Справа № 300/1841/22
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2022-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2022 рокуЛьвівСправа № 300/1841/22 пров. № А/857/9771/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Носа С.П., Судової-Хомюк Н.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 червня 2022 року у справі № 300/1841/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про зобов`язання вчинити певні дії,-

суддя в 1-й інстанції Главач І.А.,

час ухвалення рішення 10.06.2022 року,

місце ухвалення рішення м. Івано-Франківськ,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (надалі, також позивач), в інтересах якої діє ОСОБА_2 , 25.04.2022 звернулася в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (надалі, також відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, що полягає у непроведенні з 01.04.2019 перерахунку і виплати пенсії в зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_1 , на підставі довідки від 02.11.2021 р. №9/1/4146 про розмір грошового забезпечення чоловіка ОСОБА_3 станом на 05.03.2019, а з 01.12.2021 р. - перерахунку і виплати пенсії за вислугу років, на підставі довідки від 30.11.2021 №9/1/4326 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.12.2021, виданих ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на підставі довідки від 02.1 1.2021 р. №9/1/4146 про розмір грошового забезпечення чоловіка ОСОБА_3 станом на 05.03.2019, виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснити, починаючи з 01.04.2019 по 30.11.2021 перерахунок і виплату пенсії в зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_1 , з урахуванням проведених платежів, однією сумою;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області па підставі довідки від 30.11.2021 №9/1/4326 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.12.2019, виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснити, починаючи з 01.12.2021, перерахунок і виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 .

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідач протиправно відмовив позивачу у здійсненні перерахунку пенсії: в разі втрати годувальника з 01.04.2019 на підставі нової довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_3 з врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 за №9/1/4146 від 02.11.2021; за вислугу років з 01.12.2021 на підставі нової довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 з врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 за №9/1/4326 від 30.11.2021.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 червня 2022 року у справі № 300/1841/22 позовні вимоги задоволено.

Рішення суду першої інстанції оскаржив відповідач, подавши на нього апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та таким, що винесене з порушенням норм як матеріального так і процесуального права.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що 23.11.2021 позивачу призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Оскільки позивач не отримує пенсію по втраті годувальника відповідно, у неї відсутнє право на здійснення перерахунку пенсії по втраті годувальника.

Щодо перерахунку пенсії за вислугу років з 01.12.2021 на підставі нової довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 з врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 за №9/1/4326 від 30.11.2021 апелянт вказує, що підставою для проведення перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців є довідка встановленої форми, видана уповноваженим структурним підрозділом державного органу, з якого особи були звільнені зі служби. Однак, при поданні до органу Пенсійного фонду довідки №9/1/4326 від 30.11.2021 для проведення перерахунку пенсії позивачу, не дотримана встановлена пунктом 24 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", №3-1 від 30.01.2007 процедура щодо обов`язків Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та ІНФОРМАЦІЯ_2 . За таких обставин, заявлені вимоги про зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії з 01.04.2019 на підставі такої довідки з врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення є передчасними.

Просить скасувати рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 червня 2022 року у справі № 300/1841/22 та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог скаржника, виходячи із такого.

Відповідно до ч.1 ст.309 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи позовні вимоги у справі, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки ОСОБА_1 також була військовослужбовцем, тому мала право на пенсію як по втраті годувальника до 23.11.2021, так і за вислугу років з 23.11.2021.

Судом першої інстанції встановлено, що оновлені довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 за №9/1/4146 від 02.11.2021, а також №4326 від 30.11.2021 відповідають вимогам пункту 5 Постанови №704, пункту 3 Порядку № 45, а отже, були підставою для перерахунку пенсії позивачу з 01.04.2019 (в разі втрати годувальника) та з 01.12.2021 (за вислугу років) відповідно.

Однак, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області після отримання нової довідки за №9/1/4146 від 02.11.2021 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_3 станом на 05.03.2019, обов`язку щодо перерахунку пенсії ОСОБА_4 в разі втрати годувальника з 01.04.2019 - як першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії, не виконано.

Окрім того, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області після отримання нової довідки за №9/1/4326 від 30.11.2021 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.12.2021, обов`язку щодо перерахунку пенсії ОСОБА_4 за вислугу років (так як за переведенням на даний вид пенсії позивач звернулася 23.11.2021) не здійснено.

Зважаючи на вказане, позовні вимоги підлягають до задоволення.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку зі смертю чоловіка ОСОБА_3 , до 23.11.2021 отримувала пенсію в разі втрати годувальника, призначену на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", що підтверджується витягами про перерахунок пенсії за пенсійною справою № (а.с.36.37).

Оскільки, до 23.11.2021 ОСОБА_1 перебувала на обліку як одержувач пенсії в зв`язку з втратою годувальника, тому у листопаді 2021 року ІНФОРМАЦІЯ_1 було складено оновлену довідку про розмір грошового забезпечення її померлого чоловіка - ОСОБА_3 від 02.11.2021 №9/1/4146 станом на 05.03.2019 для проведення перерахунку пенсії в зв`язку з втратою годувальника відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №704, з урахуванням правових висновків викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.12.2019 у зразковій справі №160/8324/19.

23.11.2021 ОСОБА_1 , як колишній військовослужбовець, звернулася до відповідача з заявою про переведення на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (а.с.40).

Головне управління ПФУ в Івано-Франківській області згідно атестату №489 про зняття з обліку, повідомило, що ОСОБА_1 припинено виплату пенсії по причині: перехід на інший вид пенсії, виплату здійснено по 30.11.2021 (а.с.38).

Отже, ОСОБА_1 , з 23.11.2021 отримує пенсію за вислугу років, призначену на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", що підтверджується протоколом за пенсійною справою №0 від 25.11.2021 (а.с.36,37)

Відтак, ІНФОРМАЦІЯ_1 складено довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 від 30.11.2021 №9/1/4326 станом на 01.12.2021 для проведення перерахунку пенсії за вислугу років.

Вищенаведені довідки, одночасно з наданням їх ОСОБА_1 , були направлені до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області.

17.12.2021 ОСОБА_1 направила на адресу ГУ ПФУ в Івано-Франківській області дві заяви про перерахунок пенсії, а саме:

1) у зв`язку з втратою годувальника, до якої долучила копію довідки про розмір грошового забезпечення її померлого чоловіка - ОСОБА_3 від 02.11.2021 №9/1/4146 станом на 05.03.2019 (а.с.10);

2) за вислугу років, до якої долучила копію довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 від 30.11.2021 р. №9/1/4326 станом на 01.12.2021 (а.с.11).

Листами від 28.12.2021 за №10044-9745/В-02/8-0900/21 (а.с.12) та від 13.01.2022 №190-9744/В-02/8-0900/22 (а.с.13) відповідно, пенсійним органом повідомлено позивачку про відмову в проведенні перерахунку пенсії згідно довідок ІНФОРМАЦІЯ_2 з тих підстав, що, на переконання відповідача, відсутні рішення Уряду про умови та порядок проведення перерахунку таких пенсій.

Наведене і стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

З приводу спірних правовідносин колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом № 2262-ХІІ визначаються умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Статтею 29 Закону №2262-ХІІ ( в редакції на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що пенсії в разі втрати годувальника сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, призначаються, якщо годувальник помер у період проходження служби або не пізніше 3 місяців після звільнення зі служби чи пізніше цього строку, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних у період проходження служби, а сім`ям пенсіонерів з числа цих військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, - якщо годувальник помер у період одержання пенсії або не пізніше 5 років після припинення її виплати. При цьому сім`ї військовослужбовців, які пропали безвісти в період бойових дій, прирівнюються до сімей загиблих на фронті.

Статтею 30 Закону №2262-ХІІ також передбачено, що право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31). Незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині (чоловікові) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби.

Згідно ст.36 Закону № 2262-ХІІ пенсії в разі втрати годувальника призначаються в таких розмірах:

а) а) членам сімей військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули (померли) внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних при захисті Батьківщини, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи або виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях та підпільних організаціях і групах, визнаних такими законодавством України, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи участю у бойових діях у мирний час, які є непрацездатними та перебували на утриманні загиблого (померлого) годувальника (при цьому дітям та іншим особам, зазначеним в абзаці другому статті 30 цього Закону, незалежно від того, чи перебували вони на утриманні загиблого (померлого) годувальника), - 70 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника на одного непрацездатного члена сім`ї. Якщо на утриманні загиблого (померлого) годувальника перебували двоє і більше членів сім`ї, пенсія призначається у розмірі 90 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника, що розподіляється між ними рівними частками, але не менше ніж 40 процентів на кожного непрацездатного члена сім`ї. У таких самих розмірах, незалежно від причини смерті годувальника, обчислюються пенсії членам сімей померлих осіб з інвалідністю внаслідок війни та членам сімей, до складу яких входять діти, які втратили обох батьків;

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затверджений постановою Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1 (далі Порядок №3-1). Даним порядком передбачено, які документи подаються для призначення пенсії в разі втрати годувальника.

Частиною 3 статті 51 Закону № 2262-XII передбачено, що перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Відповідно до частини 4 статті 63 Закону № 2262-XII усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Таким чином, апеляційний суд зазначає, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком № 45, повідомляють орган Пенсійного фонду України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Порядок №45).

Пунктом 1 Порядку № 45 передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. Абзацом 1 п. 5 Порядку № 45 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103) було передбачено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням. При цьому, у Додатку 2 до Порядку № 45 міститься форма довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку постановою № 103 викладено в новій редакції, у якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).

Разом з тим, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 року у справі № 826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 року, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45.

Тобто з 05.03.2019 року ОСОБА_3 мав право на перерахунок пенсії із включенням до грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсії, додаткових видів грошового забезпечення за відповідною посадою.

Апеляційний суд встановив те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 видав довідку №9/1/4146 від 02.11.2021 року про розмір грошового забезпечення ОСОБА_4 із врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, станом на 05.03.2019, яку позивачка направила Головному управлінню Пенсійного фонду в Івано-Франківській області.

За таких обставин, відповідач протиправно не провів позивачці перерахунок та виплату пенсії у зв`язку з втратою годувальника, з врахуванням виплачених сум пенсії, починаючи з 01.04.2019 року, із врахуванням основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, що входили до складу грошового забезпечення померлого ОСОБА_4 та вказані в довідці ІНФОРМАЦІЯ_2 №9/1/4146 від 02.11.2021 року.

Як правильно зауважив суд першої інстанції, оскільки ОСОБА_1 також була військовослужбовцем, тому мала право на пенсію як по втраті годувальника до 23.11.2021 року, так і за вислугу років з 23.11.2021 року з врахуванням основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, що входили до складу грошового забезпечення померлого ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

Як підтверджено матеріалами справи, оновлені довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 за №9/1/4146 від 02.11.2021, а також №4326 від 30.11.2021 відповідають вимогам пункту 5 Постанови №704, пункту 3 Порядку № 45, а отже, були підставою для перерахунку пенсії позивачу з 01.04.2019 (в разі втрати годувальника) та з 01.12.2021 (за вислугу років) відповідно.

Однак, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області після отримання нової довідки за №9/1/4326 від 30.11.2021 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.12.2021, обов`язку щодо перерахунку пенсії ОСОБА_4 за вислугу років (так як за переведенням на даний вид пенсії позивач звернулася 23.11.2021) не здійснено.

Враховуючи зазначені вище встановлені обставини справи у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вжив усіх заходів для всебічного і повного дослідження обставин справи та ухвалив законне й обґрунтоване рішення.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових переконливих доводів, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.

Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до ст.139 КАС України судовий збір розподілу не підлягає.

Керуючись ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325,328, 329 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 червня 2022 року у справі № 300/1841/22 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді С. П. Нос
Н. М. Судова-Хомюк
Повне судове рішення складено 09.09.2022 року