Справа № 500/1734/22
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий суддя у першій інстанції: Марінович У.А.

12 вересня 2022 рокуЛьвівСправа № 500/1734/22 пров. № А/857/8187/22
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Бруновської Н.В.

суддів: Хобор Р.Б., Шавеля Р.М.

розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області та ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 09 травня 2022 року у справі № 500/1734/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:
04.04.2022р. ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, у якому просив суд:

- визнати протиправними дії/бездіяльність щодо відмови у задоволенні заяви від 17.03.2022р. про перерахунок пенсії за вислугу років, починаючи з 07.10.2009р., невиплату заборгованості з пенсії з 07.10.2009р. - 30.09.2020р. з урахуванням перерахунку та компенсації втрати доходу;

- зобов`язати здійснити перерахунок пенсії за вислугу років, як непрацюючому пенсіонеру, починаючи з 07.10.2009р., відповідно до Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», Постановою Кабінету Міністрів України №355 від 23.04.2012р. «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», Постановою Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018р. «Про перерахунок пенсій особам, звільненим з військової служби та деяким іншим категоріям осіб», Постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021р. №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», Постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022р. №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту вразливих верств населення у 2022 році», з урахуванням довідок про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2008р., 01.04.2012р., 01.03.2018р., 05.03.2019р.;

- виплатити заборгованість з пенсії з урахуванням перерахунку/індексації та компенсацію втрати доходу частини доходу за затримки виплати пенсії за період з 07.10.2009р. на день фактичної виплати пенсії у встановленому законом розмірі на виконання судового рішення, одним платежем, з урахуванням раніше виплачених сум, на визначений позивачем банківський рахунок;

- стягнути суму в розмірі 01 грн. 11 коп. моральної шкоди;

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 09.05.2022р. позов задоволено частково.

Суд визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови у проведенні перерахунку основного розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 на підставі виданих ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 оновлених довідок №11/1/8936 від 24.11.2021р. про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії станом на 05.03.2019р. №11/1/8968 від 25.11.2021р. про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії станом на 01.03.2018р., №10/2/4458 від 29.07.2020р. про грошове забезпечення для нарахування пенсії станом на 01.04.2012р. та №10/2/4457 від 29.07.2020р. про грошове забезпечення для нарахування пенсії станом на 01.01.2008р.

Крім того, суд зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату основного розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 на підставі виданих ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 оновлених довідок №11/1/8936 від 24.11.2021р. про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії станом на 05.03.2019р., №11/1/8968 від 25.11.2021р. про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії станом на 01.03.2018р., №10/2/4458 від 29.07.2020р. про грошове забезпечення для нарахування пенсії станом на 01.04.2012р. та №10/2/4457 від 29.07.2020р. про грошове забезпечення для нарахування пенсії станом на 01.01.2008р, з урахуванням виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

Не погоджуючись із даним рішеннями суду першої інстанції, апелянт ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права. Просить суд, рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 09 травня 2022 року скасувати в частині відмовлених позовних вимог та прийняти нову постанову якою позов задовольнити повністю.

Крім того, на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 09 травня 2022 року апеляційну скаргу подав апелянт, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області. Просить суд, скасувати рішення суду першої інстанції, в частині задоволених позовних вимог та постановити нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 19.12.1994р. перебуває на обліку в Головному управлінні пенсійного фонду України у Тернопільській області та отримував пенсію за вислугу років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» до 2000р.

21.04.2000р. позивач виїхав з України до Ізраїлю на постійне місце проживання.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2019р. у справі №500/2529/19 суд визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про відмову у поновленні пенсії ОСОБА_1 , яке викладене в листі від 06 листопада 2018 року № 8654/03.

Крім того, суд зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити поновлення та виплату пенсії за вислугою років позивачу з 07 жовтня 2009 року з її одночасним перерахунком відповідно до норм Закону України від 09.04.1992р. № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та компенсацією втрати частини доходів.

ч.4 ст.78 КАС України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Пенсійний орган на виконання вищезазначеного судового рішення, що набрало законної сили, листом №1900-0319-8/15804 від 05.10.2020р. повідомив ОСОБА_1 про поновлення пенсії з 07.10.2009р. з одночасним перерахунком відповідно до норм Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992р. №2262-XII.

Крім того, пенсійний орган нарахував позивачу доплату за період з 07.10.2009р.- 30.09.2020р.

17.03.2022р. ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про перерахунок пенсії з 07.10.2009р. згідно оновлених довідок про розмір грошового забезпечення за відповідною (аналогічною) посадою (на день звільнення із служби), станом на 05.03.2019р., 01.03.2018р., 01.04.2012р. та станом на 01.01.2008р.

01.04.2022р. пенсійний орган листом №1260-1302/Х-02/8-1900-22 повідомив позивача про відсутність правових підстав для перерахунку пенсії.

ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Із змісту ч.4 ст.63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992р. №2262-ХІІ видно, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

В п.1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008р. № 45 визначено, що пенсії, призначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", у зв`язку із підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. ( далі Порядок 45)

Із змісту пп. 2, 3 Порядку № 45 видно, Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС.

Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

30.08.2017р. Кабінет Міністрів України прийняв постанову №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", яка набрала чинності 01.03.2018р., ( далі Постанова № 704) та якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, пунктом 2 якої установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Постановою № 704 установлено такі додаткові види грошового забезпечення:

- надбавка за особливості проходження служби в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років, порядок та умови виплати якої визначається керівниками державних органів залежно від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних обов`язків за посадою (абз.4 п.п.1 п.5 Постанови № 704);

- надбавка за службу в умовах режимних обмежень військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) особам рядового і начальницького складу (п.п. 6 п.6 Постанови № 704).

пп.2 п.5 постанови № 704 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.

ч.4 ст.63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", 21.02.2018р. Кабінет Міністрів України прийняв постанову №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (далі - Постанова № 103).

В п.1 Постанови №103 визначено перерахувати пенсії, які призначені згідно Закону № «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» 2262-ХІІ до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

п.6 Постанови №103 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008р. № 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - постанова Кабінету Міністрів України №45), а саме, у Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 45, п.5 викладено в наступній редакції: "Під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням". Додаток 2 до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" викладено в новій редакції, в якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018р., яке залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019р., Постановою Верховного Суду від 12.11.2019р., в адміністративній справі №826/3858/18 визнано протиправними та нечинними п.1, п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та зміни до п.5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Зобов`язано Кабінет Міністрів України невідкладно після набрання рішенням суду законної сили опублікувати резолютивну частину рішення суду про визнання нормативно-правового акта протиправним та нечинним в окремій його частині у виданні, в якому було офіційно оприлюднено нормативно-правовий акт.

Колегія суддів зазначає, що у зв`язку з набрання чинності судового рішення у справі №826/3858/18 у позивача виникли правові підстави для перерахунку пенсії, призначеної згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» №2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, оскільки з цієї дати позивач має право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно постанови № 704 у відповідності до вимог ст.43, ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб»№ 2262-ХІІ та ст.9 Закону України № 2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

ІНФОРМАЦІЯ_3 (як правонаступником військкомату), - видав позивачу оновлені довідки про розмір грошового забезпечення за відповідною (аналогічною) посадою (на день звільнення із служби), а саме:

- №11/1/8936 від 24.11.2021р. про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії станом на 05.03.2019р.;

- №11/1/8968 від 25.11.2021р. про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії станом на 01.03.2018р.;

- №10/2/4458 від 29.07.2020р. про грошове забезпечення для нарахування пенсії станом на 01.04.2012р.;

- №10/2/4457 від 29.07.2020р. про грошове забезпечення для нарахування пенсії станом на 01.01.2008р..

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що у зв`язку з отриманням зазначених довідок, у пенсійного органу виник обов`язок перерахувати пенсію позивачу з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.

Щодо вимог позивача в частині зобов`язання пенсійний орган виплатити заборгованість за пенсією з урахуванням перерахунку/ індексації та компенсації втрати доходу частини доходу за прострочення виплати пенсій за період з 07.10.2009р. на день фактичної виплати пенсії, колегія суддів зазначає наступне.

В ст.1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати"(далі по тексту -Закон № 2050-III) від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ видно, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

ст.2 Закону "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" визначає, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі необхідно розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії.

ст.3 Закону "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" передбачено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але невиплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Відповідно до ст.4 Закону "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

ст.6 Закону "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" передбачає, що компенсацію виплачують за рахунок коштів Пенсійного фонду України, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету.

З метою реалізації Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 21.02.2001р. №159, якою затвердив Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - Порядок №159).

п.2 вказаного Порядку передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01.01.2001р..

В п.4 цього Порядку визначено, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Системний аналіз даних положень дає змогу дійти висновку, що основними умовами для виплати суми компенсації є: порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) та виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.

Враховуючи, що позивачу не був нарахований та виплачений дохід у вигляді перерахованої пенсії на підставі оновлених довідок, колегія суддів, погоджується з висновком суду першої інстанції про передчасність позовних вимог в частині зобов`язання нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 16.05.2019 у справі № 134/89/16-а, від 10.02.2020 у справі № 134/87/16-а, від 05.03.2020 у справі №140/1547/19, від 16.04.2020 по справі № 200/11292/19-а.

Колегія суддів також не приймає до уваги доводи ОСОБА_1 , про те, що суд першої інстанції не надав правової оцінки та не вирішив позовні вимоги в частині невиплати пенсії за вислугу років з 2009р. - 2020р. виходячи з наступних підстав.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 20.09.2021р. у справі №500/4944/21, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.11.2021р., в задоволенні позовних вимог щодо нарахуванням пенсійним органом пенсії та компенсації втрати частини доходу за затримку виплати пенсії за період з 07.10.2009р. по день фактичної виплати пенсії відмовлено.

ч.1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Крім того, судовому захисту підлягають виключно порушені права та інтереси позивача, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому.

При цьому, пенсійний орган ще не здійснював перерахунок пенсійного забезпечення позивача на підставі оновлених довідок, і рішення суду ще не набрало законної сили, а тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову в цій частині позовних вимог.

Щодо доводів апелянта Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області про те, що суд першої інстанції не зазначив дату з якої слід проводити перерахунок пенсії, колегія суддів зазначає наступне.

ч.4 ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992р. №2262-ХІІ (Закон №2262-ХІІ) визначено, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені ч. 2 ст.51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Згідно ч.2 ст.51 Закону "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Отже, перерахунок пенсії повинен проводитись пенсійним органом на момент виникнення права на перерахунок пенсії і провадитися в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені ч. 2 ст.51 цього Закону "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

Щодо доводів пенсійного органу на пропуск позивачем строку звернення до суду, колегія суддів зазначає наступне.

17.03.2022р. ОСОБА_1 звернувся до в Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про перерахунок пенсії згідно оновлених довідок про розмір грошового забезпечення позивача за відповідною (аналогічною) посадою (на день звільнення із служби).

Про порушення своїх прав позивач дізнався з листа відповіді від 01.04.2022р. №1260-1302/Х-02/8-1900-22, а до суду за захистом свого порушеного права звернувся 04.04.2022р., тобто через три дні з моменту отримання відповіді, а тому строки звернення з позовом до суду не пропустив.

ч.1, ч.2 ст. 122 КАС визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

КАС України є загальним законом, яким врегульовані строки звернення до адміністративного суду за захистом прав. Однак, спеціальним законом, яким врегульовано правовідносини щодо пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та строки перерахунку пенсій є Закон України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб .

Із змісту ч.3 ст.51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» видно, що перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

У ході розгляду справи встановлено, що перерахунок розміру пенсії позивачу не проведений саме з вини державних органів, на яких покладено обов`язок щодо перерахунку та виплати пенсії позивачу. Тому право позивача щодо перерахунку пенсії є абсолютним та не може бути обмежено будь-яким строком у силу вимог даної норми.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, оскільки суб`єкт владних повноважень в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області діяв не у спосіб передбачений законами та Конституцією України.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянтів з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

В п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів видно, що до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст.316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційних скарг зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.229,308,310,315,316,321,322,325,329 КАС України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області та ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 09 травня 2022 року у справі № 500/1734/22 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. В. Бруновська
судді Р. Б. Хобор
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 12.09.2022