Справа № 320/10868/21
Суддя: Шевченко А.В.
Дата ухвалення: 2022-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2022 року Київ № 320/10868/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Шевченко А.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Київській області про визнання протиправними та скасування постанов,

в с т а н о в и в:

фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі позивачка, ОСОБА_1 ) звернулася до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держпраці у Київській області (далі відповідач, Головне управління), в якому позивачка просила суд визнати протиправними та скасувати постанови № КВ640/39/АВ/НД/СПТД/ФС-45 від 09.04.2021 та № КВ641/39/АВ/НД/СП/ФС-46 від 09.04.2021 про накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що жодних перевірок за участю позивачки не відбувалось, а отже остання не створювала жодних перешкод для проведення перевірок. Її не повідомляли про проведення будь-яких заходів державного нагляду (контролю), направлення на перевірку не отримувала, про розгляд справ про накладення штрафів їй не було відомо. Уважає, що відповідачем в односторонньому порядку складено акти, винесено оскаржувані постанови та накладено штрафи.

Ухвалою суду від 13.09.2021 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання.

Від представника відповідача 05.10.2021 надійшов відзив на позовну заяву.

Відповідач позов не визнав, заперечував проти задоволення позовних вимог, обґрунтовуючи наступним. На адресу відповідача надійшло звернення громадянина ОСОБА_2 від 03.02.2021, в якому він повідомляє про те, що працював у будівельному магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який належить ФОП ОСОБА_1 . Скаржник зазначив, що при звільнені йому не виплатили розрахункові кошти та не повернули трудову книжку.

Відповідачем за погодженням з Державною службою України з питань праці було організовано інспекційне відвідування щодо дотримання ФОП ОСОБА_1 законодавства про працю (наказ від 05.03.2021 № 960) та інспекційне відвідування щодо не оформлення трудових відносин у ФОП ОСОБА_1 (наказ від 05.03.2021 № 961). На підставі направлень на проведення інспекційного відвідування від 05.03.2021 № 640 та № 641 були направлені головні державні інспектори (інспектори праці) відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів управління з питань праці Мисів Ю.В., Лазоренко Р.В., Руденко О.А., Павлов М.С.

Відповідач вказує, що проведення інспекційних відвідувань виявилось неможливим у зв`язку із створенням перешкод у діяльності інспекторів праці. Особи, що працювали на цьому підприємстві відмовились назватися та вчиняли перешкоди щодо проведення інспекційного відвідування, а саме виштовхали інспектора зі службового приміщення із застосуванням фізичної сили (цей факт підтверджується відеофіксацією проведення інспекційного відвідування).

Такі перешкоди у діяльності інспекторів праці зафіксовані актами про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування № КВ 640/39/АВ/НД від 10.03.2021 та № КВ 641/39/АВ/НД від 10.03.2021.

За результатами розгляду порушень, зазначених в актах про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування заступником начальника Головного управління прийнято рішення про винесення постанови про накладення штрафу на підставі абзацу 7 частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України у розмірі 18000 гривень та постанов про накладення штрафу на підставі абзацу 8 частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України у розмірі 96000 гривень.

Відповідач уважає, що діяв у спосіб, в межах та на підставі наданих йому повноважень.

26.10.2021 від позивачки надійшла відповідь на відзив. Позивачка вказує, що відповідач не спростував твердження та аргументи стосовно суті позовних вимог. Зазначає, що жодних перешкод не чинила, оскільки була відсутня під час здійснення заходу державного контролю і жодних вимог щодо надання будь-яких документів не отримувала. Про яких осіб, які вчиняли перешкоди інспектору, вказує у відзиві відповідач, їй не відомо.

Звертає увагу, що Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю від 21.08.2019 № 823, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду у справі № 640/17424/19 визнано протиправним та нечинним.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

На адресу відповідача надійшло звернення громадянина ОСОБА_3 . Заявник вказував, що з 01.10.2020 по 13.01.2021 працював вантажником та комірником в будівельному магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який належить ФОП ОСОБА_1 , за адресою АДРЕСА_1 . Звертається з приводу затримки виплати розрахункових коштів при звільненні у розмірі 15 320 гривень, до яких враховано кошти заборгованої заробітної плати з 01.12.2020 по 13.01.2021. Зазначає, що його було звільнено за ініціативою роботодавця, трудову книжку йому не повернуто. Для вирішення порушеного питання заявник телефонував до ФОП ОСОБА_1 , але безрезультатно. Станом на 03.02.2021 кошти не виплачені. Просив вжити заходи щодо виплати заборгованих коштів, повернути йому трудову книжку і перевірити дотримання законодавства про працю у будівельному магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Головним управлінням скеровано до Державної служби України з питань праці лист від 18.02.2021 № 42/3/21/3324 щодо погодження позапланових заходів державного нагляду (контролю).

Листом від 23.02.2021 Державна служба України з питань праці надала погодження на проведення Головним управлінням позапланового заходу із здійснення державного нагляду (контролю) ФОП ОСОБА_1 .

Начальником відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів управління з питань праці у Київській області на ім`я начальника Головного управління скеровано доповідну записку від 02.03.2021 № 230 щодо проведення інспекційних відвідувань з приводу можливого порушення законодавства про працю в частині не оформлення трудових відносин ФОП ОСОБА_1 , яка здійснює господарську діяльність за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

За результатами розгляду вказаних матеріалів, начальником Головного управління винесено наказ про проведення інспекційного відвідування від 05.03.2021 № 960 щодо дотримання законодавства про працю у ФОП ОСОБА_1 , юридична адреса: АДРЕСА_3 , фактична адреса: АДРЕСА_1 та наказ від 05.03.2021 № 961 щодо не оформлення трудових відносин у ФОП ОСОБА_1 , юридична адреса: АДРЕСА_3 , фактичні адреси: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

На підставі наказів про проведення інспекційного відвідування від 05.03.2021 № 960 та № 961 видані направлення на проведення інспекційних відвідувань від 05.03.2021 № 641 та № 640 відповідно.

З матеріалів справи, а саме з наданого до відзиву доказу відеофіксації проведення інспекційного відвідування вбачається, що о 14.30 10.03.2021 представник інспекції Мисів Юрій Васильович розпочав інспекційне відвідування за адресою АДРЕСА_2 .

У приміщені за вказаною адресою, особи які там знаходились, повідомили, що за цією адресою здійснює свою господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 , що не заперечується позивачкою.

Інспектор праці почав опитування особи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який повідомив, що працює у ФОП ОСОБА_1 (час 3.15-3.58 запису).

Із запису вбачається, що невідома особа силою змусила інспектора праці покинути вказане приміщення. Інспектором було викликано наряд поліції.

За результатами інспектування складені акт про неможливість проведення заходу державного контролю від 10.03.2021 № КВ640/39/АВ/НД (предмет контролю: не оформлення трудових відносин) та акт про неможливість проведення заходу державного контролю від 10.03.2021 № КВ641/39/АВ/НД (предмет контролю: додержання законодавства про працю). Вказані акти були направлені на адресу позивачки рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Відповідачем долучено до матеріалів справи згрупований список поштових відправлень від 11.03.2021 з відмітками відділення Укрпошти.

26.03.2021 відповідач засобами поштового зв`язку направив повідомлення від 24.03.2021 № 42/1/21/6471 та 42/1/21/6473 щодо розгляду справ про накладення штрафу за абзацами 7 та 8 частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України відповідно.

Як вбачається з наданих відповідачем доказів, рекомендований лист повернувся адресату з відміткою «Повертається. Адресат відсутній за вказаною адресою».

09.04.2021 відповідачем прийнято постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № КВ 641/39/АВ/НД/СП/ФС-46 за порушення вимог абзацу 7 частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України і застосовано штраф у розмірі 18000 гривень та № КВ 640/39/АВ/НД/СПТД/ФС-45 за порушення вимог абзацу 8 частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України і застосовано штраф у розмірі 96000 гривень.

Вказані постанови направлялись на юридичну адресу позивачки: АДРЕСА_3 і були повернуті відправнику з відміткою відділення поштового зв`язку: «Адресат відмовився від одержання».

Не погоджуючись із правомірністю прийнятих відповідачем рішень, позивачка звернулась до суду з позовом про визнання їх протиправними та скасування, з приводу чого суд зазначає таке.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» № 877-V від 05.04.2007 року (далі - Закон № 877-V).

Відповідно до статті 1 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

У відповідності до частини першої статті 6 Закону № 877-V підставами для здійснення позапланових заходів є, зокрема:

- звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

Під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Фізичні особи, які подали безпідставне звернення про порушення суб`єктом господарювання вимог законодавства, несуть відповідальність, передбачену законом. Повторне проведення позапланових заходів державного нагляду (контролю) за тим самим фактом (фактами), що був (були) підставою для проведеного позапланового заходу державного нагляду (контролю), забороняється.

Проведення позапланових заходів з інших підстав, крім передбачених цією статтею, забороняється, крім позапланових заходів, передбачених частиною четвертою статті 2 цього Закону (частини друга статті 6 Закону № 877-V).

Разом з цим, положення частини 3-4 статті 6 Закону № 877-V встановлюють, що суб`єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Аналіз наведеної правової норми дає підстави дійти до висновку, що наведений у ній перелік підстав для здійснення позапланових заходів є вичерпними.

В той же час, частина друга статті 6 Закону №877-V передбачає можливість, у випадках, визначених частиною четвертою статті 2 Закону № 877-V, здійснювати проведення позапланових заходів з інших підстав, крім передбачених статтею 6 цього Закону.

Згідно із частиною першою статті 259 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України), державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року № 823 затверджено Порядок здійснення державного контроль за додержанням законодавства про працю, який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування), з урахуванням особливостей, визначених Конвенцією Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованої Законом України від 8 вересня 2004 року № 1985-IV, Конвенцією Міжнародної організації праці № 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованої Законом України від 8 вересня 2004 року № 1986-IV, та Законом України «Про основі засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Порядок №823).

Згідно з пунктом 2 Порядку № 823 заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

У відповідності до пункту 3 Порядку № 823 інспекторами праці є посадові особи Держпраці та її територіальних органів, виконавчих органів рад (далі - органи контролю), посадовими обов`язками яких передбачено повноваження щодо здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - контрольні повноваження).

Перелік підстав для здійснення інспекційних відвідувань наведено у пункті 5 Порядку № 823.

Зокрема, в якості підстав для здійснення інспекційних відвідувань визначено:

- звернення працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю;

- звернення фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин;

-повідомлення посадових осіб органів державного нагляду (контролю), правоохоронних органів про виявлені в ході виконання ними повноважень ознак порушення законодавства про працю щодо неоформлення та/або порушення порядку оформлення трудових відносин.

Відповідно до пункту 8 Порядку № 823 про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі.

Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.

В контексті положень пункту 11 Порядку № 823 інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно без попереднього повідомлення мають право, зокрема, отримувати від органів державної влади, об`єктів відвідування інформацію та матеріали, необхідні для проведення інспекційного відвідування, невиїзного інспектування; ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об`єктом відвідування їх копії або витяги; фіксувати проведення інспекційного відвідування засобами аудіо-, фото- та відеотехніки.

Вимога інспектора праці про надання об`єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій або витягів з документів, пояснень, доступу до всіх видів приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов`язковою для виконання (пункт 12 Порядку № 823).

Приписами пунктів 16-18 Порядку № 823 встановлено, що у разі створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування (ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 11 цього Порядку), відсутності об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, перевищення строків проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, визначених пунктом 10 цього Порядку, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування із зазначенням відповідних підстав, який у разі можливості підписується об`єктом відвідування або іншою уповноваженою ним особою.

Копія акта, зазначеного у пункті 16 цього Порядку, надсилається органам, яким підпорядкований об`єкт відвідування (за наявності), для вжиття заходів з усунення перешкод і забезпечення присутності об`єкта відвідування за своїм місцезнаходженням.

У відповідності до абзаців 7,8 частини другої статті 265 КЗпП України (у редакції чинній на момент проведення перевірки і складення оскаржуваних постанов) юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення; вчинення дій, передбачених абзацом сьомим цієї частини, при проведенні перевірки з питань виявлення порушень, зазначених в абзаці другому цієї частини, - у шістнадцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.

Суд зауважує, що матеріалами справи підтверджено, що інспекційне відвідування проводилось по двом предметам: 1) дотримання вимог законодавства про працю, фактичного допуску працівників до роботи без оформлення трудового договору суб`єктом господарювання та 2) дотримання вимог законодавства про працю суб`єктом господарювання за зверненням фізичної особи.

Акти про неможливість проведення заходу державного контролю від 10.03.2021 також стосуються різних предметів контролю: 1) додержання законодавства про працю (№ КВ641/39/АВ/НД) та 2) не оформлення трудових відносин (№ В640/39/АВ/НД).

Суд критично відноситься до тверджень позивачки, що інспектори не могли одночасно знаходитись у різних приміщеннях, де свою діяльність здійснює ФОП ОСОБА_1 (по АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 ), оскільки вони знаходяться віддалено один від одного.

Суд зазначає, що факт недопуску і видворення перевіряючого, який представився і пред`являв службове посвідчення за адресою Авіаконструктора Антонова 3-а підтверджений відеозаписом перевірки і є достатньою підставою для складення відповідних актів про неможливість проведення заходу державного контролю, які в подальшому стали підставами для винесення оскаржуваних постанов.

Суд при прийняті рішення не бере до уваги посилання позивачки про протиправність з боку перевіряючих під час проведення заходів державного контролю з підстав визнання протиправним і нечинним Порядку № 823.

Так, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва № 640/17424/19 від 28.04.2021, яке набрало законної сили 14.09.2021 на підставі постанови Шостого апеляційного адміністративного суду постанову Кабінету Міністрів України, якою затверджено вказаний Порядок № 823, визнано протиправною і нечинною.

Отже, станом на момент як призначення і проведення заходу державного контролю, так і на момент прийняття оскаржуваних постанов вказаний нормативно-правовий акт залишався чинним.

Недопуск посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу без установлених законом підстав для такого недопущення уважається порушенням обов`язку суб`єкта господарювання допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю) за умови дотримання порядку здійснення державного нагляду (контролю) органом державного нагляду (контролю) в межах його компетенції.

Між тим, судом не установлено та матеріали справи не підтверджено належними доказами наявності законних підстав для недопущення посадової особи контролюючого органу до проведення інспекційного відвідування.

Посилання позивачки щодо не повідомлення її про розгляд справ про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, суд відхиляє, оскільки матеріали справи містять докази направлення рекомендованим листом зазначених повідомлень від 24.03.2021

Відповідно до положень Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 17.07.2013 № 509 (далі Порядок № 509), справа про накладення штрафу розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому сьомому пункту 2 цього Порядку.

Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Тобто вимоги пунктів 3,4 Порядку № 509 щодо направлення у строки зазначених документів, Головним управлінням виконано.

На думку суду, є необґрунтованим посилання позивачки на невручення поштових відправлень з приводу проведення інспекційних відвідувань, які спрямовані на її адресу.

Слід відмітити, що діюче законодавство не зобов`язує суб`єкта владних повноважень здійснювати заходи для з`ясування причин невручення повідомлення, чи для вжиття додаткових заходів (як-то електронні засоби зв`язку, кур`єрська доставка і т.д.) щодо вручення повідомлення (вимоги).

Так, фізична особа-підприємець зобов`язана забезпечити отримання нею кореспонденції за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. У разі невиконання цього обов`язку особа не вправі посилатись на неотримання нею документів як на обставину, що звільняє її від настання у зв`язку із цим негативних для такого платника наслідків.

Суд звертає увагу на те, що вищеозначене узгоджується із принципом «Leges vigilantibus non dormientibus subveniunt», згідно із яким закони допомагають тим, хто пильнує, а не тим, хто спить.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що наявність в матеріалах справи відомостей про невручення поштових відправлень (з відміткою: «Адресат відсутній за адресою») у жодному разі не вказує на протиправність дій з боку відповідача.

Відповідачем доведено правомірність своїх дій щодо притягнення позивачки до відповідальності за порушення законодавства про працю. У той же час, позивачкою не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Таким чином, враховуючи наведені норми чинного законодавства та встановлені обставини справи, суд доходить висновку, що відповідач не порушував вимоги чинного законодавства України під час проведення перевірки і винесення оскаржуваних рішень.

При вирішенні цієї справи суд враховує, що наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

На переконання суду, питання, які можуть вплинути на результат розгляду даної справи, судом було розглянуто та надано їм оцінку у повній мірі. Відповідно до положень статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Позивачкою не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, а наведені нею доводи спростовані фактичними обставинами справи.

У підсумку, з урахування зазначеного у сукупності, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з того, що статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено відшкодування позивачу витрат зі сплати судового збору у випадку відмови у позові.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 159, 162, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позову фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Шевченко А.В.