Справа № 640/11462/20
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2022-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2022 року м. Київ № 640/11462/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Добрівської Н.А.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні адміністративну справу

за позовом 1. ОСОБА_1 ,

2. ОСОБА_2 ,

3. ОСОБА_3 ,

4. ОСОБА_4 ,

5. ОСОБА_5 ,

6. ОСОБА_6 ,

7. ОСОБА_7 ,

8. ОСОБА_8 ,

9. ОСОБА_9 ,

10. ОСОБА_10 ,

11. ОСОБА_11 ,

12. ОСОБА_12 ,

13. ОСОБА_13 ,

14. ОСОБА_14

до Рахункової палати України,

третя особа: Державна казначейська служба України,

про стягнення заробітної плати та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач-1, ОСОБА_1 ), ОСОБА_2 (позивач-2, ОСОБА_2 ), ОСОБА_3 (позивач-3, ОСОБА_3 ), ОСОБА_4 (позивач-4, ОСОБА_4 ), ОСОБА_5 (позивач-5, ОСОБА_5 ), ОСОБА_6 (позивач-6, ОСОБА_6 ), ОСОБА_7 (позивач-7, ОСОБА_7 ), ОСОБА_8 (позивач-8, ОСОБА_8 ), ОСОБА_9 (позивач-9, ОСОБА_9 ), ОСОБА_10 (позивач-10, ОСОБА_10 ), ОСОБА_11 (позивач-11, ОСОБА_11 ), ОСОБА_12 (позивач-12, ОСОБА_12 ), ОСОБА_13 (позивач-13, ОСОБА_13 ), ОСОБА_14 (позивач-14, ОСОБА_14 ) звернулись до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Рахункової палати України (далі по тексту також - відповідач, Рахункова палата), в якому (у редакції заяви про збільшення позовних вимог від 08.09.2020) просили стягнути з Рахункової палати на користь позивачів недоотриману заробітну плату за лютий - серпень 2020 року на суму 1310674,99 грн та моральну шкоду всього на суму 1400000,00 грн, з них:

- ОСОБА_1 - 161147,73 грн заробітної плати і 100000,00 грн моральної шкоди;

- ОСОБА_2 - 91915,00 грн заробітної плати і 100000,00 грн моральної шкоди;

- ОСОБА_3 - 105240,40 грн заробітної плати і 100000,00 грн моральної шкоди;

- ОСОБА_4 - 77565,06 грн заробітної плати і 100000,00 грн моральної шкоди;

- ОСОБА_5 - 95718,88 грн заробітної плати і 100000,00 грн моральної шкоди;

- ОСОБА_6 - 91964,58, грн заробітної плати і 100000,00 грн моральної шкоди;

- ОСОБА_7 - 103356,20 грн заробітної плати і 100000,00 грн моральної шкоди;

- ОСОБА_8 - 53220,86 грн заробітної плати і 100000,00 грн моральної шкоди;

- ОСОБА_9 - 78347,82 грн заробітної плати і 100000,00 грн моральної шкоди;

- ОСОБА_10 - 124318,58 грн заробітної плати і 100000,00 грн моральної шкоди;

- ОСОБА_11 - 104902,66 грн заробітної плати і 100000,00 грн моральної шкоди;

- ОСОБА_12 - 80017,00 грн заробітної плати і 100000,00 грн моральної шкоди;

- ОСОБА_13 - 81102,22 грн заробітної плати і 100000,00 грн моральної шкоди;

- ОСОБА_14 - 61858,00 грн заробітної плати і 100000,00 грн моральної шкоди.

На обґрунтування заявлених вимог позивачі є державними службовцями, працюють в департаменті контролю у сфері юстиції та запобігання корупції Рахункової палати і на них розповсюджуються гарантії щодо достатнього рівня оплати праці і заохочень, визначених Законом України «Про державну службу». Однак, на підставі інформації, наведеної у розрахункових документах за лютий-серпень 2020 року, позивачі дізнались, що їм суттєво зменшено розмір надбавки за інтенсивність праці, а також розмір щомісячної премії. Як наслідок, отримана заробітна плата зменшена майже в два рази, що є істотною зміною умов праці та значним погіршенням умов проходження державної служби про яке нас не було попереджено відповідачем у письмовому вигляді, як того вимагає частина четверта статті 43 Закону України «Про державну службу». При цьому, як стверджують позивачі, всі завдання працівниками виконувалися. Більш того, у лютому місяці, а саме, рішенням Рахункової палати від 25.02.2020 № 3-2 затверджено Звіт про результати аудиту ефективності використання коштів державного бюджету, виділених на загальне керівництво та управління у сфері культури, який був підготовлений фахівцями департаменту. Крім того, майже всі працівники департаменту отримали оцінку відмінно за результатами оцінювання роботи у 2019 році, за що отримали відповідну щорічну премію.

Як зазначають позивачі, звернувшись за відповідним поясненням до Члена Рахункової палати ОСОБА_15, який здійснює координацію їх департаменту, з`ясовано, що ним не подавалися відповідні службові записки до Секретаря Рахункової палати - керівника апарату Ходаковського В.В. відповідно до пункту 26.4 Регламенту Рахункової палати щодо зменшення позивачам розмірів оплати праці. Більш того, навпаки, ОСОБА_15 підписана і подана в установленому порядку службова записка щодо преміювання позивачів у максимальному розмірі - за якісну роботу протягом місяця. Саме тому позивачі стверджують, що у відповідача не було законодавчих підстав щодо зменшення визначених розмірів надбавок, а також зменшення визначеної Членом Рахункової палати ОСОБА_15 розміру премії. При цьому, всупереч частини четвертої статті 43 Закону України «Про державну службу» позивачів не було письмово попереджено про зняття надбавок та премій, тобто зміну істотних умов праці. Як наслідок, позивачі недоотримують визначену законодавством заробітну плату та не можуть з`ясувати весь цей час на підставі яких законодавчих актів це здійснюється. У зв`язку з наведеним позивачі стверджують, що відповідач вдається до утиску прав позивачів, проявляє дискримінацію у сфері праці та порушує принцип встановлений Законом України «Про державну службу» - забезпечення рівного доступу до державної служби.

Такі обставини і свідома протиправна поведінка відповідача, за твердженням позивачів, спричинили сильні душевні страждання, які призводять до загальної слабкості, постійних головних болей, загальної депресії. При цьому, один з позивачів внаслідок такої стресової ситуації потрапила у лікарню з високим тиском та знаходиться на стаціонарному лікуванні протягом трьох тижнів. Застосовані відповідачем дискримінаційні заходи, зокрема, застосування до позивачів незаконних заходів дисциплінарного впливу щодо позбавлення їх стимулюючих виплат за якісно здійснену роботу без будь-яких законних підстав і обґрунтувань, наносить позивачам моральну шкоду, оскільки принижує честь, гідність та ділову репутацію кваліфікованих спеціалістів, які виконують відповідальну незалежну діяльність державних аудиторів. З огляду на моральні страждання позивачів, приниження, знущання й свідому руйнацію відповідачем бездоганної ділової репутації позивачів, яка також виражається у незаконному позбавленні лише позивачів таких стимулюючих виплат у порівнянні з іншими працівниками контрольних департаментів Рахункової палати, моральну шкоду завдану відповідачем позивачі оцінюють у 1400000,00 грн тобто, по 100000,00 грн кожному позивачу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.06.2020 позовну заяву залишено без руху та надано позивачам строк для усунення виявлених судом недоліків.

Також ухвалою суду від 04.06.2020 клопотання позивачів про забезпечення адміністративного позову повернуто без розгляду.

22.09.2020 ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

15.10.2020 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому Рахункова палата стверджує, що позовні вимоги та обставини, на які посилаються позивачі не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а також не підтверджені достатніми, належними та допустимими доказами.

Відповідач наголошує на незрозумілості проведених позивачами розрахунків, а також неаргументованості яким саме чином вони вираховують розмір недотримання заробітної плати щодо кожного окремо у визначеній позивачами сумі. Зокрема, незрозумілим є чи вирахувано позивачами кількість фактично відпрацьованих робочих днів, а не загальної кількості робочих днів протягом вказаних періодів шляхом їх множення на вирахувану середньоденну заробітну плату в залежності від займаної посади кожним позивачем. При цьому, як можна припустити позивачі враховують саме загальну кількість робочих днів протягом оскаржуваних періодів. Більше того, щомісячні суми, наведені окремими позивачами не відповідають заявленій загальній сумі стягнення заробітної плати. Крім того, безпідставність розрахунків підтверджує і плутанина в періодах, заявлених в позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог, що ставить під сумнів вмотивованість проведених розрахунків.

Відповідач також вказує, що, при розрахунку сум, відображених в позовній заяві, жодним із позивачів не доведено незаконності прийнятих Рахунковою палатою рішень, вчинених дій чи бездіяльності та понесеними внаслідок цього витратами, а відтак не доведено причинно-наслідкового зв`язку, що є одним із основних елементів при обґрунтуванні заподіяння шкоди та підстав для її відшкодування.

У відзиві відповідач також наголошує, що виплата премії державному службовцю, в тому числі, за результатами щорічного оцінювання службової діяльності, є не обов`язком, а правом органу державної влади.

Встановлення надбавок, доплат та інших виплат посадовим особам апарату Рахункової палати, передбачених законодавством з питань оплати праці, належить до дискреційних повноважень Секретаря Рахункової палати - керівника апарату як керівника державної служби (пункт 16.2 Регламенту) та здійснюється ним на підставі Положення про преміювання та виплату грошової і матеріальної допомоги працівникам апарату Рахункової палати, затвердженого наказом Секретаря Рахункової палати-керівника апарату від 24.05.2018 № 53 (далі - Положення про преміювання), погодженого з профспілковим комітетом Рахункової палати. До того ж, помісячної прив`язки до розміру щомісячної премії, як визначають Позивачі, законодавством не передбачено, натомість міститься посилання на розмір премій зі співвідношенням до посадового окладу за рік. Позивачі звернулись до суду з вимогами щодо стягнення заробітної плати за окремі періоди 2020 року, однак станом на момент звернення позивачів до суду поточний рік не закінчився.

Щодо нарахування та виплати щомісячної премії позивачам за лютий-березень 2020 року, відповідач зазначає, що заступником директора департаменту - начальником відділу аудиту у сфері юстиції та запобігання корупції департаменту контролю у сфері юстиції та запобігання корупції Щасним Е. В. , який є керівником самостійного структурного підрозділу апарату Рахункової палати, в якому працюють позивачі, 26.02.2020 надано Секретарю Рахункової палати - керівнику апарату Ходаковському В. В. пропозиції щодо розміру премії за результатами роботи у лютому 2020 року працівників департаменту контролю у сфері юстиції та запобігання корупції (далі - Департамент). Запропоновані заступником директора департаменту - начальником відділу Щасним Е. В. розміри місячних премій Секретарем Рахункової палати - керівником апарату погоджені частково. В свою чергу, 18.03.2020 за вих. № 08-33/117 начальником відділу аудиту культури, спорту та інформаційної політики Зоренко Т. І. (за погодженням із заступником директора департаменту - начальником відділу Щасним Е. В.) Секретарю Рахункової палати - керівнику апарату надані пропозиції щодо розміру премій за результатами роботи у березні місяці 2020 року працівникам Департаменту. Запропоновані розміри місячних премій не погоджені Секретарем Рахункової палати - керівником апарату.

З урахуванням наданих пропозицій за лютий та березень 2020 року, на підставі наказу Секретаря Рахункової палати - керівника апарату від 27.02.2020 № 15 п «Про преміювання працівників Рахункової палати за лютий 2020 року» керуючись Положенням про преміювання, встановлено місячну премію за лютий щодо кожного із Позивачів у розмірі від 1 до 10 відсотків (витяг з наказу додається) та, відповідно, за березень, у розмірі від 1 до 10 відсотків, згідно з наказом Секретаря Рахункової палати - керівника апарату від 24.03.2020 № 18 п «Про преміювання працівників Рахункової палати за березень 2020 року». Тобто, щомісячна премія позивачам нараховувалась та виплачувалась відповідно до розміру, встановленого в наказах Секретаря Рахункової палати - керівника апарату, що відповідає Типовому положенню та Положенню про преміювання.

Щодо виплати премій у березні-серпні 2020 року відповідач вказує, що протягом березня-серпня 2020 року Секретарем Рахункової палати - керівником апарату рішення (накази) про преміювання працівників апарату Рахункової палати не приймались, відтак, премія працівникам апарату Рахункової палати не нараховувалась та не виплачувалась. Водночас звертаємо увагу, що нарахування та виплата премій не здійснювалась щодо всіх державних службовців апарату Рахункової палати, а не виключно щодо позивачів. Вказане відповідає вимогам пункту 1.3 Положення про преміювання, яке який чітко закріплює, що преміювання працівників апарату Рахункової палати є правом, а не обов`язком Секретаря Рахункової палати - керівника апарату.

При цьому, всі обов`язкові складові елементи заробітної плати державних службовців, за твердженням відповідача, кожному із позивачів нараховувались та виплачувались, а ураховуючи те, що щомісячна премія не є обов`язковим елементом заробітної плати державного службовця, що в тому числі, підтверджено статтею 50 Закону України «Про державну службу», нарахування її у розмірі, що не відповідає сподіванням позивачів не може виступати підставою для стягнення недоотриманої заробітної плати.

Щодо правомірності нарахування та виплати стимулюючих виплат позивачам, законодавством передбачено право, а не обов`язок керівника державної служби тимчасово встановлювати державним службовцям додаткові стимулюючі виплати, особливості та порядок виплати яких визначений абзацом восьмим пункту 14 розділу IX «Прикінцеві та перехідні положення» Закону і Положенням про застосування стимулюючих виплат державним службовцям, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2017 № 15 (далі - Положення про застосування стимулюючих виплат). Водночас імперативного припису щодо виплати стимулюючих виплат, законодавством не передбачено, оскільки вони не відноситься до обов`язкових складових заробітної плати державного службовця. Позивачі, за твердженням відповідача, викладають неправдиву інформацію як при зазначенні інформації, викладеної у наведеному вище абзаці, оскільки не всі ставки відсоткового співвідношення надбавки за інтенсивність праці, встановленої Секретарем Рахункової палати - керівником апарату позивачам, наведені правдиво, так і при зазначенні про безпідставне зменшення розміру відповідної надбавки. При цьому, встановлення надбавок за інтенсивність праці, розміри яких наводять позивачі в абз. 10 стор. 6 позовної заяви, здійснено відповідно до наказу Секретаря Рахункової палати - керівника апарату від 26.04.2019 № 21-п «Про встановлення стимулюючої виплати працівникам апарату Рахункової палати», згідно з яким наказано встановити з 01.05.2019 державним службовцям Рахункової палати надбавку за інтенсивність праці згідно з відсотками, наведеними в наказі щодо кожного окремого працівника, який прийнято з урахуванням пропозицій, наданих Секретарю Рахункової палати - керівнику апарату заступником директора департаменту - начальником відділу Щасним Е.В. від 25.04.2019 № 08-21/37, членом Рахункової палати ОСОБА_15 від 25.04.2019 № 08-33/49 та пропозицій щодо ОСОБА_2 .

Також відповідач вказує на помилковість тверджень позивачів про порушення відповідачем пункту 9 Положення про застосування стимулюючих виплат в частині зменшення надбавки за інтенсивність праці, оскільки при цьому позивачами не враховано, що вказаним пунктом передбачено право щодо скасування чи зменшення розміру надбавок у разі несвоєчасного виконання завдань, погіршення якості роботи. Так, відповідно наказу Секретаря Рахункової палати - керівника апарату від 02.01.2020 № 1 п «Про збереження стимулюючої виплати працівникам апарату Рахункової палати» працівникам апарату Рахункової палати збережено з 01.01.2020 розмір надбавки за інтенсивність праці, встановлений на 31.12.2019 у відсотках до посадового окладу. Водночас 16.03.2020 № 244/08-1 заступником директора департаменту - начальником відділу Щасним Е. В. подано Секретарю Рахункової палати - керівнику апарату службову записку, в якій повідомлено про те, що аналізом встановлено, що Департаментом, працівниками якого є позивачі, не забезпечено належне виконання завдань, а підготовлені матеріали за результатами здійснення заходів державного зовнішнього фінансового контролю (аудиту) низької якості, внаслідок чого не затверджені на засіданні Рахункової палати. Відповідно до пункту 9 Положення про застосування стимулюючих виплат та на підставі викладеного запропоновано Секретарю Рахункової палати - керівнику апарату переглянути в сторону зменшення встановлені надбавки за інтенсивність праці. Тобто у службовій записці чітко наведено обґрунтування зміни відсоткового співвідношення стимулюючих виплат, в даному випадку, надбавки за інтенсивність праці, у порівнянні з раніше встановленими. Ураховуючи надані пропозиції Секретарем Рахункової палати - керівником апарату наказом від 24.03.2020 № 19 п «Про зменшення розміру надбавки за інтенсивність праці» з 01.03.2020 зменшено державним службовцям Департаменту надбавку за інтенсивність праці, яка встановлена для кожного із Позивачів у розмірі 10 %. Відповідачем також наголошено, що оцінювання результатів щорічної діяльності державних службовців, зокрема, позивачів здійснено за 2019 рік, в той час, як оскаржуваний період в позовній заяві стосується 2020 року.

Помилковим, з твердженням відповідача, є і посилання позивачів на положення статті 43 Закону України «Про державну службу» в частині попередження працівників про запровадження нових або про зміну діючих умов оплати праці, у бік погіршення, зважаючи на те, що законодавчо умови оплати праці позивачів як державних службовців не змінювались, оскільки зменшення розміру премії або стимулюючих виплат, зокрема, надбавки за інтенсивність праці, не є зміною системи та розмірів оплати праці і, відповідно, істотних умов державної служби.

Щодо тверджень позивачів про спричинення протиправними діями відповідача моральної шкоди позивачам, на переконання відповідача є безпідставними, необґрунтованими та недоведеними, оскільки: незрозумілим та повністю недоведеним є внаслідок чого кожному із позивачів діями Рахункової палати заподіяна моральна (немайнова) шкода, оскільки крім посилань на чинне законодавство України, яке регламентує загальні засади моральної (немайнової) шкоди кожним із позивачів не наведено фактичні обставини справи, які стосуються заподіяння кожному із них діями відповідача моральної шкоди; жодної конкретизації щодо зазначених Позивачами негативних наслідків не наведено; не конкретизовано який саме позивач «потрапив у лікарню», у зв`язку з чим, не надано жодних підтверджуючих документів, які б відображали, що перебування на стаціонарному лікуванні та проходження лікування стало обумовленою потребою внаслідок дій чи бездіяльності відповідача; зокрема, не надано: листка непрацездатності, доказів понесення витрат на лікування, витягу з журналу обліку перебування хворого в денному стаціонарі, з якого було б видно коли та хто саме потрапив у лікарню та в яку саме, заключення лікаря, в якому б відображалась необхідність лікування, понесені витрати, чи інші документи, які могли б засвідчити про заподіяння моральної шкоди та кому саме; в матеріалах справи не міститься ні одного висновку експерта, акта огляду медичної комісії тощо, які б підтверджували наявність душевних страждань, погіршення стану здоров`я кожного із позивачів внаслідок дій Рахункової палати; сумнівним є і те, що кожен із позивачів нібито зазнав одних і тих самих наслідків у виді «душевних страждань», «загальної слабкості», «головного болю», «загальної депресії», оскільки емоції, психологічний та фізичний стан, який формується у кожної особи, не є ідентичним, сприйняття життєвих обставин є різним, так само як і різними та індивідуальними є види емоцій, поведінкових реакцій, психоемоційного стану тощо.

Також від відповідача 15.10.2020 надійшло клопотання про залишення позову без розгляду у частині вимог позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_14 , мотивована тим, що вказані позивачів зловживають процесуальними правами в частині стягнення з відповідача моральної шкоди, оскільки ОСОБА_1 заявляла такі вимоги у справах №761/10108/20, №761/27688/20 і №640/7453/20, а ОСОБА_14 - у справах №761/11583/20 і №640/7702/20. Також ці особи зверталися до суду із вимогою про стягнення заробітної плати за лютий - березень 2020 року.

Зважаючи на предмет дослідження у адміністративній справі №640/11462/20 і доводи, заявлені на обґрунтування заявлених вимог у цій справі, а також відмінність предмета дослідження у справах №761/10108/20, №761/27688/20, №640/7453/20, №761/11583/20 і №640/7702/20, судом підстави для задоволення клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду в частині не знайдено.

29.10.2020 від позивачів до суду надійшла відповідь на відзив, у якому позивачі висловлюють свої заперечення на доводи відповідача і стверджують про те, що до них фактично були застосовані стягнення у вигляді позбавлення премій та надбавок виключно за звернення до Президента України та інших державних органів за захистом своїх прав. Також позивачі вказують на порушення відповідачем процедури, яка має бути дотримана при позбавленні працівників Рахункової палати премій.

Через канцелярію суду 16.10.2020, 17.11.2020 та 14.12.2020 позивачами подано заяви про збільшення позовних вимог, за результатами оцінки яких судом 12.01.2021 постановлена ухвала, якою повернуто вказані заяви позивачам.

Отже, предметом дослідження у цій справі є наявність підстав для стягнення з Рахункової палати недоотриманої позивачами заробітної плати за лютий - серпень 2020 року та спричинення відповідачем моральної шкоди.

Ознайомившись із письмово викладеними доводами учасників справи, дослідивши подані документи і матеріали, суд встановив такі обставини справи.

Позивачі на час звернення до суду із цим позовом були працівниками апарату Рахункової палати: департаменту з питань бюджетної політики (Святенко В.Г.); департаменту контролю у сфері юстиції та запобігання корупції ( ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 ); департаменту з питань доходів бюджету ( ОСОБА_2 ); департаменту з питань державного боргу, міжнародної діяльності та фінансових установ ( ОСОБА_13 ) та отримували оплату праці як державні службовці, що підтверджується довідками, виданими відповідачем про доходи позивачів за спірний період (том 3 а.с. 88-115).

Наказом Рахункової палати № 21-п від 26.04.2019 «Про встановлення стимулюючої виплати працівникам апарату Рахункової палати» встановлено з 01.05.2019 державним службовцям Рахункової палати надбавку за інтенсивність праці у таких відсотках до посадового окладу, а саме: ОСОБА_1 (начальник відділу) - 100%; ОСОБА_4 (головний спеціаліст) - 80%; ОСОБА_13 (провідний спеціаліст) - 80%; ОСОБА_3 (головний спеціаліст) - 80%; ОСОБА_5 (головний спеціаліст) - 100%; ОСОБА_9 (головний спеціаліст) - 90%; ОСОБА_6 (провідний спеціаліст) - 80%; ОСОБА_12 (головний спеціаліст) - 80%; ОСОБА_11 (головний спеціаліст) - 100%; ОСОБА_2 (головний спеціаліст) - 10%; ОСОБА_10 (головний спеціаліст) - 100%; ОСОБА_7 (начальник відділу) - 100%; ОСОБА_14 (провідний спеціаліст) - 80% (витяг з наказу том 3 а.с. 70-71).

Наказами Рахункової палати № 106п від 20.12.2019 та № 8п від 30.01.2020 позивачам, з урахуванням поданих начальником відділу ОСОБА_1 пропозицій Секретарю Рахункової палати - керівнику апарату, була встановлена премія за грудень 2019 року та січень 2020 року у розмірі 30 % посадового окладу (том 3 а.с. 82-87).

Відповідно до наказу Рахункової палати № 1п від 02.01.2020 (том 3 а.с. 76) працівникам апарату Рахункової палати з 01 січня 2020 року збережено розмір надбавки за інтенсивність праці встановлений станом на 31 грудня 2019 року у відсотках до посадового окладу.

На підставі Пропозицій заступника директора департаменту - начальника відділу Щасного Е.В. від 26.02.2020 (том 3 а.с.63) 27.02.2020 Секретарем Рахункової палати - керівника апарату Ходаковського В.В. № 15п «Про преміювання працівників Рахункової палати за лютий 2020 року» (том 3 а.с.68) встановлено місячну премію працівникам апарату Рахункової палати за фактично відпрацьований час у таких відсотках до посадового окладу: ОСОБА_1 - 2%; ОСОБА_2 - 1%, ОСОБА_3 - 1%, , ОСОБА_4 - 1%, ОСОБА_5 - 1%, ОСОБА_6 - 1%, ОСОБА_7 - 1%, ОСОБА_8 - 10%, ОСОБА_9 - 1%, ОСОБА_10 - 1%, ОСОБА_11 - 1%, ОСОБА_12 - 1%, ОСОБА_13 - 1%, ОСОБА_14 - 1%.

Аналогічні показники місячної премії у таких відсотках до посадового окладу позивачів наведені і у наказі Рахункової палати № 18п від 24.03.2020 «Про преміювання працівників Рахункової палати за березень 2020 року» (витяг з наказу том 3 а.с. 69), прийнятому на підставі Пропозицій щодо розміру премії за результатами роботи у березні місяці 2020 року працівникам Департаменту контролю у сфері юстиції та запобігання корупції Рахункової палати (узгоджені із заступником директора департаменту Щасним Е.В. ) за підписом начальника відділу Зоренко Т.І. (том 3 а.с.66-67).

Згідно службової записки вх. № 244/08-1 від 16.03.2020 (том 3 а.с.77-78), заступник директора департаменту - керівник відділу Щасний Е.В. , проаналізувавши діяльність департаменту з питань контролю у сфері юстиції та запобігання корупції вказує на те, що Департаментом не забезпечено належне виконання завдань, а підготовлені матеріали за результатами здійснення заходів державного зовнішнього фінансового контролю (аудиту) низької якості, внаслідок чого не затверджені на засіданні Рахункової палати. У зв`язку з наведеним Щасний Е.В. , посилаючись на пункт 9 Положення про застосування стимулюючих виплат державним службовцям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №15 від 18.01.2017 запропонував Секретарю Рахункової палати - керівнику апарату Ходаковському В.В. переглянути в сторону зменшення встановлені надбавки за інтенсивність праці позивачам.

Наказом Рахункової палати № 19-п від 24.03.2020 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №15 від 18.01.2017 «Питання оплати праці працівників державних установ» (зі змінами), враховуючи погіршення якості роботи державних службовців наказано зменшити з 01.03.2020 надбавку за інтенсивність праці, встановивши її для позивачів у розмірі: ОСОБА_1 - 10%, ОСОБА_4 - 10%, ОСОБА_13 - 10%, ОСОБА_3 - 10%, ОСОБА_5 - 10%, ОСОБА_9 - 10%, ОСОБА_6 - 10%, ОСОБА_12 - 10%, ОСОБА_11 - 10%, ОСОБА_2 - 10%, ОСОБА_10 - 10%, ОСОБА_8 - 10%, ОСОБА_7 - 10%, ОСОБА_14 - 10% (том 3 а.с. 79).

Розрахункові листи заробітної плати підтверджують зміну позивачам розміру щомісячної премії з лютого 2020 року та надбавки за інтенсивність праці з березня 2020 року, порівняно з попереднім періодом (січень 2020 року) (том 1 а.с. 51-98).

Стверджуючи про незаконність дій відповідача щодо зменшення позивачам розміру надбавки за інтенсивність і щомісячної премії та спричинення моральної шкоди такими діями, позивачі звернулись до суду із цим позовом.

Окружний адміністративний суд міста Києва, вирішуючи спір по суті позовних вимог, керується такими мотивами.

Згідно пункту 4 частини першої статті 7 Закону України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015 (далі по тексту - Закон № 889-VIII; у редакції на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що державний службовець має право на оплату праці залежно від займаної посади, результатів службової діяльності, стажу державної служби, рангу та умов контракту про проходження державної служби (у разі укладення).

Частиною першою статті 50 Закону № 889-VIII визначено, що держава забезпечує достатній рівень оплати праці державних службовців для професійного виконання посадових обов`язків, заохочує їх до результативної, ефективної, доброчесної та ініціативної роботи.

Частиною другою цієї ж норми Закону № 889-VIII, передбачено, що заробітна плата державного службовця складається з: посадового окладу; надбавки за вислугу років; надбавки за ранг державного службовця; премії (у разі встановлення).

Відповідно до абзацу восьмого пункту 14 розділу XI Закону № 889-VIII Керівники державної служби протягом двох років з дня набрання чинності цим Законом у межах економії фонду оплати праці мають право встановлювати державним службовцям додаткові стимулюючі виплати відповідно до Положення про застосування стимулюючих виплат, що затверджується Кабінетом Міністрів України. Установити, що норми абзацу восьмого пункту 14 розділу XI застосовуються по 31 грудня 2021 року згідно із Законом № 117-IX від 19.09.2019.

Положенням про застосування стимулюючих виплат державним службовцям, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 15 від 18.01.2017 (далі - Положення № 15; із змінами та доповненнями станом на час виникнення спірних правовідносин) визначено механізм застосування стимулюючих виплат державним службовцям з метою посилення мотивації працівників державних органів до високопрофесійної, результативної та високоякісної роботи.

Відповідно до пункту 2 Положення № 15 керівники державної служби в державному органі мають право встановлювати державним службовцям у межах економії фонду оплати праці додаткові стимулюючі виплати.

В пункті 3 Положення № 15 зазначено, що до додаткових стимулюючих виплат державним службовцям належать надбавки: за інтенсивність праці; за виконання особливо важливої роботи.

Згідно із пунктом 5 Положення № 15, надбавка за інтенсивність праці встановлюється державним службовцям з урахуванням таких критеріїв: 1) якість і складність підготовлених документів; 2) терміновість виконання завдань, опрацювання та підготовки документів; 3) ініціативність у роботі.

При цьому, у пункті 9 Положення № 15 закріплено, що у разі несвоєчасного виконання завдань, погіршення якості роботи надбавки скасовуються або їх розмір зменшується.

З огляду на положення зазначених правових норм суд приходить до висновку, що надбавка за інтенсивність праці не входить до складових заробітної плати державного службовця, та не є обов`язковою виплатою. Надбавка за інтенсивність праці встановлюється у визначеному керівником державної служби розмірі, в межах економії фонду оплати праці як стимулююча виплата, тому зміна її розміру не є зміною істотних умов проходження служби.

Отже, встановлення позивачам надбавки за інтенсивність праці у 2019 році з наступним збереженням її розміру згідно наказу Рахункової палати від 02.01.2020 № 1п, не позбавляє права керівника апарату Рахункової палати на перегляд розміру надбавки за інтенсивність протягом року з дотриманням критеріїв, визначених Положенням № 15.

Стосовно щомісячної премії, слід зазначити, що її нарахування та виплата позивачам регулюється Законом № 889-VIII, Регламентом Рахункової палати, затвердженим рішенням Рахункової палати № 22-7 від 28.08.2018, Типовим положенням про преміювання державних службовців органів державної влади, інших державних органів, їхніх апаратів (секретаріатів), затвердженим Міністерством соціальної політики України № 646 від 13.06.2016 та Положенням про преміювання та виплату грошової і матеріальної допомоги працівникам апарату Рахункової палати, затвердженого наказом Секретаря Рахункової палати № 53 від 24.05.2018 (зі змінами та доповненнями).

Відповідно до частин шостої, сьомої статті 52 Закону України «Про державну службу» премії виплачуються в межах фонду преміювання залежно від особистого внеску державного службовця в загальний результат роботи державного органу.

Типове положення про преміювання затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері трудових відносин, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Встановлення премій державним службовцям здійснюється керівником державної служби відповідно до затвердженого ним Положення про преміювання у відповідному державному органі, погодженого з виборним органом первинної профспілкової організації (за наявності).

Фонд преміювання державного органу встановлюється у розмірі 20 відсотків загального фонду посадових окладів за рік та економії фонду оплати праці.

За приписами пунктів 3 - 6 Розділу І Типового положення про преміювання державних службовців органів державної влади, інших державних органів, їхніх апаратів (секретаріатів), затвердженого наказом Міністерства соціальної політики № 646 від 13.06.2016, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30.06.2016 за № 903/29033 (дала - Типове положення) державним службовцям можуть встановлюватись такі види премій: 1) премія за результатами щорічного оцінювання службової діяльності; 2) місячна або квартальна премія відповідно до особистого внеску в загальний результат роботи державного органу.

Вид преміювання, передбаченого підпунктом 2 цього пункту, визначає керівник державної служби у державному органі залежно від особливостей виконання функцій і завдань державного органу.

Встановлення премій державним службовцям проводиться керівником державної служби в державному органі відповідно до затвердженого ним положення про преміювання, розробленого згідно з цим Типовим положенням і погодженого з виборним органом первинної профспілкової організації (за наявності).

Розмір премії державного службовця встановлюється керівником державної служби в державному органі шляхом видання відповідного наказу (розпорядження).

Загальний розмір премій, передбачених підпунктом 2 пункту 3 цього розділу, які може отримати державний службовець за рік, не може перевищувати 30 відсотків фонду його посадового окладу за рік.

Порядок розрахунку та розподілу фонду преміювання в державному органі визначається у положенні про преміювання відповідного державного органу, передбачено пунктом 1 Розділу ІІ Типового положення.

Пунктом 2 Розділу ІІ Типового положення визначено, що розмір місячної або квартальної премії державного службовця залежить від його особистого внеску в загальний результат роботи державного органу з урахуванням таких критеріїв:

1) ініціативність у роботі;

2) якість виконання завдань, визначених положеннями про державний орган, самостійний структурний підрозділ, у якому працює державний службовець, його посадовою інструкцією, а також дорученнями керівництва відповідного державного органу та безпосереднього керівника державного службовця;

3) терміновість виконання завдань;

4) виконання додаткового обсягу завдань (участь у провадженні національних реформ, роботі комісій, робочих груп тощо).

Відповідно до пункту 2 Розділу ІІІ Типового положення керівники самостійних структурних підрозділів відповідного державного органу або особи, які їх заміщують, на основі розрахунків, наданих бухгалтерською службою, готують пропозиції щодо встановлення розміру місячної або квартальної премії кожному державному службовцю з урахуванням пропозицій безпосередніх керівників державних службовців.

Наказом Секретаря Рахункової палати - керівника апарату № 53 від 24.05.2018 за погодженням Голови профспілкового комітету Рахункової палати затверджено Положення про преміювання та виплату грошової і матеріальної допомоги працівникам апарату Рахункової палати (далі по тексту - Положення про преміювання; у редакції зі змінами, внесеними наказами № 70 від 30.07.2018, № 86 від 23.10.2018, № 26 від 10.05.2019 та № 47 від 07.07.2020).

Відповідно до пункту 4.2. Положення про преміювання при визначенні розміру премії враховуються такі показники роботи:

- результативність та ефективність виконання контрольних заходів, організаційно-розпорядчих, консультативно-дорадчих, фінансово-управлінських та інформаційно-технічних функцій, передбачених планами роботи Рахункової палати та відповідних структурних підрозділів;

- якість виконання завдань, визначених положенням про самостійний структурний підрозділ, посадовою інструкцією працівника, а також дорученнями керівництва Рахункової палати та безпосереднього керівника;

- якість формування актів про результати здійснення заходів державного зовнішнього фінансового контролю (аудиту);

- результати розгляду та затвердження на засіданні Рахункової палати звітів за результатами заходів державного зовнішнього фінансового контролю (аудиту) в частині відповідності підготовлених проектів встановленим вимогам актів законодавства;

- ініціативність у роботі;

- дотримання термінів виконання завдань та доручень;

- виконання додаткового обсягу завдань (участь у роботі комісій, робочих груп тощо);

- трудова дисципліна;

- дотримання виконавської дисципліни.

Пунктом 4.3. Положення про преміювання встановлено, що розмір місячної премії кожного окремо взятого працівника апарату Рахункової палати залежить від виконання показників зазначених у пункті 4.2, та встановлюється Секретарем Рахункової палати - керівником апарату, а у разі його відсутності - особою, на яку покладено тимчасове виконання повноважень Секретаря Рахункової палати - керівника апарату, залежно від особистого вкладу працівника в загальний результат роботи та фактично відпрацьованого часу, за пропозиціями зазначеними у пункті 5.4 (у разі встановлення).

Пунктом 5.3. Положення про преміювання визначено, що пропозиції щодо щомісячного розміру преміювання надаються:

- державним службовцям - керівникам (у разі вакансії - заступникам керівників або особам, на яких покладено тимчасове виконання повноважень керівників) самостійних структурних підрозділів - Секретарем Рахункової палати - керівником апарату, а у разі його відсутності - особою, на яку покладено тимчасове виконання повноважень Секретаря Рахункової палати - керівника апарату;

- державним службовцям, працівникам, які виконують функції з обслуговування - керівниками (у разі їх відсутності - заступниками керівників або особами, на яких покладено тимчасове виконання повноважень керівників) самостійних структурних підрозділів з урахуванням пропозицій безпосередніх керівників;

- працівникам патронатної служби - на підставі подання відповідного члена Рахункової палати;

- комендантам та робітникам - за пропозиціями начальника управління розвитку інфраструктури, а у разі відсутності - його заступником, на підставі подання керівників структурних підрозділів, в яких зазначені працівники працюють.

При розподіленні місячного фонду преміювання та визначенні розміру премії кожного працівника посадова особа, що надає пропозиції по преміюванню зобов`язана керуватися пунктами 4.2, 4.3, 5.9 та 5.10 цього Положення.

У випадку, якщо премія не встановлюється, у службовій записці визначається причина.

Члени Рахункової палати подають пропозиції щодо місячного розміру преміювання працівників структурних підрозділів, яким ними надавались доручення з метою забезпечення виконання покладених на члена Рахункової палати повноважень.

Нарахування і виплата премії здійснюється щомісячно за фактично відпрацьований час (пункт 5.9 Положення про преміювання).

Наведене вказує, що щомісячна премія не встановлюється наперед та не має наперед визначеного розміру.

Підставою для нарахування щомісячної премії та обов`язок її виплатити, є наказ керівника апарату Рахункової палати про встановлення місячної премії в конкретному місяці та в певному розмірі.

Оскільки щомісячна премія встановлюється у конкретно визначеному періоді за фактично відпрацьований час, тому вона входить до складу заробітної плати виключно в тому розмірі та в тому періоді (місяці), в якому вона була призначена.

Суд не погоджується з твердженнями позивачів стосовно того, що рішення керівника апарату Рахункової палати щодо призначення щомісячної премії має прийматися виключно на підставі пропозиції члена Рахункової палати, оскільки подання пропозицій членом Рахункової палати відносно конкретних працівників апарату не виключає можливості подання пропозицій керівником структурного підрозділу, в якому такі працівники працюють. Більш того, в силу положень, закріплених у останньому абзаці пункту 5.3. Положення про преміювання члени Рахункової палати надають свої пропозиції щодо преміювання тих працівників структурних підрозділів, яким надавались відповідні доручення.

Виходячи зі змісту Положення про преміювання, керівник апарату відповідача - Секретар Рахункової палати приймаючи рішення про розмір встановленої щомісячної премії працівникам апарату враховує показники визначені в пункті 4.2 Положення про преміювання, а також пропозиції надані особами визначеними в пункті 5.3. цього Положення.

Тобто, окрім виконання доручень члена Рахункової палати, позивачі мають виконувати інші свої посадові обов`язки, доручення безпосереднього керівника та керівника апарату Рахункової палати, дотримуватись трудової та виконавської дисциплін.

Отже, на рішення секретаря Рахункової палати про преміювання працівників апарату Рахункової палати, крім загальних показників роботи державного органу, можуть впливати як пропозиції члена Рахункової палати, доручення якого виконували позивачі, так і пропозиції безпосереднього керівника позивачів.

Стосовно посилання позивачів на те, що відповідач змінив істотні умови проходження ними служби, слід зазначити, що спірні виплати не визначаються зазначеними вище правовими нормами як обов`язкові, тому зменшення їх розміру не є зміною істотних умов праці позивачів.

З огляду на викладене, доводи позивачів щодо порушення відповідачем порядку повідомлення про істотну зміну умов проходження служби, встановленого частиною четвертою статті 43 Закону України «Про державну службу», не підтверджується у зв`язку з відсутністю факту настання таких змін.

Підсумовуючи викладене, та враховуючи те, що всі належні у спірному періоді позивачам обов`язкові виплати, встановлені законом, нормативно-правовими актами та відповідними наказами про преміювання були виплачені відповідачем, у суду немає підстав приймати рішення про стягнення з Рахункової палати сум недоотриманої позивачами заробітної плати за лютий-серпень 2020 року.

Оскільки позовні вимоги про стягнення моральної шкоди є похідними від вимог про стягнення недоотриманої заробітної плати, вимоги про стягнення моральної шкоди задоволенню також не підлягають.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна довести перед судом переконливість наданих нею доказів.

Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході розгляду цієї адміністративної справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень довів правомірність своїх рішень, що прийняті у відповідності до вимог чинного на той час законодавства.

Враховуючи всі наведені обставини в їх сукупності та виходячи з того, що під час розгляду справи доводи позивачів не знайшли свого підтвердження, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 2, 5-11, 73-77, 90, 139, 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

Рішення набирає законної сили у порядку, встановленому в статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції в порядку, визначеному статтями 293, 296, 297 Кодексу адміністративного судочинства України протягом 30 днів з моменту складення повного тексту

Суддя: Н.А. Добрівська