Справа № 640/13210/21
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2022-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

07 вересня 2022 року м. Київ№ 640/13210/21
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Маруліної Л.О., вирішивши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін питання закриття провадження в адміністративній справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільпо-Фуд"

до відокремленого підрозділу ДПС Головне управління Державної податкової служби у м. Києві

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю СІЛЬПО-ФУД (далі також - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (далі також відповідач ГУ ДПС у м. Києві), в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у м. Києві від 07.05.2021 року №3741-п «Про проведення фактичних перевірок».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оспорюваний наказ і додаток до нього оформлені з порушенням норм податкового законодавства, а саме: у тексті наказу відсутні найменування і реквізити суб`єкта та у разі проведення перевірки в іншому місці адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися, додаток до наказу не підписаний уповноваженою особою контролюючого органу, не скріплений печаткою і не містить періоду діяльності, що буде перевірятися. На переконання позивача, вказані недоліки наказу і додатку до нього свідчать про відсутність підстав для проведення фактичної перевірки позивача, є підставою для недопущення посадових осіб контролюючого органу до перевірки і скасування спірного наказу про проведення перевірки.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.05.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Через канцелярію суду 15.06.2021 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якій зазначено про відповідність оскаржуваного наказу вимогам податкового законодавства України, та, зокрема, відповідність додатку №12 до цього наказу Типовій інструкції з діловодства в міністерствах, інших центральних та місцевих органах виконавчої влади, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 17.01.2018 року №55.

Щодо процесуального правонаступництва.

Відповідно до статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до пункту 6 Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 року № 1074, дія якого поширюється, в тому числі, і на територіальні органи міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, права та обов`язки органів виконавчої влади переходять в разі приєднання одного або кількох органів виконавчої влади до іншого органу виконавчої влади - до органу виконавчої влади, до якою приєднано один або кілька органів виконавчої влади.

На виконання Указу Президента України від 08.11.2019 року №837 «Про невідкладні заходи з проведення реформ та зміцнення держави» Кабінетом Міністрів України 30.09.2020 року прийнято постанову №893 «Про деякі питання територіальних органів ДПС», відповідно до якої територіальні органи ДПС перестануть існувати як юридичні особи публічного права.

З метою реалізації постанови Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 року №893 «Про деякі питання територіальних органів ДПС», з урахуванням вимог Закону України від 30.09.2020 року №3166-VІ «Про центральні органи виконавчої влади» (зі змінами), Положенням про Державну податкову служб) України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.3019 року №227 (зі змінами), наказу ДПС України від 30.09.2020 року №529 «Про утворення територіальних органів ДПС», ДПС України наказом від 12.11.2020 року №643 затверджено Положення про Головне управління ДПС у місті Києві.

Територіальні органи Державної податкової служби, що ліквідуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, продовжують здійснювати свої повноваження та функції до утворення Державною податковою службою територіальних органів згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови та прийняття рішення про можливість забезпечення здійснення такими органами повноважень та функцій територіальних органів, що ліквідуються. Таке рішення приймається Державною податковою службою після здійснення заходів, пов`язаних із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань даних про територіальні органи Державної податкової служби, що будуть утворені згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови, як відокремлені підрозділи юридичної особи публічного права, затвердженням положень про них, структур, штатних розписів, кошторисів та заповненням 30 відсотків вакансій.

Права та обов`язки територіальних органів Державної податкової служби, що ліквідуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, переходять Державній податковій службі та її територіальним органам у межах, визначених положеннями про Державну податкову службу та її територіальні органи.

Відповідно до наказу Державної податкової служби України від 30.09.2020 року № 529 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» утворено як відокремлені підрозділи Державної податкової служби територіальні органи за переліком згідно з додатком.

Серед переліку територіальних органів Державної податкової служби, що утворюються визначено Головне управління ДПС у м. Києві та Головне управління ДПС у Закарпатській області.

Відповідно до Положення про Головне управління ДПС у м. Києві, затвердженого наказом ДПС України від 12.11.2020 року №643 Головне управління ДПС у м. Києві є територіальним органом, утвореним на правах відокремленою підрозділу ДПС України, та є правонаступником прав та обов`язків ГУ ДПС у м. Києві ().

Згідно з наказом ДПС України від 24.12.2020 року №755 «Про початок здійснення територіальними органами ДПС повноважень та функцій» з 01 січня 2021 року територіальні органи ДПС, утворені як її відокремлені підрозділи, розпочинають здійснення повноважень та функцій територіальних органів, що ліквідуються як юридичні особи.

Таким чином, з 01.01.2021 року ДПС України функціонує як єдина юридична особа, що складається з центрального апарату та територіальних органів, утворених як її відокремлені підрозділи (без статусу юридичних осіб).

Отже, станом на день розгляду справи, функції та повноваження Головного управління ДПС у місті Києва, перейшли до його правонаступника відокремлений підрозділу ДПС Головне управління ДПС у місті Києві (код ЄДРПОУ ВП: 44116011), з огляду на що, в порядку статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України суд замінює відповідача у справі Головне управління ДПС у м. Києві на відокремлений підрозділ Головного управління ДПС у місті Києві (код ЄДРПОУ ВП: 44116011).

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Наказом ГУ ДПС у м. Києві від 07.05.2021 року №3741-п «Про проведення фактичних перевірок» на підставі підпункту 19-1.1.4 пункту 19-1.1 статті 19-1, керуючись підпунктами 20.1.4, 20.1.6, 20.1.8, 20.1.9, 20.1.10, 20.1.11, 20.1.13, 20.1.14 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75, підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 розділу II п. 52-2підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України, Закону України від 19.12.1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (зі змінами) та інших нормативних актів, контроль за дотриманням яких покладено на територіальні органи ДПС, наказано провести фактичні перевірки суб`єктів господарювання (згідно з додатками 1 - 30) тривалістю 10 діб. Перевірку провести з питань дотримання вимог законодавства, яке регулює виробництво та обіг спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, дотримання порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій. Обґрунтування: доповідна записка управління контролю за підакцизними товарами від 06.05.2021 № 1196/26-15-09-01-17.

На копії наказу наявна печатка органу та підпис начальника ГУ ДПС у м. Києві.

Зокрема, до наказу долучено Додаток №12, згідно з яким, у переліку суб`єктів господарювання вказано ТОВ «Сільпо-Фуд», фактичну перевірку діяльності якого необхідно здійснити на підставі підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України.

Разом з тим, вважаючи, що наказ та додаток №12 оформлено із порушенням норм пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України, позивачем відмовлено у допуску посадових осіб ГУ ДПС у м. Києві до перевірки, про що складено Акт відмови від допуску до перевірки від 12.05.2021 року №2355/6/26-15-09-01 та Акт про відмову від отримання наказу на проведення фактичної перевірки та підпису у направленнях на перевірку від 12.05.2021 року №2357/6/26-15-09-01.

Вважаючи, що наказ підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

В свою чергу, здійснивши аналіз обставин спірних правовідносин та доказів, поданих під час розгляду справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі з огляду на наступне.

Згідно з частиною п`ятою статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, у постанові від 08.09.2021 року у справі №816/228/17 Великою Палатою Верховного Суду висловлено правову позицію щодо оскарження наказів про проведення перевірок, види яких визначено у пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (далі також ПК України, в редакції, чинній на день виникнення спірних правовідносин).

Великою Палатою Верховного Суду зауважено, що пунктом 19 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

В абзаці 4 пункту 1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23.06.1997 року № 2-зп у справі № 3/35-313 вказано, що «… за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію».

У пункті 5 Рішення Конституційного Суду України від 22.04.2008 року № 9-рп/2008 в справі № 1-10/2008 вказано, що при визначенні природи «правового акта індивідуальної дії» правова позиція Конституційного Суду України ґрунтується на тому, що «правові акти ненормативного характеру (індивідуальної дії)» стосуються окремих осіб, «розраховані на персональне (індивідуальне) застосування» і після реалізації вичерпують свою дію.

Отже, у разі якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права.

Неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.

При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

При цьому поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» слід тлумачити в ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, і тих спорів, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Так, у справі №816/228/17, предметом якої є оскарження Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Квант сервіс», зокрема, наказу Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області від 10.10.2016 року № 1336 «Про проведення позапланової невиїзної документальної перевірки ТОВ «НВП «Квант сервіс», Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, тобто з підстав не належності розглядати справу за правилами адміністративного судочинства.

Судом, в свою чергу, враховується, що спір у справі №640/13210/21 стосується оскарження наказу про проведення фактичної перевірки, до проведення якої позивачем не допущено посадових осіб відповідача згідно з Актом від 12.05.2021 року про відмову від допуску до перевірки.

Разом з тим, суд зауважує, що фактично, оскаржуваний наказ відповідачем не реалізовано, позаяк наказ, як такий, втратив чинність ще до звернення позивача до суду про його скасування, та ніяким чином не міг порушити права позивача, що б мало своїм наслідком відмову у задоволенні позову.

З вказаним висновком стосовно наслідків наказу про проведення фактичної перевірки, до якої не допущено посадових осіб податкового органу, також погодився Верховний Суд у постанові від 20.05.2022 року у справі №826/8284/17.

Водночас, з матеріалів справи судом встановлено, що на підставі пункту 94.2.3 статті 94 Податкового кодексу України рішенням ГУ ДПС у м. Києві від 12.05.2021 року №48623 застосовано умовний адміністративний арешт майна платника податків ТОВ «Сільпо-Фуд» (код 40720198), що перебуває (розміщено, зберігається) за адресою: м. Київ, вул. Бутлерова, буд. 1.

Так, відповідно до підпункту 94.2.3 пункту 94.2. статті 94 ПК України арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин: платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Отже, в призмі правових висновків Великої Палати Верховного Суду, висловлених у постанові від 08.09.2021 року у справі №816/228/17, висновується, що належним способом захисту порушеного права позивача є саме оскарження рішення ГУ ДПС у м. Києві від 12.05.2021 року №48623, в межах якого, протиправність наказу про призначення фактичної перевірки, зокрема, позивача, з урахуванням підстав застосування умовного арешту майна платника податків, слугували би підставами позову.

Проте, в даному випадку, оскарження наказу про призначення перевірки, за результатами не проведення якої з підстав не допуску посадових осіб до її проведення податковим органом винесено відповідне рішення, не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права останнього.

Враховуючи викладене, за встановлених судом обставин, у суду відсутні підстави для розгляду справи по суті заявлених позивачем позовних вимог, а провадження у справі підлягає закриттю.

Разом з тим, позивач скористався правом на судовий захист та такий йому надано згідно способу захисту, обраного останнім.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до змісту частини першої статті 239 кодексу адміністративного судочинства України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Керуючись статтями 2-9, 17, пунктом 1 частини першої статті 238, статтями 239, 243, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Провадження у справі №640/13210/21 закрити.

2. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Сільпо-Фуд», що цей спір не належить до судової юрисдикції.

3. Попередити позивача, що повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно зі статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільпо-Фуд» (, адреса: 02090, м. Київ, вул. Бутлерова, 1);

Відповідач: відокремлений підрозділ Головного управління ДПС у місті Києві (код ЄДРПОУ ВП: 44116011, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19).

Повне судове рішення складено 07.09.2022 року.

Суддя Л.О. Маруліна