Справа № 580/4007/22
Суддя: Валентина ТИМОШЕНКО
Дата ухвалення: 2022-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
м. Черкаси

08 вересня 2022 року Справа № 580/4007/22
Cуддя Черкаського окружного адміністративного суду Тимошенко В.П., розглянувши без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:
06 вересня 2022 року до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону, в якому просить визнати протиправним та скасувати вішення Військово-медичного клінічного центру Південного регіону, оформлене у вигляді довідки ВЛК від 29.08.2022 №215 про придатність до військової служби ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

До позовної заяви позивачем додано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії індивідуального акта, а саме рішення Військово-медичного клінічного центру Південного регіону оформлене у вигляді довідки ВЛК від 29.08.2022 №215 про придатність до військової служби ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ухвалення рішення по суті справи.

Заява мотивована тим, що рішення військово-медичного клінічного центру Південного регіону, оформлене у вигляді довідки ВЛК від 29.08.2022 року № 215, про придатність ОСОБА_2 до військової служби, ухвалене всупереч нормам чинного законодавства про військовий обов`язок та військову службу, зокрема Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України від 14.08.2008 №402. Працівниками ВЛК було неналежним чином виконанні повноваження щодо проведення військово-лікарської експертизи відносно ОСОБА_1 щодо проведення медичною огляд на виявлення захворювань, встановлення ступеню придатності до військової служби у воєнний час. Крім того, працівники ВЛК поверхнево ознайомилися з результатами обстежень ОСОБА_1 , зокрема із довідкою військово-лікарської комісії при другому відділі ІНФОРМАЦІЯ_2 № 28/25 від 26.07.2022, яка станом на ухвалення рішення від 29.08.2022 №215 була чинною. За таких обставиш очевидним є ознаки протиправності рішення військово-медичного клінічного центру Південного регіону, оформлене у вигляді довідки ВЛК від 29.08.2022 року № 215, про придатність ОСОБА_3 до військової служби, внаслідок чого відбувається порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням. Таким чином, просив задовольнити заяву про забезпечення позову у даній справі.

Розглянувши заяву, дослідивши необхідні для розгляду заяви, матеріали, що подані заявником, суд вважає за необхідне вказати на таке.

Відповідно до ч.1 ст.154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Приписами ч.ч.2, 3 ст.154 КАС України визначено, що суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.

Враховуючи порядок розгляду заяви про забезпечення позову, який встановлений ч.1 ст.154 КАС України (не пізніше двох днів з дня її надходження) розгляд заяви про забезпечення позову проводиться у порядку письмового провадження за відсутності учасників справи.

У зв`язку із наведеним, на підставі ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (в тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.1 ст.150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову згідно ч.2 ст.150 КАС України допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співрозмірними заявленим позовним вимогам, мають бути безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

При розгляді заяви про вжиття заходів забезпечення позову суд оцінює обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу;

- наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення;

- імовірності виникнення утруднень для виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів;

- необхідності у зв`язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.

Тобто, заявник обов`язково повинен обґрунтувати своє клопотання і з цією метою подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язує застосування певного заходу забезпечення позову. Доказами у даному випадку вважатимуться будь-які відомості, що вказують на ймовірне порушення чиїхось прав (свобод, інтересів) під час провадження у справі. При цьому тягар доказування при розгляді клопотання покладається виключно на заявника.

У свою чергу суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заявник, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову просить, зупинити дію індивідуального акта, а саме рішення Військово-медичного клінічного центру Південного регіону оформлене у вигляді довідки ВЛК від 29.08.2022 №215 про придатність до військової служби ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ухвалення рішення по суті справи.

Необхідність вжиття таких заходів забезпечення позову, заявник мотивує протиправністю вищевказаного рішення, що є предметом розгляду в даній.

Згідно ч.1 ст.151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Як вбачається з прохальної частини позовної заяви, позивач, просить суд, визнати протиправним та скасувати рішення Військово-медичного клінічного центру Південного регіону, оформлене у вигляді довідки ВЛК від 29.08.2022 №215 про придатність до військової служби ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, у заяві про забезпечення позову, позивач просить зупинити дію рішення суб`єкта владних повноважень, яке є предметом розгляду в даній справі.

У разі забезпечення позову на даній стадії у той спосіб, який визначений позивачем у заяві про забезпечення позову, без дослідження обставин справи та без доказів призведе до фактичного вирішення судом спору по суті до постановлення рішення в даній справі, що суперечить інституту забезпечення позову.

При вирішенні заяви про забезпечення позову суддя надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання судового рішення.

Згідно з Рекомендацією № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятою Комітетом Ради Європи 13 вересня 1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

За таких обставин судом резюмується, що вжиття заходів забезпечення позову є не доцільним.

У випадку встановлення в ході розгляду справи порушення прав позивача, їх відновлення в даному випадку можливе лише за наслідками розгляду такої справи по суті, що не може підміняти собою необхідність вжиття заходів забезпечення позову у даному випадку та на даній стадії.

При цьому, наведені позивачами обґрунтування не свідчать про існування обставин визначених ч.2 ст.150 КАС України, як підстав для забезпечення позову, а саме не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Таким чином, враховуючи, що інших доказів, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, або про те, що захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття заявлених заходів забезпечення позову судом не встановлено, а тому суддею не вбачається можливість для використання законодавчо наданого йому права щодо вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.150-154, 243, 248 КАС України, суддя

ухвалив:
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено КАС України. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Валентина ТИМОШЕНКО