Справа № 456/2500/22
Суддя: Микитин В. Я.
Дата ухвалення: 2022-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 456/2500/22
Провадження № 2-а/456/55/2022
РІШЕННЯ

іменем України

09 вересня 2022 року місто Стрий Львівської області

Стрийський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Микитина В.Я.,

з участю секретаря судового засідання Стасів О.Я.,

сторони та інші учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідач 1 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції;

відповідач 2 інспектор роти № 3 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Дацко Андрій Богданович;

зміст позовних вимог про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення;

розглянувши дану адміністративну справу у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань приміщення суду, що знаходиться по вул. Т. Шевченка, 89, за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) її учасників, за відсутності усіх учасників справи, на підставі наявних у суду матеріалів, -

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позиції позивача ОСОБА_1 .

Позивач ОСОБА_1 04.08.2022 року, у строк, визначений ч. 2 ст. 286 КАС України, скориставшись канцелярією, звернувся у Стрийський міськрайонний суд Львівської області з позовною заявою (зареєстрована в діловодстві суду за вх. № 10345), у котрій просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР № 5663018, винесену 25.07.2022 року інспектором роти № 3 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Дацком А.Б., якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді накладення штрафу у розмірі 340 грн..

Позов обґрунтовано тим, що відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» відповідач 2 не мав права використовувати пристрій TRUCAM, тримаючи його у руці, відтак, на переконання позивача ОСОБА_1 , постанова складена безпідставно та підлягає скасуванню, адже докази у справі отримані незаконним шляхом, а інших доказів, що підтверджували би вчинення ним правопорушення, немає. Також, зазначає позивач ОСОБА_1 , що законодавчо не визначено порядок використання лазерних вимірювачів TRUCAM працівниками патрульної поліції, а лист Департаменту патрульної поліції від 04.10.2018 року № 11299/41/2/02-2018 про використання лазерного вимірювача швидкості TRUCAM для фіксації правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху не є нормативно-правовим актом. Підсумовує позивач ОСОБА_1 , що сам факт вчинення правопорушення не доведений, як і не доведена його вина в інкримінованому правопорушенні, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Окремо позивач ОСОБА_1 звертає увагу на те, що згідно з ч. 2 ст. 279 КУпАП посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки, втім йому, в порушення названої норми, права та обов`язки роз`яснено не було. Зазначає, що відповідач 2 порушив процесуальний порядок розгляду справи, встановлений КУпАП, адже жодного розгляду справи взагалі не було. Відповідач 2 обмежився лише формальним складанням постанови без дотримання встановленої законом процедури, чим порушив вимоги статей 276, 277, 277-2, 278, 279, 280, 281 КУпАП.

Відповідач 1 09.09.2022 року, скориставшись електронним зв`язком, з використанням засобів кваліфікованого електронного підпису, в особі представника за довіреністю Вахули Р.О., подав відзив на позовну заяву ОСОБА_1 (зареєстрований в діловодстві суду за вх. № ЕП-1209), однак такий подано з порушенням приписів ст. 162 КАС України. Так, положеннями частин 3 та 4 ст. 162 КАС України встановлено вимоги до подання відзиву, серед яких копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. Поза тим, в порушення вимог встановлених частиною 5 статті 162 КАС України, відповідачем 1 також пропущено строк на подання відзиву на позовну заяву, який згідно з зворотного повідомлення про вручення поштового відправлення, вийшов 01.09.2022 року. Таким чином йдеться про імперативну норму, яку в порушення названих приписів, не було дотримано відповідачем 1, що, в свою чергу, позбавляє можливості позивача ОСОБА_1 скористатись закріпленим процесуальним правом на подання відповіді на відзив на позовну заяву. За таких обставин суду відповідачем 1 подано відзив на позовну заяву поза строком встановленим для його подачі, а також не надано підтвердження направлення позивачеві ОСОБА_1 відзиву на позовну заяву, а тому такий відзив не може бути прийнято судом до уваги. У той же час, в силу вимог ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідач 2 у запропоновані судом строк та порядку відзив на позовну заяву ОСОБА_1 до відповідача 1 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції та нього про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, не подав, свою позицію по справі із обґрунтуванням її відповідними доказами не навів. В силу вимог ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Заяви та клопотання учасників справи.

Позивач ОСОБА_1 , скориставшись канцелярією, 09.09.2022 року подав заяву (зареєстрована в діловодстві суду за вх. № 11854), в якій просить розглядати справу без його участі, а подану позовну заяву підтримує у повному обсязі.

Відповідачем 1 у змісті поданого відзиву на позовну заяву (зареєстрованому в діловодстві суду 09.09.2022 року за вх. № ЕП-1209), та в силу порушень приписів частин 3,4 та 5 ст. 162 КАС України не прийнятому судом до уваги, в прохальній його частині міститься окреме письмове клопотання уповноваженого представника відповідача 1 за довіреністю Вахули Р.О., в якому він просить розглянути справу без участі представника відповідача 1, яке судом приймається до уваги, оскільки у цій частині подане без порушення норм процесуального законодавства.

Інших заяв чи клопотань від учасників цієї справи до суду не надходило.

Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали.

Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Микитина В.Я. від 05.08.2022 року прийнято до розгляду належно оформлену позовну заяву та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи у судовому засіданні, котре, з урахуванням встановлених термінів на подання відзиву та відповіді на відзив, а також письмових пояснень, було призначене на 09.09.2022 року о 12:30 год. у залі судових засідань приміщення Стрийського міськрайонного суду Львівської області, що за адресою: вул. Т. Шевченка, 89, м. Стрий, Львівська область.

Учасники справи належно та завчасно повідомлялись судом про місце, дату та час призначеного судового засідання по їх справі, про що у матеріалах справи містяться відповідні докази.

Судом також було задоволено письмове клопотання позивача ОСОБА_1 про розгляд даної справи за його відсутності, аналогічним чином задоволено окреме письмове клопотання представника відповідача 1 Вахули Р.О. про розгляд даної справи без участі сторони відповідача 1, та, виходячи з положень ч. 3 ст. 194, ч. 4 ст. 229 та ч. 5 ст. 262 КАС України, а також враховуючи неявку у судове засідання усіх учасників справи, суд вважав за доцільне та можливе здійснювати судовий розгляд даної справи в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового засідання у цій справі технічними засобами.

Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись.

Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи з вищенаведеного, однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, у тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, зокрема й при притягненні особи до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення.

Статтями 72-90 глави 5 «Докази та доказування» чинного КАС України наведені основні положення про докази, котрими в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи , і ці дані встановлюються вичерпними засобами. Докази повинні бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Важливим є той аспект, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Дотримуючись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також виходячи із наведених вище норм процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав ОСОБА_1 за пред`явленими позовними вимогами, пов`язаними із притягненням його до адміністративної відповідальності та накладенням на нього адміністративного стягнення, встановив наступне.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин із наведенням відповідних доказів.

Як встановлено судом, згідно з постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР № 5663018, винесеної 25.07.2022 року о 13.22 год. відповідачем 2 інспектором роти № 3 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Дацком А.Б., щодо транспортного засобу марки Renault моделі Master, реєстраційний номер НОМЕР_1 , котрий належний ОСОБА_2 , та якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді накладення штрафу у розмірі 340 грн.. Відповідно до названої постанови, водій зазначеного транспортного засобу о 13.06 год. 25.07.2022 року рухався зі швидкістю 79 км/год., чим на 20 км/год. перевищив допустимий ліміт швидкості руху. Швидкість вимірювалась лазерним вимірювачем TRUCAM LTI20/20 000705, чим водієм було порушено пункт 12.4. Правил дорожнього руху. В пункті 8 вказаної постанови уповноваженої особи на складання протоколу, щодо роз`яснень прав, передбачених статтею 268 КУпАП та щодо строку оскарження, встановленого статтею 289 КУпАП, підпис не міститься, як і не міститься запис про будь-яку відмову від роз`яснень.

Будь-яких інших доказів, котрі мають значення для правильного вирішення цієї справи та котрі б відповідали критеріям їх належності й допустимості, як і матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно позивача ОСОБА_1 у цілому, для їх безпосереднього дослідження, обома відповідачами суду не надано, а судом не здобуто.

Релевантні норми права, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення, та мотиви їх застосування.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за № 1306 «Про правила дорожнього руху».

Пунктами 1.3 та 1.9. Правил дорожнього руху встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які їх порушують, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

У відповідності з пунктом 12.4. Правил дорожнього руху у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП забороняється перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

У свою чергу, відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу положень статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Суд також враховує рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010, ухвалене у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху), яким визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), статтю 14-1 КУпАП, яка передбачала, що до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів.

Заразом суд бере до уваги правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а, згідно з котрою, в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Крім того, у пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року за № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» містяться роз`яснення, згідно з котрими зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до пункту 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Висновок суду за результатами розгляду справи.

Резюмуючи належить підкреслити, що відповідачем 1 Управлінням патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції та відповідачем 2 інспектором роти № 3 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Дацком А.Б.,у порушення зазначених вище вимог статті 77 КАС України щодо обов`язку доказування правомірності дій такої посадової особи з приводу складення відносно позивача ОСОБА_1 оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення, не надано суду жодних доказів, котрі б доводили наявність у діях зазначеного позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відтак, суд звертає увагу, що обоє відповідачів не обґрунтували право використовувати пристрій TRUCAM, не спростували чи підтвердили використання такого, тримаючи у руці. Також, відповідачами у цій справі не зазначено порядку використання лазерних вимірювачів TRUCAM працівниками патрульної поліції для фіксації правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, не вказано будь-яких нормативно-правових актів. Окремо належить зазначити, що відповідачами у цій справі не було спростовано твердження позивача ОСОБА_1 щодо не роз`яснень йому прав та обов`язків, а, оскільки в оскаржуваній постанові, а саме в пункті 8 щодо роз`яснень прав, передбачених статтею 268 КУпАП, та щодо строку оскарження, встановленого статтею 289 КУпАП, підпис позивача ОСОБА_1 не міститься, як і не міститься запис про будь-яку відмову від таких роз`яснень, то це свідчить на користь твердження зазначеного позивача про ухилення особи уповноваженої на складання протоколу про адміністративне правопорушення від обов`язку такого роз`яснення особі, що притягається до адміністративної відповідальності.

При таких обставинах, враховуючи все викладене вище, встановлені судом обставини та відсутність доказів правомірності дій обох відповідачів, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача ОСОБА_1 , відтак належить скасувати оскаржувану постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії ЕАР № 5663018, винесену 25.07.2022 року відповідачем 2 інспектором роти № 3 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Дацком А.Б., якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, із подальшим закриттям провадження у справі на виконання вимог пункту 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, що є обов`язком суду.

Щодо розподілу судових витрат у справі.

Судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті позивачем ОСОБА_1 судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із вимогою немайнового характеру у розмірі 496 грн. 20 коп. і підтверджуються квитанцією № 0.0..1 від 04.08.2022 року, на підставі ст. 139 КАС України, підлягають до стягнення на користь позивача ОСОБА_1 з відповідача 1 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції та суб`єкта владних повноважень, а враховуючи, що обоє відповідачів не є юридичними особами, а їх фінансовий орган знаходиться у Департаменті патрульної поліції, то стягнення підлягає судового збору з Департамент патрульної поліції, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, оскільки позовні вимоги у цій справі підлягають до задоволення у повному обсязі.

Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, матеріали цієї адміністративної справи не містять.

Керуючись статтями 2, 9, 72-77, 90, 139, 229, 241-246, 250, 257-258, 262, 286 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліціїта інспектора роти № 3 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Дацка Андрія Богдановичапро скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити у повному обсязі.

Скасувати постанову інспектора роти № 3 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Дацка Андрія Богдановича від 25.07.2022 року серії ЕАР № 5663018 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) грн..

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп..

Строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування учасників справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання фізичної особи: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Відповідач 1: Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції; місцезнаходження юридичної особи: вул. Л. Перфецького, 19, м. Львів, 79000; код у Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 40108646.

Відповідач 2: інспектор роти № 3 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенант поліції Дацко Андрій Богданович; місце здійснення професійної діяльності: вул. Л. Перфецького, 19, м. Львів, 79053.

Судове рішення у повному обсязі складено 09 вересня 2022 року.

Суддя Володимир МИКИТИН