Справа № 320/15911/21
Суддя: Шевченко А.В.
Дата ухвалення: 2022-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2022 року Київ № 320/15911/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Шевченко А.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області (далі відповідач, Головне управління), в якому позивач просив суд:

визнати протиправним та скасувати наказ відповідача № 542-К від 01.11.2021 «Про звільнення ОСОБА_1 »;

поновити позивача з 01.11.2021 на посаді головного спеціаліста відділу реєстрації сільськогосподарської техніки Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області або іншій рівнозначній посаді;

стягнути з відповідача на користь позивача розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу, починаючи з 01.11.2021 по день ухвалення рішення в цій справі;

допустити негайне виконання судового рішення в частині поновлення на роботі позивача та в частині стягнення розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Законом України «Про державну службу» чітко визначені підстави для звільнення особи з державної служби, серед яких відсутня така підстава як «повідомлення про наступні звільнення», про що зазначено в оскаржуваному наказі № 542-К від 01.11.2021.

Позивач також вказує, що одночасно з попередженням про звільнення на підставі пункту 1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу» суб`єкт призначення або керівник державної служби пропонує державному службовцю іншу рівнозначну посаду державної служби або, як виняток, нижчу посаду державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей. При цьому враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством про працю. Позивач стверджує, що відповідач не запропонував позивачу іншу рівнозначну посаду державної служби. Запропонована посада головного спеціаліста сектору державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства Васильківського відділу Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області не відповідала професійні підготовці та професійній компетенції позивача. Позивач звертає увагу, що за період з моменту попередження про звільнення позивача та до моменту видачі оскаржуваного наказу у структурі відповідача було багато рівнозначних посад.

Також позивач уважає, що відповідач не врахував переважне право залишення позивача на роботі, як такого, що має стаж державного службовця у сфері, що пов`язана з аграрним сектором майже 19 років.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.12.2021 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання.

Від представника відповідача 27.01.2022 надійшов відзив на позовну заяву.

Відповідач позов не визнав, заперечував проти задоволення позовних вимог, обґрунтовуючи наступним. На підставі наказу Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області «Про введення в дію нової структури та штатного розпису» № 503 від 27.09.2021, який вводиться в дію з 10 грудня 2019 року, у складі Головного управління був наявний структурний підрозділ № 6 Відділ реєстрації сільськогосподарської техніки. На підставі наказу Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області № 231-К від 30.10.2020 «Про введення в дію штатного розпису» штат становить 527 штатних одиниць з місячним фондом заробітної плати на місяць за посадовими окладами 2 766 353 гривень. У подальшому, Головним управлінням введено нову структуру та штатний розпис, у зв`язку із чим відбулось скорочення певних посад, у тому числі і скорочення посади позивача.

Так, наказом Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області «Про введення в дію структури та штатного розпису» від 27.04.2021 № 1824-ОД введено в дію, затверджений в.о. Голови Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів та погоджений в.о. Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства 19.03.2021 штатний розпис та структуру відповідача.

У складі Головного управління створено структурний підрозділ № 6 Відділ реєстрації і обліку машин в агропромисловому комплексі. Затверджений штатний розпис складається із 520 штатних одиниць з місячним фондом заробітної плати на місяць за посадовими окладами 2 706 125 гривень.

Відповідач вказує, що відбулась зміна (скорочення) штату, а саме ліквідація Відділу реєстрації сільськогосподарської техніки та створення Відділу реєстрації і обліку машин в агропромисловому комплексі, що призвело, в тому числі, і до ліквідації посади позивача. Відповідач звертає увагу, що структура Головного управління затверджується Головою Держпродспоживслужби за погодженням з Міністром розвитку, економіки, торгівлі та сільського господарства України. Штатний розпис та кошторис затверджується Головою Держпродспоживслужби. Отже, відповідач має право самостійно визначати, змінювати чисельність працівників і штатний розпис. При цьому, ці обставини не потребують додаткового доведення, тому позивач не може вимагати у відповідача обґрунтування доцільності скорочення чисельності або штату. Відповідач зазначає, що ним було дотримано процедуру, передбачену Законом України «Про державну службу» та Кодексом Законів про працю України і запропоновано рівнозначну посаду державної служби. У зв`язку з відмовою від переведення, суб`єктом призначення прийнято наказ про припинення державної служби позивача на підставі пункту 1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу».

Від представника позивача 27.01.2022 надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої представник зазначає, що підставою для задоволення позовних вимог є не незгода із скороченням чисельності працівників чи скорочення посади, а є порушення обов`язку запропонувати рівнозначну посаду або, як виняток, нижчу посаду державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей. Вказує, що на зміну ліквідованого відділу, в якому працював позивач, було утворено новий відділ, кількість штатних посад у якому співпадає із кількістю штатних посад ліквідованого відділу. Представник позивача звертає увагу, що відповідачем у період двох місяців з моменту повідомлення позивача про звільнення було оголошено конкурс на зайняття посади головного спеціаліста Відділу реєстрації і обліку машин в агропромисловому комплексі, тобто посади, яка на думку позивача, є рівнозначною посаді, яку він обіймав до зміни штатного розпису. Представником позивача також подано заяву про уточнення позовних вимог в частині поновлення позивача саме на посаду головного спеціаліста Відділу реєстрації і обліку машин в агропромисловому комплексі або іншій рівнозначній посаді.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Наказом Головного управління від 20.06.2017 № 106-К ОСОБА_1 призначено на посаду головного спеціаліста відділу реєстрації сільськогосподарської техніки Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області.

На підставі наказу Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області «Про введення в дію нової структури та штатного розпису» № 503 від 27.09.2021, який вводиться в дію з 10 грудня 2019 року, у складі Головного управління був наявний структурний підрозділ № 6 Відділ реєстрації сільськогосподарської техніки.

На підставі наказу Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області № 231-К від 30.10.2020 «Про введення в дію штатного розпису» штат становить 527 штатних одиниць з місячним фондом заробітної плати на місяць за посадовими окладами 2 766 353 гривень.

Наказом Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області «Про введення в дію структури та штатного розпису» від 27.04.2021 № 1824-ОД введено в дію, затверджений в.о. Голови Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів та погоджений в.о. Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства 19.03.2021 штатний розпис та структуру Головного управління.

У складі Головного управління створено структурний підрозділ № 6 Відділ реєстрації і обліку машин в агропромисловому комплексі. Затверджений штатний розпис складається із 520 штатних одиниць з місячним фондом заробітної плати на місяць за посадовими окладами 2 706 125 гривень.

У зв`язку з скороченням чисельності внаслідок зміни структури та штатного розпису ОСОБА_1 попереджено про наступне звільнення на підставі пункту 1 частини першої статті 87 та статті 43 Закону України «Про державну службу» та запропоновано для переведення вакантну посаду головного спеціаліста сектору державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства Васильківського відділу Головного управління.

Позивача повідомлено, що у разі згоди на переведення на запропоновану посаду, необхідно подати відповідну заяву. У разі відмови для переведення трудовий договір буде припинено на підставі пункту 1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу» з виплатою вихідної допомоги у розмірі двох середньомісячних заробітних плат.

З даним попередженням ОСОБА_1 ознайомлений 03.06.2021 та власноруч зроблено напис на попередженні про відмову від переведення.

01.07.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою про переведення його на вакантну посаду головного спеціаліста відділу реєстрації і обліку машин в агропромисловому комплексі Головного управління згідно з наказом № 2573-ОД від 29.06.2021 «Про оголошення конкурсу на зайняття вакантних посад державної служби категорії «Б» та «В».

З матеріалів справи вбачається, що позивач у період:

- з 22.06.2021 по 30.06.2021 перебував у щорічній відпустці;

- з 01.07.2021 по 05.07.2021, з 06.07.2021 по 09.07.2021, з 10.07.2021 по 14.07.2021, з 15.07.2021 по 27.07.2021 перебував на лікарняному, відповідно до листка непрацездатності серії АДЯ № 255452;

- з 28.07.2021 по 06.08.2021, з 07.08.2021 по 16.08.2021, з 17.08.2021 по 17.08.2021, з 18.08.2021 по 01.09.2021 перебував на лікарняному, відповідно до листка непрацездатності серії АЛБ № 259501;

- з 02.09.2021 по 13.09.2021 перебував на лікарняному, відповідно до листка непрацездатності серії АЛБ № 025444;

- з 14.09.2021 по 23.09.2021, з 24.09.2021 по 03.10.2021, з 04.10.2021 по 13.10.2021, з 14.10.2021 по 18.10.2021 перебував на лікарняному, відповідно до листка непрацездатності серії АЛБ № 259568;

- з 19.10.2021 по 30.10.2021 перебував у щорічній відпустці.

01.11.2021 позивачу вручено наказ Головного управління № 542-К від 01.11.2021 про припинення державної служби та звільнення з 01.11.2021 згідно з пункту 1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу» з виплатою двох середньомісячних заробітних плат. Підстава для звільнення: «повідомлення про наступне звільнення».

Не погоджуючись із правомірністю прийнятого відповідачем рішення, позивач звернувся до суду з позовом про визнання його протиправним та скасування, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітну за час вимушеного прогулу, з приводу чого суд зазначає таке.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначаються Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII (далі Закону № 889-VIII).

Відповідно до частин другої та третьої статті 5 Закону № 889-VIII відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.

Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Пунктом 4 частини першої статті 83 Закону № 889-VIII визначено, що державна служба припиняється: за ініціативою суб`єкта призначення (стаття 87 цього Закону).

Згідно зі статтею 87 Закону № 889-VIII підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є, окрім іншого: 1) скорочення чисельності або штату державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізація державного органу.

У силу частин третьої-п`ятої статті 87 Закону № 889-VIII (в редакції Закону України №1285-IX від 23.02.2021, станом на час звільнення позивача) суб`єкт призначення або керівник державної служби попереджає державного службовця про наступне звільнення на підставі пунктів 1 та 1-1 частини першої цієї статті у письмовій формі не пізніше ніж за 30 календарних днів.

Одночасно з попередженням про звільнення на підставі пункту 1 частини першої цієї статті суб`єкт призначення або керівник державної служби пропонує державному службовцю іншу рівнозначну посаду державної служби або, як виняток, нижчу посаду державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей. При цьому враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством про працю.

Державний службовець звільняється на підставі пункту 1 частини першої цієї статті у разі, коли відсутня можливість запропонувати відповідні посади, а також у разі його відмови від переведення на запропоновану посаду.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників

Частиною четвертою статті 40 КЗпП України передбачено, що особливості звільнення окремих категорій працівників з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої цієї статті, а також особливості застосування до них положень частини другої цієї статті, статей 42, 42-1, частин першої, другої і третьої статті 49-2, статті 74, частини третьої статті 121 цього Кодексу, встановлюються законом, що регулює їхній статус.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу Законів про працю України» від 12.12.2019 № 378-ІХ, який набрав чинності 02.02.2020, внесено зміни до КЗпП України щодо порядку вивільнення державних службовців.

Зокрема, відповідно до частини шостої статті 49-2 КЗпП України, вивільнення працівників, які мають статус державних службовців відповідно до Закону України «Про державну службу», здійснюється у порядку, визначеному цією статтею, з урахуванням таких особливостей: про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за 30 календарних днів; у разі вивільнення працівників на підставі пункту 1 частини першої статті 40 цього Кодексу не застосовуються положення частини другої статті 40 цього Кодексу та положення частини другої цієї статті; не пізніше ніж за 30 календарних днів до запланованих звільнень первинним профспілковим організаціям надається інформація щодо цих заходів, включаючи інформацію про причини звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про терміни проведення звільнень, а також проводяться консультації з профспілками про заходи щодо запобігання звільненням чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом`якшення несприятливих наслідків будь-яких звільнень.

Разом із тим, станом на час прийняття оскаржуваного наказу Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо перезавантаження влади» від 19.09.2019 № 117-IX абзац другий частини третьої статті 87 Закону України «Про державну службу» виключено, зокрема, виключено норму про те, що процедура вивільнення державних службовців на підставі пункту 1 частини першої цієї статті визначається законодавством про працю.

Суд не бере до уваги твердження позивача про наявність у відповідача інших вакантних посад, які необґрунтовано не були запропоновані позивачу при звільненні, оскільки абзац 1 частини третьої статті 87 Закону № 889-VIII не містить обов`язку відповідача запропонувати позивачу усі вакантні посади для працевлаштування при звільненні на підставі пункту 1 частини першої цієї статті. Як зазначено вище, відповідач дотримався, визначеною вищевказаною правовою нормою, запропонувавши позивачу вакантну посаду головного спеціаліста сектору державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства Васильківського відділу Головного управління.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 2 Закону № 889-VIII рівнозначна посада - посада державної служби, що належить до однієї підкатегорії посад державної служби з урахуванням рівнів державних органів.

Стаття 6 визначені Закону № 889-VIII категорії посад державної служби.

Посади державної служби в державних органах поділяються на категорії та підкатегорії залежно від порядку призначення, характеру та обсягу повноважень, змісту роботи та її впливу на прийняття кінцевого рішення, ступеня посадової відповідальності, необхідного рівня кваліфікації та професійних компетентностей державних службовців (частини перша цієї статті).

Визначення підкатегорій посад державної служби та прирівняння посад державної служби проводиться Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби (частина четверта цієї статті).

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2017 № 15 затверджено перелік посад державної служби, що прирівнюються до відповідних підкатегорій.

Суд не здійснює порівняльного аналізу посадових обов`язків та функцій за посадою, яку обіймав позивач до звільнення, з посадовими обов`язками та функціями за посадою головного спеціаліста новоствореного Відділу реєстрації і обліку машин в агропромисловому комплексі, які, згідно з твердженням позивача є тотожними, та могли бути запропоновані йому відповідачем. За відсутності обов`язку відповідача запропонувати позивачу для працевлаштування усі наявні у нього вакантні посади, зокрема й зазначену позивачем вище, наслідки такого порівняльного аналізу не мають значення для вирішення спору.

Суд констатує, що запропонована посада є рівнозначною посаді позивача. Позивач відмовився від переведення на запропоновану посаду відповідно до власноручного підпису 03.06.2021 на повідомленні про наступне звільнення, що і стало підставою для прийняття оскаржуваного наказу про звільнення позивача.

У ході судового розгляду справи судом не встановлено наявності у позивача будь-яких гарантій, визначених Законом України «Про державну службу» та Кодексом Законів про працю України, які унеможливлюють його звільнення на підставі оскаржуваного наказу, враховуючи його відмову від переведення на запропоновану посаду.

Щодо практики Верховного Суду, на яку посилається позивач, суд констатує, що вона не є релевантною до вказаних правовідносин, оскільки аналізувалися норми права, які станом на день попередження про звільнення і звільнення позивача втратили чинність.

Таким чином, враховуючи наведені норми чинного законодавства та встановлені обставини справи, суд доходить висновку, що відповідач не порушував вимоги чинного законодавства України під час звільнення позивача з посади та вчинив усі необхідні дії стосовно попередження про майбутнє звільнення.

У зв`язку з тим, що судом встановлено правомірність винесення оскаржуваного наказу, відсутні правові підстави для задоволення похідних позовних вимог про поновлення позивача на посаді, стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

При вирішенні цієї справи суд враховує, що наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

На переконання суду, питання, які можуть вплинути на результат розгляду цієї справи, судом було розглянуто та надано їм оцінку у повній мірі. Відповідно до положень статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Позивачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, а наведені ним доводи спростовані фактичними обставинами справи.

У підсумку, з урахування зазначеного у сукупності, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено відшкодування позивачу витрат зі сплати судового збору у випадку відмови у позові.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 159, 162, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Шевченко А.В.