Справа № 160/5341/22
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2022-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 вересня 2022 року м. Дніпросправа № 160/5341/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Чабаненко С.В., Чумака С.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецсервіс» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 червня 2022 року в адміністративній справі №160/5341/22 (головуючий суддя першої інстанції Озерянська С.І.) за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецсервіс» про застосування заходів реагування, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 12.04.2022 року звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до ТОВ «Укрспецсервіс», в якому просив:

- застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) об`єктів, а саме: будівель та споруд за адресою: Дніпропетровська обл., Нікопольський район, Покровська територіальна громада, м.Покров, вул. Г.Тикви,3, ТОВ «Укрспецсервіс» (код ЄДРПОУ - 19088807) до повного усунення порушень, зазначених в акті від 13.12.2021 року № 316;

- встановити у судовому рішенні спосіб і порядок його виконання шляхом зобов`язання зупинити експлуатацію об`єктів, а саме: будівель та споруд за адресою: Дніпропетровська обл., Нікопольський район, Покровська територіальна громада, м. Покров, вул. Г. Тикви, 3 ТОВ «Укрспецсервіс», до повного усунення порушень, зазначених в акті від 13.12.2021 року № 316.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що за результатами проведеної планової перевірки відповідача виявленні порушення пожежної, техногенної безпеки та цивільного захисту, які викладені в акті перевірки від 13.12.2021 року №316. Вказані порушення у добровільному порядку відповідачем не усунуті, у зв`язку із чим подальша експлуатація об`єкта ТОВ «Укрспецсервіс» за адресою: Дніпропетровська обл., Нікопольський район, Покровська територіальна громада, м.Покров, вул. Г.Тикви, 3, створює загрозу життю та здоров`ю людей, у зв`язку із чим є нагальна потреба у вжитті заходів реагування шляхом повного зупинення експлуатації (роботи) вказаного об`єкта до повного усунення порушень.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 червня 2022 року адміністративний позов задоволено.

Застосувано заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) об`єктів, а саме: будівель та споруд за адресою: Дніпропетровська область, Нікопольський район, Покровська міська територіальна громада, м. Покров, вул. Г.Тикви, 3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецсервіс», до повного усунення порушень, зазначених в акті від 13.12.2021 року №316.

Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрспецсервіс» зупинити експлуатацію об`єктів, а саме: будівель та споруд за адресою: Дніпропетровська область, Нікопольський район, Покровська міська територіальна громада, м.Покров, вул.Г.Тикви, 3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецсервіс», до повного усунення порушень, зазначених в акті від 13.12.2021 року №316.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції ухвалено з неповним з`ясуванням обставин справи, неправильним застосуванням норм матеріального права, висновки, викладені у рішенні не відповідають обставинам справи. Зазначає, що чинне законодавство не відносить обставини відсутності обладнання приміщень установками автоматичної протипожежної сигналізації у виробничих та складських приміщеннях, до тих обставин, які створюють реальну загрозу життю і здоров`ю людей (персоналу підприємства і особам, які будуть здійснювати гасіння виниклої пожежі). відсутність автоматичної пожежної сигналізації не створює загрозу життю та здоров`ю людей, про що також неодноразово зазначав Верховний Суд у своїх рішеннях, тому відсутні підстави для застосування заходів реагування, передбачених ч.2 ст. 68 КЦЗ України, у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) об`єктів. Зауважує, що реєстрація декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки не впливає на стан забезпечення пожежної безпеки та не створює загрозу для життя або здоров`я людей. Крім того, виявлені порушення не є підставою для застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення роботи об`єкту перевірки, оскільки законодавець пов`язує настання реальної загрози життю та здоров`ю людей від пожежі з обставинами, які можуть призвести до займання та розповсюдження вогню. Оскільки облаштування приміщень установками автоматичної пожежної сигналізації спрямовано на своєчасне виявлення та сповіщення про вже виниклу пожежу, ліквідацію її наслідків, то відсутність таких установок аж ніяк не свідчить про наявність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожежі.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Судом першої інстанції справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в письмовому провадженні.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, встановила таке.

Позивач - Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області є суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому Кодексом цивільного захисту України повноваження (а.с. 24).

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрспецсервіс» є юридичною особою (), дата реєстрації 10.07.1992 року, номер запису: 0028165 (а.с. 39-46).

Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області у період з 10.12.2021 року по 13.12.2021 року відповідно до вимог Кодексу цивільного захисту України, Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» проведено позапланову перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецсервіс» за адресою: Дніпропетровська обл., Нікопольський район, Покровська територіальна громада, м.Покров, вул. Г.Тикви, 3.

Актом перевірки об`єктів ТОВ «Укрспецсервіс» щодо дотримання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки від 13.12.2021 року №316 встановлені порушення вимог Кодексу цивільного захисту України №5403-VІ; Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 року №1417, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 05.03.2015 року за №252/26697; Державних будівельних норм України «Системи протипожежного захисту», затверджених наказом Мінрегіону України від 13.11.2014 року №312; Правил техногенної безпеки, затверджених наказом МВС України від 05.11.2018 року №879, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 27.11.2018 року за №1346/32798; Постанови Кабінету Міністрів України від 05.06.2013 року №440 «Про затвердження Порядку подання і реєстрації декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки»; Постанови Кабінету Міністрів України від 26.06.2013 року №444 «Порядок здійснення навчання населення діям у надзвичайних ситуаціях» (а.с. 8-20).

Висновком акту перевірки встановлено порушення позивачем:

- пункт 1.2 глави 1 розділу V ППБ: будівля складу, електроремонтні майстерні, складські приміщення, електроремонтні майстерні для перемотування електродвигунів, ізоляційно-просочувальне приміщення, столярна майстерня в будівлі електроремонтного цеху, приміщення боксу для зберігання та технічного обслуговування автотранспорту в будівлі ізолювальної дільниці адміністративно-побутовою корпусу не обладнані системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 Системи протипожежного захисту (п. 14.2 табл. А. 1 дод. А, пп. 7.3, 7.4, 7.7, 7.32, 7.42, 9.5, 9.6, 9.8, 9.9, табл. А. 2 дод. А, п. 19 табл. Б. 1);

- абзац 1 частина 32 статті 57 КЦЗУ, підпункт 1,2 ПКМУ №440: не зареєстровано декларацію відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки, що дає право на початок роботи підприємства;

- пункт 11 частини 1 статті 20 КЦЗУ: не проведено спеціальне об`єктове навчання і тренування з питань цивільного захисту (п. 2 розд. ІІІ ПТБ, пп. 5, 6, 17 ПКМУ № 444).

Примірник акта перевірки вручено уповноваженій особі відповідача 13.12.2021 року (а.с.15зв).

Зауваження або заперечення до акту перевірки з боку відповідача відсутні.

Вважаючи наявність вказаних порушень такими, що створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей та неможливості подальшої експлуатації об`єктів, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив із того, що Закони, інші нормативно-правові акти, зокрема Правила пожежної безпеки в Україні від 30.12.2014 року №1417 є обов`язковими для виконання суб`єктами господарювання, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах. Згідно із пункту 4 Розділу І Правил №1417, пожежна безпека повинна забезпечуватися шляхом проведення організаційних заходів та технічних засобів, спрямованих на запобігання пожежам, забезпечення безпеки людей, зниження можливих майнових втрат і зменшення негативних екологічних наслідків у разі їх виникнення, створення умов для успішного гасіння пожеж. Наявність порушення відповідачем вимог законодавчих та нормативно-правових актів у сферах пожежної і техногенної безпеки та цивільного захисту підтверджується наявними у матеріалах справи доказами та не спростовано відповідачем під час судового розгляду справи. Існування (не усунення відповідачем) хоча б одного з порушень, встановлених позивачем, які загрожують життю та здоров`ю людей, вже є самостійною достатньою підставою для застосування до нього заходів реагування.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.

Спірні правовідносини врегульовано нормами Кодексу цивільного захисту України від 02.10.2012 року №5403-VI.

Відповідно до статей 64, 65 та 66 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.

Такий нагляд уповноважений здійснювати і позивач у справі - Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області.

Згідно із пунктом 12 частини 1 статті 67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежно-небезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Відповідачем порядок призначення та проведення перевірки не оскаржується, а тому судом апеляційної інстанції не перевіряється.

Частиною 1 статті 68 Кодексу цивільного захисту України визначено, що посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.

В силу приписів частини 2 статті 68 Кодексу цивільного захисту України у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежно-небезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Статтею 70 Кодексу цивільного захисту України визначено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є:

1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами;

2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення;

3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки;

4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій;

5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи;

8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій;

9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту.

10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання;

11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

Частиною 2 статті 70 Кодексу цивільного захисту України визначено, що повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

З аналізу викладених положень вбачається, що орган, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, у разі виявлення факту недотримання вимог пожежної безпеки, на підставі акту, складеного за результатами здійснених заходів (перевірок тощо), має право звернутися до суду із позовом про застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення експлуатації будівель, споруд.

Згідно із п.п.27, 35 п.4 Положення про Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області, затвердженого наказом Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 04.02.2013 року №3, Головне управління, відповідно до покладених на нього завдань організовує і здійснює безпосередньо та через підпорядковані підрозділи державний нагляд (контроль) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки та цивільного захисту місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та суб`єктами господарювання; складає акти перевірок, видає приписи, постанови, розпорядження про усунення вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, а в разі встановлення порушень, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, звертається до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, окремих приміщень, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску та реалізації пожежно-небезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту.

Перелічені повноваження не містять такого способу реагування як зобов`язання відповідача зупинити експлуатацію об`єкту, а відтак в цій частині рішення суду першої інстанції належить змінити.

Колегія суддів зазначає, що відповідачем ані в акті перевірки, ані в апеляційній скарзі наявність зафіксованих контролюючим органом в акті перевірки порушень не заперечується та не спростовується. Апелянтом не наведено будь-яких доводів на спростування зазначених в акті порушень, не надано доказів на підтвердження таких доводів та в матеріалах справи такі докази відсутні.

Крім того, наведеними вище нормами Кодексу цивільного захисту України визначено право Державної служби України з надзвичайних ситуацій виявляти факти недотримання вимог пожежної безпеки, складати акти за результатами здійснених заходів (перевірок тощо) та звертатися до суду із позовом про застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення експлуатації будівель, споруд.

Позивач, як суб`єкт владних повноважень звертається до адміністративного суду у відповідності до вимог частини четвертої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, реалізуючи свої повноваження, визначені Кодексом цивільного захисту України від 02.10.2012 року № 5403-VI.

Наявність вказаних в акті перевірки порушень пожежної безпеки дає підстави вірогідності пожежі, що само по собі створює загрозу життю та здоров`ю людей та не потребує будь-яких додаткових доказів.

Вказані порушення не є формальними, а стосуються наявності у відповідача порушень, які можуть призвести до займання і відсутності необхідної системи заходів для уникнення пожежі, забезпечення своєчасного її виявлення та гасіння, попередження людей про небезпеку.

Системний аналіз правових норм свідчить на користь висновку, що право заборони експлуатації будівлі виникає у разі виявлення під час перевірки порушень вимог законодавства з пожежної та техногенної безпеки, що створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Суд погоджується із доводами позивача про те, що існування хоча б одного істотного порушення, що створює загрозу життю та/або здоров`ю людей, є самостійною підставою для застосування заходів реагування.

Твердження апелянта, що зафіксовані порушення не є безумовними що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, на думку колегії суддів, є цинічним та безвідповідальним, з урахуванням того, що мова йде про життя та здоров`є навіть однієї людини, яка може постраждати при «вірогідній» (уявній) пожежі.

Апелянтом ані суду першої, ані суду апеляційної інстанції не надано доказів повного усунення виявлених порушень у сфері техногенної, пожежної безпеки та цивільного захисту, які зафіксовані в акті перевірки від 13.12.2021 року №316, та створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

З огляду на вказане, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що належних, допустимих та достовірних доказів усунення, викладених в акті перевірки істотних порушень, відповідачем, станом на дату прийняття рішення у справі до суду не подано.

Отже, обставини, які стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом, не перестали існувати та в повному обсязі не усунуті відповідачем, а відтак колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

За статтями 51, 55 Кодексу цивільного захисту забезпечення техногенної та пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на їх власників та/або керівників.

Разом з тим, застосування заходів реагування у вигляді зупинення експлуатації приміщень є тимчасовим заходом, який направлений на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей. При цьому, поняття загроза життю та/або здоров`ю людини є оціночним поняттям, яке лежить у сфері захисту населення, територій, навколишнього природного середовища та майна, функція контролю (нагляду) за чим, зокрема, покладена на позивача, посадові особи якого володіють спеціальними знаннями у цій сфері.

Крім того, застосований до відповідача захід реагування має також спонукаючий характер, направлений на забезпечення суб`єктом господарювання виконання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки на об`єкті підвищеної небезпеки.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 23 квітня 2020 року № 812/1262/18.

Суд враховує, що з огляду на кількість виявлених порушень та їх специфіку, повне усунення відповідачем таких порушень (або їх не усунення) може бути встановлено тільки під час проведення позивачем позапланового заходу контролю.

Апеляційний суд також враховує і ту обставину, що заходи реагування мають тимчасовий характер, період дії якого залежить безпосередньо від факту усунення відповідачем виявлених порушень та зникнення загрози життю та здоров`ю людей.

Отже, обставини, які стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом, не перестали існувати та в повному обсязі не усунуті відповідачем, а відтак колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Разом з тим, застосування заходів реагування у вигляді зупинення експлуатації приміщень є тимчасовим заходом, який направлений на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей. При цьому, поняття загроза життю та/або здоров`ю людини є оціночним поняттям, яке лежить у сфері захисту населення, територій, навколишнього природного середовища та майна, функція контролю (нагляду) за чим, зокрема, покладена на позивача, посадові особи якого володіють спеціальними знаннями у цій сфері.

Враховуючи наведені норми права та те, що компетентним суб`єктом владних повноважень з питань існування загрози життю та/або здоров`ю людей при порушенні вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки є позивач, то суд вважає обґрунтованою позицію позивача наведеною у позові, що безперечним доказом усунення відповідачем порушень буде відповідний акт позапланової перевірки, складений позивачем, про усунення відповідачем виявлених порушень у повному обсязі.

Апелянтом ані суду першої, ані суду апеляційної інстанції не надано відповідного акту позапланової перевірки складеного позивачем про усунення відповідачем виявлених порушень у повному обсязі, та в матеріалах справи такі докази відсутні.

Враховуючи, що під час апеляційного розгляду даної справи порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права, які б потягли за собою скасування оскаржуваного судового рішення, не встановлено, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Проте, як зазначалось вище повноваження позивача не містять такого способу реагування як зобов`язання відповідача зупинити експлуатацію об`єкту, що є зайвим при задоволенні вимог позову про застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) об`єктів, шляхом заборони експлуатації (роботи) вищезазначених об`єктів.

У зв`язку з викладеним, належить змінити резолютивну частину рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 4, 12, 77, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецсервіс» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 червня 2022 року в адміністративній справі № 160/5341/22 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 червня 2022 року в адміністративній справі № 160/5341/22 змінити.

Абзац третій резолютивної частині рішення виключити.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак