Справа № 205/7746/21
Суддя: Терещенко Т. П.
Дата ухвалення: 2022-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

29.08.2022 Єдиний унікальний номер 205/7746/21
Провадження № 2-а/205/20/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2022 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Терещенко Т.П.,

за участю секретаря судового засідання Кривозуб О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпра справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що постановою серії БАА №488187 від 28 серпня 2021 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 20 400 грн. за ст. 126 КУпАП за порушення вимог пп. «а» п. 2.1 розділу 2 Правил дорожнього руху України. Зазначає, що у постанові нерозбірливо зазначено до якої саме частини ст. 126 КУпАП його було притягнуто до адміністративної відповідальності, а також вказує на те, що під час його перебування біля будинку № 19 по вул. Метробудівників в м. Дніпрі до нього під`їхали співробітники поліції та почали вимагати від нього посвідчення та документи на транспортний засіб, а на прохання пояснити причину перевірки ними було зазначено, що на його автомобілі був відсутній задній правий бризговик і почали складати постанову про адміністративне правопорушення щодо нього. Стверджує, що автомобіль в той день був у справному стані з наявністю обох бризговиків, але під час руху один з них відпав з незалежних від його волі причин, а також, що він не керував зазначеним автомобілем взагалі, та вказаний транспортний засіб йому не належить. Вважає, що інспектором УПП в Дніпропетровській області не надано жодного доказу на підтвердження вчинення адміністративного правопорушення, і у нього не було жодних причин для перевірки у нього посвідчення водія та документів на транспортний засіб, а в постанові не конкретизовано частину ст. 126 КУпАП, по якій його притягнуто до відповідальності, відсутні відомості, що йому роз`яснено його права при розгляді справи про адміністративне правопорушення та не підтверджено факт його керування транспортним засобом. Таким чином, факт вчинення адміністративного правопорушення не знайшов свого підтвердження, постанова є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку із викладеним просив суд визнати незаконною та скасувати постанову про його притягнення до адміністративної відповідальності та застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу, а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити.

Ухвалою Ленінського районного суду від 02 листопада 2021 року було відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду по суті за правилами позовного провадження з особливостями розгляду такої категорії термінових адміністративних справ.

12 січня 2022 року представник відповідача засобами поштового зв`язку Укрпошта направив до суду відзив на позовну заяву, який було отримано канцелярією суду 24 січня 2022 року. У відзиві було зазначено, що 28 серпня 2021 року було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 126 КУпАП про притягнення позивача до адміністративної відповідності у вигляді штрафу в розмірі 20 400 грн., в якій зазначено про те, що він керував транспортним засобом «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Дніпрі по вул. Метробудівська, поблизу буд. 19, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, а зупинений був з причини відсутності правого заднього бризговика. Отже, виявивши транспортний засіб, в діях водія якого містяться ознаки порушення вимог чинного законодавства у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху України, а саме порушення п. 31.4. та 2.1. Правил дорожнього руху України, за вчинення яких ч. 1 ст. 121 та ч. 4 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність у вигляді штрафу, враховуючи той факт, що такі дії були вчинені водієм у присутності поліцейського і він бачив їх вчинення на власні очі, ним було прийнято рішення про зупинку такого транспортного засобу на підставі ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», та в подальшому було розпочато розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП щодо позивача, як водія транспортного засобу. Також зазначає, що оскільки інформація про оскарження постанови по цій справі надійшла до відповідача лише 05 січня 2022 року, то надати відеозапис зафіксованого правопорушення відсутня можливість через його знищення у зв`язку зі спливом строків зберігання (1 місяць з дати фіксації правопорушення). Вказує, що постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2021 року, яку було залишено без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 20 квітня 2021 року в справі про адміністративне правопорушення № 205/1304/21 позивача було позбавлено права керування транспортними засобами строком на три роки. У зв`язку з вищезазначеним просив суд у задоволенні позовних вимог позивача відмовити у повному обсязі.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2022 року було задоволено клопотання представника позивача про виклик свідка ОСОБА_2

24 серпня позивач та його представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити у повному обсязі, також позивачем було надано пояснення, що 28 серпня 2021 року він не керував транспортним засобом, а за кермом знаходилась його дружина - ОСОБА_2

29 серпня 2022 року позивач та його представник у судове засідання не з`явилися з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, про що свідчить повідомлення про сповіщення сторін про день та час слухання справи (а.с. 92), будь-яких заяв про відкладення або розгляд справи за їх відсутності не надали.

Представник відповідача надав до суду відзив в якому просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі та розглянути адміністративну справу без участі їх представника.

Згідно із ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи, а тому судом визнано за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 245 КУпАП одними із завдань провадження адміністративної справи закон визначає такі, як своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Судом встановлено, що постановою серії БАА № 488187 від 28 серпня 2021 року на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 400 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ЗАЗ LANOS», державний номерний знак НОМЕР_1 , 28 серпня 2021 року о 01 год. 00 хв, в м. Дніпрі по вул. Метробудівській, буд. 19 керував вищезазначеним транспортним засобом, будучи позбавленим права керування від 20 квітня 2021 року на 36 місяців Ленінським районним судом м. Дніпропетровська, чим порушив пп. «а» п. 2.1. ПДР України, який був зупинений з причини відсутності заднього бризговика (а.с. 11).

Відповідно до ч. 4 ст. 126 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Частиною 2 статті 317-1 КУпАП визначено, що особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Підпунктом «а» пункту 2.1 Правил дорожнього руху України встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Приписами ч. 2 статті 317-1 КУпАП чітко встановлено, що особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом на певний строк після набрання законної сили відповідного рішення суду про позбавлення цього права.

Згідно із п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. При цьому, наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтями 251 та 252 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пленум Верховного суду України у п. 24 постанови від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Разом з тим, судом встановлено, що відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2021 року, яку було залишено без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 20 квітня 2021 року в справі про адміністративне правопорушення № 205/1304/21, ОСОБА_1 було визнано винним за вчинення адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП України та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20400,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Отже, на момент зупинення транспортного засобу «ЗАЗ LANOS», державний номерний знак НОМЕР_1 , постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набрала законної сили, а тому позивач не має права керувати транспортним засобом.

Однак, будь-яких доказів, які б підтверджували той факт, що позивач не керував вищезазначеним транспортним засобом суду не надано, лише було заявлено клопотання про допит свідка та про доручення відеозапису події.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_2 надала суду пояснення, що 28 серпня 2021 року саме вона була за кермом вказаного автомобіля під час їх зупинки працівниками поліції, а ОСОБА_1 знаходився на пасажирському сидінні, однак суд не приймає надані покази до уваги, оскільки вона є дружиною позивача та зацікавленою в наданні свідчень, які спрямовані на уникнення позивачем адміністративної відповідальності.

Також з долученого позивачем до матеріалів справи відеозапису не підтверджується перебування ОСОБА_2 за кермом автомобіля під час його зупинки, а вбачається, що ОСОБА_1 вів діалог з працівниками патрульної поліції саме як водій і під час діалогу працівникам поліції не зазначав, що за кермом була ОСОБА_2 , як і не вказав про свою незгоду з постановою з цього приводу під час ознайомлення з її змістом та проставлення підпису.

Крім того, у своїй позовній заяві ОСОБА_1 також не зазначав про те, що 28 серпня 2021 року автомобілем керувала саме його дружина - ОСОБА_2 .

Враховуючи все вищезазначене, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, а тому його позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Більш того, з матеріалів справи вбачається, що працівником патрульної поліції було виявлено правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП, розглянуто справу та складено постанову із накладанням адміністративного стягнення.

Посилання позивача на те, що постанова є незаконною у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків інспектора фактичним обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права є необґрунтованими і не знайшли свого підтвердження.

Також вказані підстави позивача заперечуються відповідачем у відзиві до позову, і судом встановлено, що інспектор діяв відповідно до закону, особі було роз`яснено права, про що свідчить підпис позивача без будь-яких зауважень у графі 8 постанови, також в цій графі або поряд, або в іншій графі постанови ніде не вказано про порушення з боку поліцейського, або незгоду позивача з діями поліцейського або по факту правопорушення, у тому числі щодо забезпечення участі захисника.

При цьому, як вбачається з постанови, уповноваженою особою поліції встановлено час, дату, місце та особу правопорушника, фактичні обставини вчиненого правопорушення, вимоги закону, які порушено, кваліфікацію дій особи та накладене стягнення, тобто виконано всі вимоги, передбачені ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП.

Відповідно до статті 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З наявних у справі доказів, в ході судового розгляду не встановлено порушення інспектором поліції порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та складення оспорюваної позивачем постанови.

Таким чином, суд вважає, що працівником патрульної поліції прийнято рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності обґрунтовано, з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення.

Отже, за таких обставин, судом встановлено, що оскаржена постанова у справі про адміністративне правопорушення є законною та в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з чим зазначена постанова підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 77, 242-246, 255, 286 КАС України, на підставі ч. 4 ст.126, 251-252, 280 КУпАП, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1

Відповідач: Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, , місцезнаходження: 49101, м. Дніпро, пл. Троїцька, 2а.

Суддя: Т.П. Терещенко