Справа № 160/21111/21
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2022-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 вересня 2022 року м. Дніпросправа № 160/21111/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Чабаненко С.В., Чумака С.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2022 року в адміністративній справі №160/21111/21 (головуючий суддя першої інстанції Голобутовський Р.З.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області; Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач 03.11.2021 року звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області;, в якому просила:

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову в призначенні пенсії за віком;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити пенсію за віком як не працюючому пенсіонеру в розмірах відповідно до чинного пенсійного законодавства України, починаючи з дати звернення 07 травня 2021 року та виплачувати на визначений пенсіонером банківській рахунок.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач до серпня 1994 року проживала в Україні в м.Черкаси. Надалі виїхала на постійне місце проживання до Ізраїлю, де перебуває на консульському обліку посольства України в державі Ізраїль. 07.05.2021 року представник позивача звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком, проте, листом ГУ ПФУ в Дніпропетровській області відмовлено у призначенні пенсії, з підстав ненадання доказу проживання на території України. Позивач не погоджується з відмовою у призначенні пенсії, вважає, що має право та надала необхідні документи, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 січня 2022 року залучено до участі у справі в якості другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2022 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про відмову в призначенні пенсії за віком за заявою від 07.05.2021 року в частині його обґрунтування щодо неподання документу про проживання в Україні.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволених позовних вимог та в цій частині прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції не повно та не об`єктивно досліджено обставини справи, рішення прийнято з порушенням норм матеріального права. Зазначає, що суд першої інстанції не проаналізував положення чинного законодавства, не врахував, що діючим Порядком №22-1 передбачено звернення за призначенням особисто, а не представником за довіреністю. Відповідно до пункту 2.9. Порядку 22-1 особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред`явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік). Ні до заяви позивача про призначення пенсії, ні до позовної заяви позивачем не долучено копію паспорту. Тобто, неможливо зробити висновок про наявність у позивача громадянства України на даний час. Всі документи, що додані до заяви про призначення пенсії позивача, подавалися в копіях і оригінали не подавалися взагалі, що не заперечується позивачем. Відповідно до пункту 2.23 Порядку №22-1 при поданні особою заяви в паперовій формі документи можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію. Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах, що не враховано судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення та призвело до хибних висновків по справі щодо неправомірності прийнятого рішення про відмову в призначенні пенсії.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не подала, що не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає в Ізраїлі.

07.05.2021 року представник позивача за довіреністю звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення позивачу пенсії за віком (а.с.12, 14).

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області розглянуто заяву позивача за принципом екстериторіальності та прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії. В обґрунтування відмови зазначено, що страховий стаж становить 0 років 0 місяців 0 днів. Зазначено, що для призначення пенсії необхідно надати документ про проживання в Україні та оригінал трудової книжки (а.с. 13).

Не погодившись з відмовою у призначенні пенсії за віком, позивач оскаржила таку відмову до суду.

Задовольняючи адміністративний позов частково, суд першої інстанції виходив із того, що особа, яка проживає за кордоном, має право на призначення пенсії, проте, реалізація такого права повинна здійснюватися у встановленому національним законодавством порядку, визначеному, зокрема, у Законі №1058 і затвердженому на виконання його положень Порядку №22-1. Ненадання до заяви про призначення пенсії документів на підтвердження реєстрації (проживання) на території України не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії. Суд також зазначив, що рішення пенсійного органу в частині неподання позивачем оригіналу трудової книжки, скасуванню не підлягає.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.

Статтею 46 Конституції України закріплено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. Пенсійне забезпечення громадян України, що проживають за її межами, провадиться на основі договорів (угод) з іншими державами.

Згідно із ч.1 ст.8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі по тексту Закон №1058) право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно до ст.44 вказаного Закону заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Згідно з ч.5 ст.45 Закону №1058 документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі по тексту Порядок №22-1).

Згідно із пунктом 1.1 розділу I Порядку №22-1 заява, зокрема, про призначення, перерахунок пенсії, подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Відповідно до пункту 4.2 розділу IV Порядку №22-1 при прийманні документів працівник сервісного центру, зокрема, ідентифікує заявника (його представника); надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії; реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис; видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 6). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Отже підставою для вчинення органом, що призначає пенсію, дій, спрямованих на призначення пенсії, є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані до уповноваженого органу Пенсійного фонду у встановленому порядку.

Пунктом 2.9 Порядку №22-1 передбачено, що особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред`явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).

Документи мають бути чинними (дійсними) на дату їх подання.

Документи, видані компетентними органами іноземних держав щодо громадян України, іноземців і осіб без громадянства, визнаються дійсними в Україні за наявності легалізації, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Документи, складені іноземною мовою, подаються разом з їх перекладами українською мовою, засвідченими в установленому порядку, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з пунктом 2.22 Порядку №22-1 за документ, що засвідчує місце проживання особи, приймаються: паспорт або документ відповідних органів з місця проживання (реєстрації), у тому числі органів місцевого самоврядування. Іноземці та особи без громадянства подають також посвідку на постійне проживання.

Пунктом 2.23 Порядку №22-1 передбачено, що документи, необхідні для призначення пенсії, можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, засвідчених у нотаріальному порядку або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію.

Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах.

Підпунктами 1-4 пунктом 4.2. Порядку №22-1 передбачено, що при прийманні документів працівник сервісного центру:

- ідентифікує заявника (його представника);

- надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії;

- реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта;

- уточнює інформацію про факт роботи.

Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви. (пункт 4.3 Порядку №22-1).

З огляду на вказане правове регулювання спірних правовідносин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем не додержано імперативної вимоги Порядку №22-1 стосовно надання документів про стаж, вік та заробітну плату виключно в оригіналах.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що особа, яка проживає за кордоном, має право на призначення пенсії, проте реалізація такого права повинна здійснюватися у встановленому національним законодавством порядку, визначеному, зокрема, у Законі № 1058 та відповідно до погод Порядку №22-1.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про не дотримання позивачем встановленого порядку звернення за призначенням пенсії, оскільки заява подана ним без додержання вимог статті 44 Закону №1058 та Порядку №22-1, а відтак територіальний орган Пенсійного фонду України при розгляді заяви позивача діяв правомірно.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 21.09.2018 року у справі №805/465/18-а та від 21.12.2021 року у справі №540/1588/19.

Водночас, відповідно до приписів статті 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, є у тому числі, паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Ненадання до заяви про призначення пенсії документів на підтвердження реєстрації (проживання) на території України не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії.

Проте, як вірно зазначив суд першої інстанції, що рішення пенсійного органу в частині неподання позивачем оригіналу трудової книжки, скасуванню не підлягає, оскільки в цій частині воно відповідає наведеним вище вимогам законодавства.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2022 року в частині відмовлених позовних вимог сторонами не окаржується, а тому судом апеляційної інстанції в цій частині рішення суду першої інстанції не переглядається.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Вирішуючи питання про можливість касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

За приписами пункту 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Керуючись статтями 12, 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2022 року в адміністративній справі №160/21111/21 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2022 року в адміністративній справі №160/21111/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак