Справа № 120/5583/22
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2022-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2022 р. Справа № 120/5583/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Слободонюка М.В., розглянувши у м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - ГУ ПФУ у Вінницькій області, відповідач) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що йому, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (Категорія 2) відповідно до статті 11, 12, 13, 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-XII) розмір пенсії повинен бути обчислений виходячи із 95% сум грошового забезпечення. Позивач вказує, що 11.07.2022 звернувся до відповідача із заявою в якій просив провести перерахунок його пенсії з 01.12.2019 в розмірі 95 відсотків відповідних сум грошового забезпечення, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Однак, ГУ ПФУ у Вінницькій області листом від 15.07.2022 № 5721-5542/д-02/8-0200/22 відмовило йому у такому перерахунку. Відтак, вважаючи наведені дії відповідача протиправними, позивач за захистом порушених, на його думку, прав та інтересів звернувся до суду із цим позовом.

Ухвалою від 26.07.2022 судом відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними статтею 263 КАС України.

04.08.2022 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову. Свої заперечення мотивує тим, що відповідно до статті 13 Закону № 2262-XII, пенсії за вислугу років особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію", звільненим зі служби у Службі судової охорони за віком чи через хворобу - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення. Позивач перебуває на обліку в головному управлінні та отримує пенсію в розмірі 53% відповідних сум забезпечення. Відповідач вказує, що перерахунок пенсії позивача забезпечено виходячи з 53% сум грошового забезпечення, що узгоджується з положеннями статті 13 Закону № 2262-XII, в редакції Закону України від 04.02.1994 N 3946-XII «Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького чи рядового складу органів внутрішніх справ". Відповідач просить врахувати суд те, що на момент виникнення спірних правовідносин, статтею 13 Закону № 2262-XII встановлено, що максимальний розмір пенсії не повинен перевищувати 60 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1 - 100 процентів, до категорії 2 - 95 процентів. При цьому, на переконання пенсійного органу, позивач, враховуючи його календарну вислугу років не набув права на максимальне обмеження навіть 70%, а не 100% грошового забезпечення. Тобто, в разі наявності у позивача вислуги років (понад 35 років), яка б давала право на призначення пенсії у більшому розмірі, максимальний розмір його пенсії обмежувався б 95 % грошового забезпечення, а не 50%. Відтак, відповідач вказує, що у зв`язку із відсутністю у позивача необхідного 35 - ти річного стажу та наявної (його) вислуги років - 20 років, розмір його пенсії складає 50 % грошового забезпечення та не досягає максимального розміру встановленого статтею 13 Закону № 2262-XII.

Отже, на думку відповідача, у пенсійного органу відсутні правові підстави для здійснення перерахунку пенсії позивачу виходячи зі 95 % від відповідних сум грошового забезпечення. За таких обставин відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову повністю.

Інших заяв по даній справі від сторін спору до суду не надходило.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши надані сторонами докази суд встановив, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (Категорія 2), перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Вінницькій області та отримує пенсію за вислугу років, призначену згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ. Пенсія позивачу була призначена із розрахунку 58% від відповідних сум грошового забезпечення (з урахуванням збільшення на 5% за участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС).

Водночас, як встановлено судом, відповідачем з 01.08.2008 здійснено перерахунок пенсії позивача відповідно до постанови КМУ «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» від 07.11.2007 №1294 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, яка була надана уповноваженим структурним підрозділом. Після проведеного перерахунку розмір пенсії позивача склав 53% відповідних сум грошового забезпечення.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного від 19.07.2021 у справі №120/5496/21-а, яке набрало законної сили, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити ОСОБА_1 з 01.12.2019, перерахунок та виплату пенсії з розрахунку грошового забезпечення, визначеного довідкою Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Вінницькій області" від 26.04.2021 №19, з урахуванням вже виплачених коштів.

На виконання даного судового рішення ГУ ПФУ у Вінницькій області з 01.12.2019 здійснено перерахунок пенсії позивача на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Вінницькій області" від 26.04.2021 №19.

Одночасно із цим відсоткове значення розміру призначеної пенсії при такому перерахунку залишено без змін - 53% від сум грошового забезпечення.

Втім, не погоджуючись із вказаним перерахунком пенсії в частині визначення відсоткового значення розміру пенсії, позивач 08.07.2022 звернувся до відповідача із заявою, в якій просив провести перерахунок його пенсії з 01.12.2019 в розмірі 95 відсотків відповідних сум грошового забезпечення, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (Категорія 2).

Однак, ГУ ПФУ у Вінницькій області листом від 15.07.2022 № 5721-5542/д-02/8-0200/22 відмовило позивачу у здійсненні такого перерахунку.

Вважаючи наведені дії відповідача протиправними позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку встановленим обставинам справи та спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ. Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Статтею 13 Закону від 09.04.1992 № 2262-XII (в редакції на час призначення пенсії позивачу) було передбачено, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах:

а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення;

б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ (пункт «б» статті 12): за загальний трудовий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років один процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43);

в) особам, зазначеним у пунктах «а» і «б» цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Позивач посилається на ч. 2 ст. 13 Закону № 2262-XII та робить висновок про наявне у нього право на обчислення пенсії у розмірі 95 % сум грошового забезпечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону № 2262-XII загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Аналізуючи норми ч. 2 ст. 13 Закону № 2262-XII суд зазначає, що нею не встановлено сталий відсотковий розмір пенсії величиною 95 % сум грошового забезпечення для усіх без винятку учасників ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби віднесених до категорії 2. Цією нормою передбачено максимальний загальний розмір пенсії таких осіб за наявності підстав для збільшення її значення понад 95 %.

Так, до прикладу, за наявності у пенсіонера вислуги 35 років за кожен рік понад 20 років розмір його пенсії збільшується на 3 % та може становити 15 х 3 % + 60 % = 105 %.

У такому випадку підлягає застосуванню ч. 2 ст. 13 Закону № 2262-XII на підставі якої розмір пенсії такої особи (ліквідатора 2 категорії) становитиме 95 %, а не 105 % як це можна обчислити суто математичним способом.

Водночас, судом встановлено, що позивач не має достатньої кількості вислуги років щоб претендувати на максимально можливий розмір пенсії за вислугу років в 95% сум грошового забезпечення. Наявна вислуга років позивача - 21 рік дає йому право на отримання пенсії за вислугу років в розмірі 53 % (20 років вислуги - 50% + 1 рік вислуги додатково 3%).

Таким чином жодних правових підстав для здійснення перерахунку пенсії позивача з 01.12.2019 у розмірі 95% відповідних сум грошового забезпечення у відповідача не було.

Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку системно проаналізувавши приписи законодавства України, надавши оцінку з урахуванням усіх доказів у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач у межах спірних правовідносин діяв у відповідності до положень діючого законодавства, а вчинені ним дії (рішення) відповідають критеріям правомірності, визначеним у статті 2 КАС України, а отже в суду відсутні підстави для визнання таких дій протиправними.

З огляду на вищевикладене у задоволенні позову належить відмовити.

Оскільки позивач є звільненим від сплати судового збору, питання щодо відшкодування судових витрат судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні вимог адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 12.09.22.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 );

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100, ).

Суддя Слободонюк Михайло Васильович