Справа № 120/4138/22
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2022-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

05 вересня 2022 р. Справа №120/4138/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Яремчука Костянтина Олександровича, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення (Лівобережне) Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з позовною заявою звернувся ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення (Лівобережне) Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що є учасником війни, а тому має право на пільги, встановлені статтею 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22 жовтня 1993 року №3551-ХІІ (далі - Закон №3551-ХІІ), зокрема, 50-процентну знижку плати за користування житлово-комунальними послугами.

Однак, відповідач відмовив у наданні позивачу такої пільги з посиланням на перевищення розміру середньомісячного сукупного доходу сім`ї позивача в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців над величиною доходу, який надає право на податкову соціальну пільгу.

Позивач не погоджується із такими доводами органу соціального захисту та вважає, що відповідачем не враховано рішення Конституційного Суду України від 18 грудня 2018 року №12-р/2018 у справі №1-6/2018(2791/15), в якому зроблено висновок про те, що надання пільг особам, на яких поширюється дія Закону №3551-ХІІ, не має залежати від матеріального становища їхніх сімей, та не повинно обумовлюватися відсутністю фінансових можливостей держави.

Відтак, позивач звернувся до суду з цим позовом з вимогами визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання йому як учаснику війни пільг на оплату житлово-комунальних послуг, передбачених пунктом 5 частини 1 статті 14 Закону №3551-ХІІ, а також зобов`язати відповідача з 01 січня 2022 року здійснити нарахування пільг на оплату за користування житлово-комунальними послугами.

Ухвалою від 31 травня 2022 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

23 червня 2022 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідно до пунктів 4, 5, 6 частини 1 статті 14 Закону №3551-ХІІ учасники війни мають право на 50-відсоткову знижку плати за користування житлом (квартирна плата) в межах норм, передбачених чинним законодавством (21 кв. метр загальної площі житла на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю), 50-відсоткову знижку плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання, а також 50-відсоткову знижку вартості палива, в тому числі рідкого, в межах норм, встановлених для продажу населенню, для осіб, які проживають у будинках, що не мають центрального опалення. Разом із тим, частиною 6 статті 14 Закону №3551-ХІІ визначено, що пільги, передбачені пунктами 1, 2, 4, 5, 6 та 18 частини 1 цієї статті, надаються за умови, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Так, постановою Кабінету Міністрів України від 04 червня 2015 року №389 затверджено "Порядок надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім`ї", дія якого поширюється на окремі категорії пільговиків, в тому числі на учасників війни, які мають право на пільги згідно із Законом №3551-ХІІ. За приписами пункту 3 згаданого Порядку пільги, зазначені у пункті 1 цього Порядку, надаються за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів за умови, що середньомісячний сукупний дохід сім`ї пільговика в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу. Відповідно до пункту 8 зазначеного Порядку пільговики, до сукупного доходу сім`ї яких входять доходи, визначені пунктом 5 цього Порядку (крім пенсії та соціальної допомоги), або до складу сім`ї яких входять працездатні особи, подають до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення декларацію про доходи сім`ї пільговика за формою згідно з додатком, а також довідки про доходи свої та членів сім`ї (крім довідок про розмір пенсії та соціальної допомоги) за шість місяців, що передують місяцю звернення, або документи, що підтверджують відсутність доходів за такий період. У разі неподання документів, передбачених абзацом першим цього пункту, структурний підрозділ з питань соціального захисту населення повідомляє пільговика про необхідність подання відповідних документів для визначення права на отримання пільг. Так, Департаментом соціальної політики Вінницької міської ради встановлено, що середньомісячний розмір доходу позивача станом на 01 січня 2022 року за попередні шість місяців перевищує 3470 гривень, тобто перевищує величину доходу, яка дає право на додаткову соціальну пільгу. За наведених обставин, на думку відповідача, підстави для задоволення адміністративного позову відсутні.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 від 01 вересня 2005 року, позивач є учасником війни та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників війни.

Довідкою Управління праці та соціального захисту населення Замостянської районної ради м. Вінниці вих. №4/1230 від 15 квітня 2005 року підтверджується те, що позивач включений до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги.

Водночас, у іншій довідці Управління соціального захисту населення (Лівобережне) Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради вих. №143025 від 18 травня 2022 року йдеться про те, що ОСОБА_1 включений до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги як учасник війни (без пільг на житлово-комунальні послуги).

18 березня 2022 року позивач звернувся до Департаменту житлового господарства Вінницької міської ради із заявою, у якій просив надати інформацію про підстави позбавлення його пільг на житлово-комунальні послуги, які передбачені частиною 1 статті 14 Закону №3551-ХІІ.

Листом Департаменту житлового господарства Вінницької міської ради вих. №С/20/13844/0120 від 01 квітня 2022 року ОСОБА_1 повідомлено про те, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04 червня 2015 року №389 "Про затвердження Порядку надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім`ї" пільги на оплату житлово-комунальних послуг надаються за умови, якщо середньомісячний сукупний дохід сім`ї у розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу (з січня 2022 року 3470,00 гривень). Оскільки розмір середньомісячного доходу за попередні шість місяців перевищує 3470 гривень (величину доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу), надання пільг по оплаті за житлово-комунальні послуги та абонентній платі за користування квартирним телефоном не було поновлено з січня 2022 року. За більш детальною інформацією позивачеві було рекомендовано звернутись до Управління соціального захисту населення (Лівобережне) Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради.

В подальшому позивач звернувся до Управління соціального захисту населення (Лівобережне) Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради із відповідною заявою.

За наслідком розгляду цієї заяви відповідач надав довідку вих. №143025 від 18 травня 2022 року.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовий статус ветеранів війни, створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяння формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них врегульовано Законом № 3551-XII.

Статтею 14 вказаного Закону визначені пільги для учасників війни.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 14 Закону №3551-XII учасникам війни надаються такі пільги, зокрема, 50-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання. Площа житла, на яку надається знижка, при розрахунках плати за опалення становить 21 кв. метр опалювальної площі на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю. Для сімей, що складаються лише з непрацездатних осіб, надається 50-процентна знижка за користування газом для опалювання житла на подвійний розмір нормативної опалювальної площі (42 кв. метри на кожну особу, яка має право на знижку плати, та 21 кв. метр на сім`ю).

Згідно з частиною другою статті 14 Закону №3551-XII пільги щодо плати за житло, комунальні послуги та паливо, передбачені, зокрема, пунктом 5 цієї статті, надаються учасникам війни та членам їх сімей, що проживають разом з ними, незалежно від виду житла чи форми власності на нього.

Частиною третьою статті 14 Закону №3551-XII передбачено, що площа житла, на яку нараховується 50-процентна знижка плати, передбачена пунктами 4 і 5 частини першої цієї статті, визначається в максимально можливому розмірі в межах загальної площі житлового приміщення (будинку) згідно з нормами користування (споживання), встановленими цими пунктами, незалежно від наявності в складі сім`ї осіб, які не мають права на знижку плати.

Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року №76-VIII статтю 14 Закону №3551-ХІІ доповнено частиною шостою, яка передбачала, що пільги, передбачені пунктами 1, 2, 4, 5, 6 та 18 частини першої цієї статті, надаються за умови, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У той же час, рішенням Конституційного Суду України від 18 грудня 2018 року №12-р/2018 частину шосту статті 14 визнано такою, що не відповідає Конституції України.

Так, Конституційний Суд України в рішенні від 18 грудня 2018 року №12-р/2018 зазначив, що встановивши у частині шостій статті 14, частині другій статті 16 Закону №3551-XII умову для отримання окремих пільг, держава переклала обов`язок щодо соціального захисту учасників війни, осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, на членів їхніх сімей, що не відповідає суті конституційних гарантій щодо забезпечення соціального захисту цих осіб. Такий підхід нівелює позитивний обов`язок держави щодо соціального захисту вказаних осіб та членів їхніх сімей у розумінні частини п`ятої статті 17 Конституції України.

Конституційний Суд України вважає, що забезпечення державою соціального захисту осіб, які відповідно до обов`язку, покладеного на них частиною першою статті 65 Конституції України, захищали Вітчизну, суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України, та членів їхніх сімей згідно з частиною п`ятою статті 17 Конституції України в поєднанні з частиною першою цієї статті означає, що надання пільг, інших гарантій соціального захисту ветеранам війни, особам, на яких поширюється чинність Закону №3551-XII, не має залежати від матеріального становища їхніх сімей та не повинне обумовлюватися відсутністю фінансових можливостей держави.

При цьому, Конституційний Суд України вказаним рішенням від 18 грудня 2018 року №12-р/2018 відтермінував на три місяці втрату чинності частини шостої статті 14 Закону №3551-XII з метою відновлення державою попереднього рівня соціального захисту учасників війни або встановлення альтернативних варіантів компенсації скасованих пільг, виділення коштів у Державному бюджеті України, та внесення відповідних змін до законів України.

Отже, з 19 березня 2019 року (після збігу тримісячного строку з дня прийняття рішення Конституційного Суду України) частина шоста статті 14 Закону №3551-XII втратила чинність та застосуванню не підлягає.

Тобто, починаючи з 19 березня 2019 року при наданні пільг учасникам війни не враховується умова, яка була передбачена частиною шостою статті 14 Закону №3551-XII, згідно із якою розмір середньомісячного сукупного доходу сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців має не перевищувати величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Слід зауважити, що дане рішення Конституційного Суду України не було враховано при розгляді звернення позивача щодо відновлення права на отримання пільг по оплаті житлово-комунальних послуг.

Суд також звертає увагу на позицію Конституційного Суду України щодо забезпечення державою соціального захисту осіб, які відповідно до обов`язку, покладеного на них частиною першою статті 65 Конституції України, захищали Вітчизну, суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України, та членів їхніх сімей згідно з частиною п`ятою статті 17 Конституції України в поєднанні з частиною першою цієї статті означає, що надання пільг, інших гарантій соціального захисту ветеранам війни, особам, на яких поширюється чинність Закону №3551-XII, не має залежати від матеріального становища їхніх сімей та не повинне обумовлюватися відсутністю фінансових можливостей держави.

Враховуючи обов`язок держави відновити попередній рівень соціального захисту учасників війни, суд виходить з наявності у позивача права на отримання соціальних пільг у розмірі не меншому ніж той, який існував до внесення змін Законом №76-VIII від 28 грудня 2014 року до статті 14 Закону №3551-XII.

При цьому посилання відповідача на норми Порядку надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім`ї, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 червня 2015 року №389, суд вважає безпідставними, оскільки ця постанова була прийнята на реалізацію приписів Закону України від 28 грудня 2014 р. №76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України", норми якого, як було вказано вище, визнані неконституційними.

Таким чином, суд доходить до висновку, що позивач має право на отримання пільг на оплату за користування житлово-комунальними послугами, передбаченими пунктом 5 частини першої статті 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" як учасник війни, оскільки наявність у позивача статусу учасника війни дає йому безумовне право на такі пільги.

Відтак, слід визнати протиправною бездіяльність відповідача, що полягає в ненаданні пільг з оплати послуг за користування житлово-комунальними послугами, передбаченими пунктом 5 частини 1 статті 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", з 01 січня 2022 року.

З огляду на те, що суд дійшов висновку про допущення відповідачем протиправної бездіяльності щодо ненадання пільг з оплати послуг за користування житлово-комунальними послугами з 01 січня 2022 року, а тому задоволенню підлягає також і позовна вимога щодо зобов`язання відповідача здійснити нарахування пільг на оплату за користування житлово-комунальними послугами, передбаченими пунктом 5 частини 1 статті 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", з 01 січня 2022 року.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що за наведених у позовній заяві мотивів і підстав позовні вимоги підлягають задоволенню.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а інших витрат у справі не встановлено, питання про їх розподіл не вирішується.

Керуючись статтями 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення (Лівобережне) Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради, що полягає в ненаданні ОСОБА_1 пільг за користування житлово-комунальними послугами, передбаченими пунктом 5 частини 1 статті 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", з 01 січня 2022 року.

Зобов`язати Управління соціального захисту населення (Лівобережне) Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради з 01 січня 2022 року нарахувати ОСОБА_1 пільги на оплату за користування житлово-комунальними послугами, що передбачені пунктом 5 частини 1 статті 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 )

Відповідач: Управління соціального захисту населення (Лівобережне) Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради (місцезнаходження: 21001, м. Вінниця, вул. Замостянська, буд. 7)

Повний текст рішення суду складено 05.09.2022

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович