Справа № 200/3893/22
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2022-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2022 року Справа№200/3893/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олішевської В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного адміністративну справу за позовом ОСОБА_1

до відповідача: Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Донецькій області

про: визнання протиправною бездіяльність Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області щодо невиплати щомісячних страхових виплат ОСОБА_1 з 01.09.2021 року, зобов`язання Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування Українив Донецькій області поновити ОСОБА_1 нарахування та виплату щомісячних страхових виплат та виплатити заборгованість з 01.09.2021 року.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльність Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області щодо невиплати щомісячних страхових виплат ОСОБА_1 з 01.09.2021 року, зобов`язання Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування Українив Донецькій області поновити ОСОБА_1 нарахування та виплату щомісячних страхових виплат та виплатити заборгованість з 01.09.2021 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що є отримувачем страхових виплат, у зв`язку з професійним захворюванням. Позивач зазначає, що з 01.09.2021 року виплату страхових виплат їй було припинено з невідомих причин. Позивач вважає дії відповідача щодо припинення їй страхових виплат з 01.04.2017 року та прийняття постанови про припинення страхових виплат протиправними та такими, що порушують охоронювані Конституцією України та Законами України права позивача.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11 серпня 2022 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечував проти позову та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Відповідач зазначає, що ОСОБА_1 перебуває на постійному обліку у Донецькому міському відділенню у Куйбишевському районі управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області. Згідно ПЗ «Реєстр потерпілих» Донецького міського відділення у Куйбишевському районі ОСОБА_1 з липня 2014 р. по теперішній час на обліку в інших відділеннях Фонду не перебувала, страхові виплати не отримувала, до будь яких органів Фонду не зверталась із заявою про продовження страхових виплат як внутрішньо переміщена особа. На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16.08.2021 р., залишеного без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 31.01.2022 р. в справі №200/7742/21 Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Донецькій області на користь ОСОБА_1 здійснило: донарахування та призначення заборгованості по страховим виплатам за період з 01.06.2014 по 31.08.2021 з урахуванням перерахунків щомісячних страхових виплат згідно чинного законодавства (винесена Постанова №14038/165729/2212/15 від 13.07.2022) в загальному розмірі 68741,06 грн. Виплату заборгованості проведено платіжним дорученням від 14.07.2022 року № 1177; проведено продовження раніше призначеної щомісячної страхової виплати з 01.09.2021 безстроково (винесена Постанова №14038/165729/2212/16 від 13.07.2022); проведено припинення (затримання) щомісячної страхової виплати з 01.09.2021 р. (винесена Постанова №14038/165729/2212/20 від 13.07.2022) пункт 6 ст. 46 Закону № 1105 з інших підстав, передбачених законодавством України (відсутність необхідних документів для продовження страхових виплат).

Також позивач вказує на те, що законодавством встановлений особливий порядок забезпечення прав на соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території, а саме заява про продовження раніше призначених страхових виплат подається особою, оскільки копії наданих нею документів завіряються працівником Фонду при пред`явленні оригіналів документів. Позивач наголошує, що позивачка, ані з липня 2014 року, ані з 01.09.2021 року по теперішній час особисто до органів Фонду за продовженням страхових виплат не зверталася, із чого вбачається наявність в її діях бездіяльність та нехтування національним законодавством України.

З огляду на зазначені обставини відповідач вважає, що Фонд припиняючи страхові виплати позивачу діяло у межах та у спосіб визначений чинним законодавством, отже, на його думку відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 09 вересня 2022 року позивачу поновлено строк звернення до суду з даним позовом.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

З огляду на вищевикладене справа розглядається судом в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорту НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Згідно довідки Міністерства соціального забезпечення від 23.02.1995 року ОСОБА_1 встановлено 25% втрати професійної працездатності безстраково.

Відповідно до витягу з акту у МСЕК до довідки серії 2-18АА № 025608 встановлено, що ОСОБА_1 встановлена друга група інвалідності безстроково.

Позивач є особою, що отримує страхові виплати, відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, та перебував на постійному обліку у Відділенні виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що підтверджується відповідачем.

Судом встановлено, що у грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Слов`янсь кого відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Донецькій області із заявою про поновлення страхових виплат.

Листом від 31.05.2021 року Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області № 01-04/15-1117 у відповідь на адвокатський запит зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , перебувала на обліку у відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Куйбишевському районі м. Донецька. З червня 2014 року м. Донець знаходиться на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, згідно переліку населених пунктів, затвердженого Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р. У грудні 2019 року ОСОБА_1 як внутрішньо переміщена особа звернулась із заявою про продовження страхових виплат до Слов`янського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області. Страхові виплати ОСОБА_1 не були продовжені на підставі рішення комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам № 11-12/1 від 14.01.2020 року Слов`янської міської ради про відмову у призначенні (відновленні) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам у зв`язку з непідтвердженим місцем фактичного проживання/перебування.

Зазначені обставини встановлені у рішенні Донецького окружного адміністративного суду від 16 серпня 2021 у справі № 200/7742/21.

Так, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16 серпня 2021 у справі № 200/7742/21 позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області щодо невиплати щомісячних страхових виплат ОСОБА_1 з 01.06.2014 року.

Зобов`язано Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області поновити ОСОБА_1 нарахування та виплату щомісячних страхових виплат та виплатити заборгованість з 01.06.2014 року.

Відповідач у відзиві на позовну заяву наголошує, що на виконання вимог рішення суду управлінням було прийнято постанову №14038/165729/2212/15 від 13.07.2022 року, якою позивачу донарахувано та призначена заборгованості по страховим виплатам за період з 01.06.2014 року по 31.08.2021 року з урахуванням перерахунків щомісячних страхових виплат згідно чинного законодавства в загальному розмірі 68741,06 грн. Виплату заборгованості проведено платіжним дорученням від 14 липня 2022 року № 1177.

Також постановою Дружківського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області від 13 липня 2022 року № 14038/165729/2212/16 ОСОБА_1 було продовжено призначену щомісячну грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку в розмірі 1330,11 грн. з 01 вересня 2021 року безстроково.

При цьому постановою Дружківського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області від 13 липня 2022 року № 14038/165729/2212/20 ОСОБА_1 припинено щомісячну страхову виплату в розмірі 1330,11 грн. з 01 вересня 2021 року на підставі пп. 6 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та Постанови ФСС № 27 від 12.12.2018 року, у зв`язку з відсутністю необхідних документів для продовження страхових виплат.

Позивач не погодившись з діями відповідача щодо припинення страхових виплат, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Спірним питанням даної справи є правомірність припинення виплати страхових виплат позивачу з 01 вересня 2021 року.

Статтею 3 Конституції України гарантовано, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Положеннями статті 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбаченим законом.

Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" № 1105-XIV від 23.09.1999 (далі - Закон № 1105-XIV).

Положеннями статті 3 Закону №1105-XIV визначено принципи, на яких здійснюється соціальне страхування, зокрема, законодавчого визначення умов і порядку здійснення соціального страхування; державних гарантій реалізації застрахованими особами своїх прав.

Відповідно до частини першої статті 36 Закону № 1105-XIV страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

Частиною першою статті 47 № 1105-XIV визначено, що страхові виплати провадяться щомісячно в установлені Фондом дні на підставі постанови цього Фонду або рішення суду:

1) потерпілому - з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання;

2) особам, які мають право на виплати у зв`язку зі смертю годувальника, - з дня смерті потерпілого, але не раніше дня виникнення права на виплати.

Страхові виплати провадяться протягом строку, на який встановлено втрату працездатності у зв`язку із страховим випадком, а фінансування додаткових витрат згідно з цим Законом - протягом строку, на який визначено потребу в них (частина п`ята статті 47 Закону № 1105-XIV).

Виплати, призначені, але не одержані своєчасно потерпілим або особою, яка має право на одержання виплат, провадяться за весь минулий час, але не більш як за три роки з дня звернення за їх одержанням. Якщо потерпілому або особам, які мають право на одержання страхової виплати, з вини Фонду своєчасно не визначено або не виплачено суми страхової виплати, ця сума виплачується без обмеження протягом будь-якого строку та підлягає коригуванню у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому статтею 34 Закону України Про оплату праці (частина четверта, сьома статті 47 Закону № 1105-XIV).

Відповідно до частини першої статті 46 Закону № 1105-XIV страхові виплати і надання соціальних послуг припиняються:

1) на весь час проживання потерпілого за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України;

2) на весь час, протягом якого потерпілий перебуває на державному утриманні, за умови, що частка виплати, яка перевищує вартість такого утримання, надається особам, які перебувають на утриманні потерпілого;

3) якщо з`ясувалося, що виплати призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості. Сума витрат на страхові виплати, отримані застрахованим, стягується в судовому порядку;

4) якщо страховий випадок настав внаслідок навмисного наміру заподіяння собі травми;

5) якщо потерпілий ухиляється від медичної чи професійної реабілітації або не виконує правил, пов`язаних з установленням чи переглядом обставин страхового випадку, або порушує правила поведінки та встановлений для нього режим, що перешкоджає одужанню;

6) в інших випадках, передбачених законодавством.

Як встановлено судом вище, відповідачем з 01.09.2021 року припинено страхові виплати на підставі пп. 6 ч. 1 ст. 46 Закону № 1105-ХIV, а саме у зв`язку з відсутністю необхідних документів для продовження страхових виплат

Проте, суд вважає такі доводи відповідача протиправними, та наголошує, що відповідно до частин п`ятої, шостої статті 47 Закону № 1105-XIV, страхові виплати провадяться протягом строку, на який встановлено втрату працездатності у зв`язку із страховим випадком, а фінансування додаткових витрат згідно з цим Законом - протягом строку, на який визначено потребу в них; страхові виплати провадяться протягом строку, встановленого МСЕК або ЛКК. Строк проведення страхових виплат продовжується з дня їх припинення і до часу, встановленого при наступному огляді МСЕК або ЛКК, незалежно від часу звернення потерпілого або заінтересованих осіб до Фонду. При цьому сума страхових виплат за минулий час виплачується за умови підтвердження МСЕК втрати працездатності та причинного зв`язку між настанням непрацездатності та ушкодженням здоров`я.

Суд зазначає, що позивачу безстроково встановлена втрата працездатності відповідно до довідки Міністерства соціального забезпечення від 23.02.1995 року, тому в даному випадку відсутні підстави для невиплати раніше призначених щомісячних страхових виплат.

На підставі зазначеного, суд дійшов висновку про те, що невиплата належних позивачу страхових виплат з 01 вересня 2021 року є протиправною, оскільки не відповідає зазначеним критеріям правомірності.

Крім того, відповідач, не виплативши соціальні виплати за відсутності передбачених законами України підстав порушив право позивача на їх отримання, при цьому, зазначене право є об`єктом захисту за статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Положення статті 1 Конвенції, Статті 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права, положення.

Статтею 14 Конвенції визначено, що користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Відповідно до положень Конституції України, в Україні як соціальній, правовій державі людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (статті 1, 3 Конституції України). Право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел (ч.2 ст.46 Основного Закону України) і забезпечується частиною другою статті 22 Конституції України, відповідно до якої конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. В порядку статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом, що виключає додаткові обмеження для внутрішньо переміщеної особи.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Отже, доводи відповідача що страхові виплати не є абсолютним правом позивача є безпідставними.

Суд звертає увагу, що стаття 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що Високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі I цієї Конвенції.

Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Так, Європейський суду з прав людини в рішенні від 26.06.2014 у справі Суханов та Ільченко проти України (заяви № 68385/10 та 71378/10, пункт 52 рішення), а також в рішенні від 19.06.2012 у справі Хонякіна проти Грузії (Khoniakinav.Georgia, заява № 17767/08, пункт 72 рішення), зазначив, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності.

Стосовно посилання відповідача на Постанову Правління Фонду соціального страхування України «Про затвердження Порядку надання страхових виплат, фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, передбачених загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання для внутрішньо переміщених осіб» № 27 від 12.12.2018 року, суд зазначає, що зазначена постанова не є законом, а тому як підзаконний нормативно-правовий акт не може змінювати в бік звуження права громадян, які встановлені нормативно-правовими актами вищої юридичної сили.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що припинення позивачу виплати раніше призначеної щомісячної страхової виплати здійснено відповідачем за відсутності підстав, передбачених частиною першою статті 46 Закону № 1105-ХIV, а отже, постанова Дружківського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області від 13 липня 2022 року № 14038/165729/2212/20 про припинено ОСОБА_1 щомісячної страхової виплати в розмірі 1330,11 грн. з 01 вересня 2021 року на підставі пп. 6 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та Постанови ФСС № 27 від 12.12.2018 року, у зв`язку з відсутністю необхідних документів для продовження страхових виплат, є протиправними, та такою, що підлягає скасуванню.

Суд зазначає, що стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає доцільним застосувати висновки Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, які викладені в постанові від 21.08.2018 у справі № 219/3611/17, а саме: Без відкриття позивачем рахунку в установі - Публічне акціонерне товариство Державний ощадний банк України, у відповідача відсутні правові підстави для виплати пенсії з 01.07.2016 року і заборгованість з виплати пенсії, яка повинна нараховуватися відповідачем щомісячно з 01.07.2016 може бути виплаченою за умови відкриття позивачем рахунку в ПАТ Державний ощадний банк України.

За приписами частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на те, що суд дійшов висновку, що рішення відповідача про припинення страхових виплат є протиправним, порушені права позивача підлягають відновленню шляхом зобов`язання відповідача поновити нарахування та виплату позивачу щомісячних грошових сум в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку з 01 вересня 2021 року, та сплатити заборгованість з 01 вересня 2021 року на рахунок, відкритий у ПАТ Державний ощадний банк України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України Відповідно суд, як орган державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Фактично суд зв`язаний предметом і розміром заявлених особою вимог, проте може вийти за межі вимог адміністративного позову у випадках, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Вихід за межі позовних вимог можливий у випадку помилкового обрання особою неналежного способу захисту порушеного права, у цьому випадку можливо на підставі частини другої статті 9 КАС України вийти за межі позовних вимог та застосувати той спосіб захисту порушеного права позивача, який відповідає фактичним обставинам справи і відновлює порушене право особи. Фактично, необхідною передумовою застосування частини другої статті 9 КАС України є саме порушення прав позивача та необхідність захисту порушеного права шляхом його відновлення.

Отже, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного суб`єктами владних повноважень, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення.

Враховуючи викладене, керуючись частиною 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання протиправною та скасування постанови Дружківського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області від 13 липня 2022 року № 14038/165729/2212/20 про припинено ОСОБА_1 щомісячної страхової виплати в розмірі 1330,11 грн. з 01 вересня 2021 року на підставі пп. 6 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та Постанови ФСС № 27 від 12.12.2018 року, у зв`язку з відсутністю необхідних документів для продовження страхових виплат, зобов`язання Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області поновити ОСОБА_1 нарахування та виплату щомісячних грошових сум в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку з 01 вересня 2021 року, та сплатити заборгованість з 01 вересня 2021 року на рахунок, відкритий у ПАТ Державний ощадний банк України.

Стосовно вимоги позивача допустити негайне виконання рішення суду в частині присудження позивачу суми стягнення за один місяць, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду, зокрема про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Згідно статті 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом.

Фонд є некомерційною самоврядною організацією, що діє на підставі статуту, який затверджується його правлінням.

Кошти Фонду не включаються до складу Державного бюджету України та використовуються тільки за цільовим призначенням. До коштів Фонду застосовується казначейська форма обслуговування в порядку, передбаченому для обслуговування Державного бюджету України.

Оскільки, страхові виплати не є іншими періодичними платежами з Державного бюджету України, та кошти Фонду не включаються до складу Державного бюджету України, суд зазначає про відсутність підстав про задоволення позовних вимог в цій частині.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що підставою звернення до суду стало протиправне рішення відповідача суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання протиправною та скасування постанови Дружківського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області від 13 липня 2022 року № 14038/165729/2212/20 про припинено ОСОБА_1 щомісячної страхової виплати в розмірі 1330,11 грн. з 01 вересня 2021 року на підставі пп. 6 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та Постанови ФСС № 27 від 12.12.2018 року, у зв`язку з відсутністю необхідних документів для продовження страхових виплат, зобов`язання Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області поновити ОСОБА_1 нарахування та виплату щомісячних грошових сум в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку з 01 вересня 2021 року, та сплатити заборгованість з 01 вересня 2021 року на рахунок, відкритий у ПАТ Державний ощадний банк України задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Дружківського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області від 13 липня 2022 року № 14038/165729/2212/20 про припинено ОСОБА_1 щомісячної страхової виплати в розмірі 1330,11 грн. з 01 вересня 2021 року на підставі пп. 6 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та Постанови ФСС № 27 від 12.12.2018 року, у зв`язку з відсутністю необхідних документів для продовження страхових виплат.

Зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (, місцезнаходження: вул. Свободи, буд. 5, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122) поновити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) нарахування та виплату щомісячних грошових сум в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку з 01 вересня 2021 року, та сплатити заборгованість з 01 вересня 2021 року на рахунок, відкритий у ПАТ Державний ощадний банк України

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (, місцезнаходження: вул. Свободи, буд. 5, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) судовий збір в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Повний текст рішення складено та підписано 09 вересня 2022 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Олішевська