Справа № 640/11763/22
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2022-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви в частині

08 вересня 2022 року м. Київ № 640/11763/22

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Гарник К.Ю., розглянувши матеріали позовної заяви та додані до неї документи

ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі по тексту позивач), адреса: АДРЕСА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі по тексту відповідач), адреса: 04053, місто Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, будинок 16, в якій позивач просить:

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в частині проведення перерахунків пенсії ОСОБА_1 , що проводились в період з 01 січня 2018 року по дату звернення з даним позовом - протиправними та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок пенсії по кожному з перерахунків за вказаний період, виходячи з відсоткового розміру грошового забезпечення 85%, з проведенням виплати такої пенсії, враховуючи виплати, що вже були проведені.

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в частині пенсійних виплат, що проводились Головним управлінням Пенсійного фонду України у м. Києві, позивачу, в період з 05 березня 2019 року по 03 вересня 2019 року у розмірі 75% суми підвищення пенсії, замість 100% суми підвищення пенсії - протиправними та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок пенсії за вказаний період з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, з проведенням виплати такої пенсії, враховуючи виплати, що вже були проведені.

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в частині відмови у проведенні на підставі заяви, що була зареєстрована Головним управлінням Пенсійного фонду України у м. Києві від 19 лютого 2022 року № 3421/8, та «Довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії» від 20 грудня 2021 року №9/1-1551, перерахунку пенсії з 01 квітня 2019 року по 03 вересня 2019 року, з 04 вересня 2019 року по 31 березня 2020 року та починаючи з 01 квітня 2020 року - протиправними та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, здійснити перерахунок пенсії за вказані періоди з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, додаткових видів грошового забезпечення передбачених згідно «Довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії» від 20 грудня 2021 року № 9/1-1551, виходячи з 85% грошового забезпечення, без обмеження максимальним розміром пенсії та у розмірі 100% відповідного підвищення розміру пенсії, з проведенням виплати такої пенсії, враховуючи виплати, що вже були проведені.

Підставами позову позивач вказує порушення суб`єктом владних повноважень його прав внаслідок відмови у здійсненні перерахунку пенсії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 серпня 2022 року позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху та останньому наданий десятиденний строк для усунення виявлених недоліків, зокрема, заяви про поновлення строку для звернення до суду з позовною заявою в частині позовних вимог здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням 100% підвищення пенсії разом з доказами поважності причин його пропуску.

19 серпня 2022 року на адресу суду надійшла заява представника позивача про усунення недоліків, в якій останній стверджує про те, що позивачем не пропущено строки звернення до адміністративного суду з позовними вимогами в частині здійснення перерахунку пенсії з урахуванням 100% підвищення пенсії, з огляду на те, що, як вважає представник позивача, за загальним правилом не існує строкового обмеження стосовно пенсійних виплат у визначеному законодавством розмірі за минулий час, яку особа не отримувала з вини відповідного суб`єкта владних повноважень.

Розглянувши заяву представника позивача про усунення недоліків в частині пояснень щодо своєчасності звернення до адміністративного суду, виходжу з наступного.

Так, в ухвалі Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 серпня 2022 року було наголошено на тому, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

При цьому, слід наголосити, що для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Також, варто зазначити, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, впевненість позивача у правильності нарахування йому пенсії до певного моменту не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли особа почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.

Наведене в сукупності свідчить про те, що позивач пропустив строк звернення до адміністративного суду з позовними вимогами, що стосуються нарахування та виплати 100% підвищення пенсії з 05 березня 2019 року, а обставини, на які посилається представник позивача у заяві про усунення недоліків в частині своєчасності звернення до адміністративного суду з вказаною позовною заявою є неогбрунтованими та такими, що не можуть бути визнані як поважні підстави для поновлення строку звернення до суду.

У відповідності до частини 1 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Частиною 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до пункту 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною 2 статті 123 цього Кодексу.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що строки звернення до адміністративного суду є аналогом інституту позовної давності, який належить до галузей матеріального приватного права. Під строком звернення до адміністративного суду з позовною заявою слід розуміти проміжок часу після виникнення спору у публічно правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою про захист своїх прав, свобод чи інтересів, а дотримання такого строку звернення є однією з умов для реалізації права на звернення до суду. Після закінчення цього строку особа не втрачає права звернутися з адміністративним позовом, при цьому, законодавцем врегульовано питання щодо необхідності зазначення поважних підстав для поновлення такого строку.

Між тим, слід звернути увагу, що при визначенні наслідків пропущення строку звернення до адміністративного суду з позовною заявою застосовуються правила частини 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України та не можуть застосовуватись правила статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України, якими врегульовано питання поновлення, продовження або відмови в такому поновленні чи продовженні процесуального строку саме щодо вчинення окремої процесуальної дії.

Аналізуючи викладені вище обставини та надані докази у їх сукупності, враховуючи те, що підстави, на які посилається представник позивача щодо своєчасності такого звернення не є поважними підставами, з яких пропущений строк звернення до суду, приходжу висновку про наявність правових підстав для повернення позовної заяви в частині, що стосується визнання протиправними дій відповідача та зобов`язання останнього здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням 100% підвищення пенсії з 05 березня 2019 року.

На підставі вищевикладеного, керуючись пунктом 9 частини 4 статті 169, статтями 122, 123, 241-243, 248, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

1. Визнати неповажними підстави пропуску ОСОБА_1 строку звернення до адміністративного суду з позовними вимогами про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та зобов`язання останнього перерахувати та виплатити позивачу пенсію з урахуванням 100% підвищення пенсії, починаючи з 05 березня 2019 року.

2. Позовну заяву ОСОБА_1 в частині, зазначеній в пункті 1 резолютивної частини даної ухвали, повернути без розгляду.

3. Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

4. Копію ухвали разом з позовною заявою і доданими до неї документами надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.Ю. Гарник