Справа № 160/8221/22
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2022-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 вересня 2022 року Справа № 160/8221/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Врони О. В.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо неврахування ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №1 періоду його роботи на посаді «газівник доменної печі» з 01.06.1999 року по 30.07.2000 року включно;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 , до пільгового стажу за Списком №1 періоду його роботи на посаді «газівник доменної печі» з 01.06.1999 року по 30.07.2000 року включно;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з дня її призначення з урахуванням виплачених сум.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що при розгляді його заяви з питання підтвердження стажу роботи для зарахування до пільгового стажу за Списком №1 відповідачем протиправно не було зараховано періоду роботи газівником з 01.06.1999 по 30.07.2000.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.06.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі №160/8221/22. Призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Частиною 2 ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
У відповідності до ч.1ст. 262 КАС України, розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1, 2 ст. 257, ч.1 ст. 260 Кодексу адміністративного судочинства України зазначена справа є справою незначної складності та розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження.
Згідно з ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Через систему «Електронний суд» до Дніпропетровського окружного адміністративного суду 15.07.2022 від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву.
Відповідач не визнає позовних вимог зважаючи на норми п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і Порядок застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до підпунктів «а», «б» статті 13, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383, якими визначено зарахування періодів роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці та за результатами проведення атестації робочих місць.
Факт проведення атестації робочих місць за період роботи позивача газівником доменного цеху в період з 01.06.1999 по 30.07.2000 не підтверджено, що унеможливлює його зарахувати до пільгового стажу за Списком №1.
В період з 15.08.2022 по 02.09.2022 суддя перебувала у відпустці.
Розгляд справи здійснюється після виходу судді з відпустки.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
Позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області і з 05.12.2021 отримує пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до Списку №1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
За заявою позивача з питання підтвердження стажу роботи газівником ЗАТ «Родон Мет» з 01.06.1999 по 21.06.2001 для зарахування до пільгового стажу за Списком №1, Комісією при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 04.03.2022 за №3 прийнято рішення, яким враховуючи наказ ЗАТ «Радон Мет» від 31.07.2000 №155 про підсумки атестації робочих місць за умовами праці, газівники доменних печей доменного цеху атестовані за Списком №1, підтверджено період роботи ОСОБА_1 з 31.07.2000 по 21.06.2001 для зарахування пільгового стажу за Списком №1.
Розглянувши звернення позивача від 28.03.2022 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області листом №8794-7557/Б-03/8-2800/22 від 26.04.2022 повідомило, що підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення здійснюється у відповідності зі Списками №1, №2, затвердженими Кабінетом Міністрів України, які чинні у період роботи працівника, на підставі записів у трудових книжках та уточнюючих довідок, виданих підприємствами, установами, організаціями або їх правонаступниками, відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.
Період, який підлягає зарахуванню до пільгового стажу роботи, визначає підприємство шляхом надання уточнюючої довідки (додаток 5 Порядку №637).
Враховуючи зазначене Пенсійний фонд вказав, що підстав для зарахування до страхового стажу за Списком №1 періоду з 01.06.1999 по 30.07.2000 немає.
Не погодившись з діями Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, які полягають у не зарахуванні ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №1 періодів роботи на посаді «газівник доменної печі» з 01.06.1999 року по 30.07.2000, позивач був змушений звернутись з відповідним позовом до суду .
При вирішенні спору суд виходить з наступного.
Статтею 46 Конституції України гарантовано право громадянам на соціальний захист,
що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Тобто, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, визначені Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Закон № 1058-IV).
За приписами ч.1. ст. 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV передбачено, що працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Аналогічні норми містить і п. а ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Згідно ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Приписами п. 3 Порядку №637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Системний аналіз наведених вище положень дає змогу дійти висновку, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації, з метою визначення права на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
В матеріалах справи наявна копія трудової книжки ОСОБА_1 , яка береться судом в якості первинного джерела інформації про пільговий стаж позивача.
Згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1 01.06.1999 був прийнятий до доменного цеху газівником 3 розряду за переведенням з ВАТ «Костянтинівський металургійний завод» до ЗАТ «РадонМет» відповідно до наказу №156 від 01.06.1999 (запис №8).
ЗАТ «РадонМет» з 09.10.2000 перейменовано на ЗАТ «Костянтинівський чавуноливарний завод» відповідно до розпорядження міського голови №587 від 09.10.2000(запис №9).
21.06.2001 ОСОБА_1 звільнений з ЗАТ «Костянтинівський чавуноливарний завод» за згодою сторін, п. 1 ст. 36 КЗпП України відповідно до наказу №531 від 21.06.2001 (запис №10).
На підтвердження роботи у спірний період, який підлягає зарахуванню до пільгового стажу позивачем надано також копію архівної довідки Виконавчого комітету Костянтинівської міської ради №05-07-07/180 від 24.02.2022, відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працював газівником 3 розряду у доменному цеху у Закритому акціонерному товаристві «РадонМет» з 01 червня 1999 року по 21 червня 2001 року.
В архівній довідці №05-07-07/16 від 05.01.2022 Виконавчий комітет Костянтинівської міської ради повідомив, що в документах про нараховану і сплачену заробітну плату ЗАТ «РадонМет», з 2000 року ЗАТ «Костянтинівський чавуноливарний завод», що надійшли на державне зберігання до архівного відділу Костянтинівської міської ради, містяться відомості щодо нарахованих підсумкових сум « ОСОБА_1 , п№62», з 2000 року « ОСОБА_1 п№86» в період з червня 1999 по червень 2000.
Індивідуальними відомостями про застраховану особу підтверджується сплата у спірний період страхових внесків за позивача.
Таким чином, посилання відповідача на неможливість включення до пільгового стажу спірних періодів у зв`язку із відсутністю уточнюючої довідки щодо особливого характеру роботи суд вважає безпідставними, оскільки те, що позивач працював в спірні періоди на роботах, передбачених Списком №1, підтверджується записами в його трудовій книжці і архівною довідкою №05-07-07/180 від 24.02.2022.
Щодо твердження відповідача про те, що необхідною умовою призначення пенсії за віком на пільгових умовах є також проведення атестації робочого місця, суд зазначає наступне.
Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 затверджено Порядок застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (Порядок №383).
Пунктом 3 Порядку №383 встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
Згідно з п 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 N 442 Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.
Зазначена постанова набула чинності з 21.08.1992. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації (пункти 4, 4.1 Порядку №383).
Відповідно до п. 4.2. Порядку №383 результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.
Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.
Пунктом 10 Порядку №383 установлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку №637.
Пунктами 1-3 Порядку №442 встановлено, що атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.
Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між роботодавцем і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Атестація проводиться згідно з цим Порядком та Методичними рекомендаціями щодо проведення атестації робочих місць за умовами праці, що затверджуються Мінсоцполітики і МОЗ.
При цьому, зі змісту п. 4 Порядку №442 і підп. 1.5 п. 1 Методичних рекомендацій вбачається, що відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.
Тобто, сам робітник у випадку не проведення, несвоєчасного проведення атестації, або відсутності відомостей про її проведення в трудовій книжці, не несе відповідальності.
До того ж , відповідно до наведеної Верховним Судом у постанові від 10.07.2018 у справі №227/545/17 правової позиції, обов`язок проведення атестації робочих місць покладено законодавством на керівників підприємств, а тому її несвоєчасне проведення або неповне проведення не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист.
З урахуванням викладеного, з метою повного захисту прав, свобод, інтересів позивача, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.
Згідно ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.
За приписами ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи по суті керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Верховенство права є найважливішим принципом правової держави. Змістом цього принципу є пріоритет (тобто верховенство) людини, її прав та свобод, які визнаються найвищою соціальною цінністю в Україні. Цей принцип закріплено у ст. 3 Конституції України.
Відповідно до вимог ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Тобто, ці норми одночасно покладають обов`язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.
Належних і достатніх доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідач під час розгляду справи не надав.
Таким чином, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, виходячи із вищенаведеного законодавства, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.
Відповідно до копії посвідчення серії НОМЕР_2 від 30.04.2015 позивач є учасником бойових дій, а отже на підставі п. 13 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.
У зв`язку з наведеним розподіл судового збору не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 242-246,255,262,295 КАС України, суд, -
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо неврахування ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №1 періоду його роботи на посаді «газівник доменної печі» з 01.06.1999 року по 30.07.2000 року включно.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Врона