2021 ОСОБА_1 , звернувся до відповідача 1 із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону №1058- IV.

09.12.2021 позивач додатково подав довідки про заробітну плату від 12.11.2014 №06/2-613, видані архівом управління допоміжного виробництва ДП «Торезантрацит», за період роботи з березня 1992 по липень 2000 роки для зарахування цього заробітку при обчисленні розміру пенсії.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 15.12.2021 №22 у здійсненні перерахунку ОСОБА_1 відмовлено на підставі того, що довідку про заробітну плату № 06/02-613 від 12.11.2014 за період з квітня 1992 року по лютий 2001 рік видану Архівом управління допоміжного виробництва Державного підприємства "Торезантрацит", не перереєстрованим на території підконтрольні українській владі, у зв`язку з цим перевірити достовірність виданих цим підприємством довідок немає можливості.

23.02.2022 позивач звернувся повторно та подав скан-копії первинних документів на підтвердження довідок від 12.11.2014 №06/2-613, а саме: особових рахунків за період з 1992 року по 1998 рік, для проведення перевірки достовірності даних вищевказаних довідок.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 01.04.2022 №22 ОСОБА_1 відмовлено у здійсненні перерахунку, у зв`язку з тим, що позивач надав довідку про заробітну плату № 06/02-613 від 12.11.2014 за період з квітня 1992 року по лютий 2001 рік видану Архівом управління допоміжного виробництва Державного підприємства "Торезантрацит", не перереєстрованим на території підконтрольні українській владі, у зв`язку з у цим перевірити достовірність виданих цим підприємством довідок немає можливості.

Не погоджуючись з рішеннями відповідачів, вважаючи їх такими, що суперечать чинному законодавству, та не відповідають критеріям правомірності дій і рішень суб`єкта владних повноважень, позивач звернувся до суду з цією позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Отже, конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон №1058-IV.

Відповідно до ч. 1 статті 40 Закону №1058-IV, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 рок. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30.06.2000 незалежно від перерв.

Згідно із абз. 5 ч. 1ст. 40 Закону №1058-IV, заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Тобто, єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписками з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.01.2021 у справі №357/2591/17.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсії врегульовано Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846 (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до п. 2.10 Порядку №22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

У матеріалах справи містяться архівні довідки про заробітну плату від 12.11.2014 №06/2-613, видані архівом управління допоміжного виробництва ДП «Торезантрацит».

Згідно із абзацом 2 підпункту 3 п. 2.1 Порядку №22-1 за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30.06.2000 (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Аналіз змісту довідок від 12.11.2014 №06/2-613 підтверджує їх відповідність вимогам законодавства, адже вони видані архівною установою на підставі первинних документів, а саме особових рахунків 1007 (з 23.03.1992 по 31.03.1992, з 01.04.1992 по 31.03.1997, з 01.01.1997 по 20.02.2001),

Відповідно до ч. 3ст. 44 Закону №1058-IV, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Щодо неприйняття пенсійним фондом документів виданих підприємством, яке знаходяться на тимчасово окупованій території суд зазначає наступне.

Розпорядженням КМУ від 07.11.2014 №1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасового не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» м. Торез, віднесено до населеного пункту, на території якого державна влада не здійснює свої повноваження.

Загальновідомою є та обставина, що усі органи, організації, установи державної форми власності, в тому числі і органи Пенсійного фонду України, були евакуйовані з території проведення АТО ще наприкінці 2014 року згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 595 на підконтрольну Українській державі територію і продовжили свою роботу за місцем евакуації. При цьому, так звані «ДНР» та «ЛНР» є терористичними організаціями і не визнаються Україною як державні утворення. Відповідно, органи державної влади України, включно із Пенсійним фондом України, не мають права здійснювати листування, робити запити та будь-яким іншим способом взаємодіяти із представниками самопроголошених «республік», а тому Пенсійний фонд України не має правової підстави для використання наданої представниками так званих «ДНР» та «ЛНР» інформації.

Законами України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» від 07.05.2022 № 1207-VII визначено порядок регулювання правочинів та реалізації прав суб`єктів, названих Законів, з урахуванням необхідних змін на тимчасово окуповані території України у Донецькій та Луганській областях. Так, ч. 1 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та Законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. При цьому згідно ч. 2 ст. 9 цього Закону будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Відповідно ч. 3 ст. 9 зазначеного Закону також передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Тобто, документи, видані державними органами та органами місцевого самоврядування так званої "Донецької народної республіки", згідно законодавства України є недійсним та не можуть створювати правових наслідків.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані намібійські винятки: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

У рішенні Європейського суду з прав людини Мозер проти Республіки Молдови та Росії від 23.02.2016 ЄСПЛ констатував, що Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих defacto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами.

Отже, з огляду на зазначену практику ЄСПЛ суд доходить висновку, що зазначені довідки, як виняток, можуть братись до уваги та оцінюватись разом з іншими документами в їх сукупності та взаємозв`язку при призначенні пенсії на пільгових умовах.

Згідно з правовим висновком, викладеним Верховним Судом у постанові від 31.10.2019 у справі № 711/10426/16-а, документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян, та обставина не може слугувати підставою порушення прав громадян України на пенсійне забезпечення.

З урахуванням того, що надані позивачем довідки щодо підтвердження заробітної плати (доходу) видані на підставі первинних документів, суд бере до уваги відомості, які зазначені у вказаних документах, враховуючи, що вони не спростовані відповідачем, з огляду на фактичну неможливість позивачу в інший спосіб отримати відомості, зазначені в них.

Отже, судом встановлено, що відповідач має в своєму розпорядженні документи та інформацію про нараховані позивачу у спірний період суми заробітної плати.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують під час розгляду справ Конвенцію і практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

ЄСПЛ у п. 52 (Рішення), 56 рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» (Рішення) зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у світлі практики Суду.

На думку ЄСПЛ, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника. Таким чином, у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Так, пунктах 70-71 рішення по справі «Рисовський проти України» (заява №29979/04) Європейський Суд з прав людини, зазначив, що принцип «належного урядування» передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.

Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії», заява №55555/08, пункт 74, «Тошкуце та інші проти Румунії», заява №36900/03, пункт 37) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини», пункт 128, та «Беєлер проти Італії», пункт 119).

Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі «Москаль проти Польщі» (, заява № 10373/05, пункт 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (там само).

Із урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що за формою та змістом архівні довідки від 12.11.2014 №06/2-613 відповідають вимогам чинного законодавства та їх дані мають бути враховані відповідачем при обчислені розміру пенсії позивача, також враховуючи бажання позивача зарахувати заробіток за 60 місяців до 01.07.2000, оскільки відомості, зазначені в таких довідках, підтверджуються первинними документами.

Вирішуючи питання щодо часу, з якого позивач має право на перерахунок пенсії з урахуванням найвигіднішого періоду заробітної плати за 60 місяців до 01.07.2000, суд враховує, що відповідно до пункту 1 частини 1 статті 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Відповідно до пункту 1.9 Порядку № 22-1 у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу). Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви, або дата реєстрації заяви на вебпорталі.

Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Судом встановлено, що позивач подав до Управління додаткові документи для перерахунку пенсії з дотриманням трьох місячного строку, встановленого вищенаведеними нормами, відтак, перерахунок пенсії позивача має бути здійснений з часу призначення.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Сплачений судовий збір у сумі 992,40 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій та рішення протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 01.04.2022 №22 про відмову ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку його пенсії на підставі довідок про заробітку плату від 12.11.2014 №06/2-613, виданих архівом управління допоміжного виробництва ДП «Торезантрацит».

Визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку його пенсії на підставі довідок про заробітку плату від 12.11.2014 №06/2-613, виданих архівом управління допоміжного виробництва ДП «Торезантрацит».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з урахуванням найвигіднішого періоду заробітної плати за 60 місяців до 01.07.2000 відповідно до довідок про заробітку плату від 12.11.2014 №06/2-613, виданих архівом управління допоміжного виробництва ДП «Торезантрацит», що подавались ОСОБА_1 09.12.2021, з часу призначення пенсії із урахуванням різниці, що вже була виплачена.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору у сумі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 коп.).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядок та строки, передбачені ст.ст. 295, 297 КАС України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ),

Відповідач 1 - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158-Б; ),

Відповідач 2 - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м.Одеса, вул. Канатна, буд.83; ).

Повне судове рішення складено 08.09.2022.

Суддя Б.В. Богатинський