Справа № 205/1285/22
Суддя: Остапенко Н. Г.
Дата ухвалення: 2022-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

12.09.2022 Єдиний унікальний номер 205/1285/22
Єдиний унікальний номер судової справи 205/1285/22
Номер провадження 2-а/205/51/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2022 року

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Шевцової М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі, -

ВСТАНОВИВ:

15.02.2022 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла адміністративна позовна заява ОСОБА_1 до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі.

Позов обґрунтовано тим, що 20.12.2021 року головним спеціалістом-інспектором (далі - Інспектор) з паркування відділу контролю за паркуванням інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради (далі - Інспекція) Колісником І.І. винесено постанову РАП № 393085858 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. У постанові зазначено, що 20.12.2021 року транспортним засобом «Toyota Corolla», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснено стоянку в районі будинку, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул.. Ливарна, 15, чим порушено вимоги пп. б) п. 15.10. розділу 15 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР) стоянка на тротуарах (крім місць позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими табличками).

У позові вказано, що позивач дійсно ненадовго зробив зупинку транспортного засобу, однак, у місці та способом, що дозволено ПДР і де для руху пішоходів залишалося не менше 2 метрів. Позивач вважає вказану постанову протиправною, оскільки його автомобіль було припарковано із дотриманням умов, передбачених п.п. в) п. 15.10. ПДР.

На підставі викладеного просить скасувати вищезазначену постанову та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.04.2022 року, після усунення недоліків позовної заяви, її прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі.

07.07.2022 року від представника Інспекції Жари О.І. надійшов відзив на позов, в якому вона заперечувала проти задоволення позову. Заперечення обґрунтовані тим, що 20.12.2021 року Інспектором було виявлено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме: стоянка на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими табличками) транспортного засобу «Toyota Corolla», реєстраційний номер НОМЕР_1 , за адресою: м. Дніпро, вул. Ливарна, 15, чим порушено вимоги пп. б) п. 15.10. розділу 15 ПДР. Інспектором здійснено фото фіксацію обставин порушення та розміщено повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності до постанови ІД № 00529260 на лобовому склі транспортного засобу позивача. Після встановлення відповідальної особи у відповідності до вимог ст. 279? та 14? КУпАП Інспектором винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серія РАП № 393085858 від 20.12.2021 року згідно з ч. 5 ст. 279?, ст.ст. 283, 284 КУпАП без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Постанову направлено позивачу рекомендованим листом на адресу реєстрації місця проживання позивача. Отже, постанова винесена відповідно до закону. З матеріалів фото фіксації чітко видно, що транспортний засіб позивача здійснив стоянку не на краю тротуару, що примикає до проїзної частини (що передбачено п.п. в) п. 15.10. ПДР), а безпосередньо посеред тротуару, тому позивачем було порушено саме п.п. б) п. 15.10 ПДР. На підставі викладеного просить відмовити в задоволенні позову.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, просив задовольнити.

Належним чином повідомлена про час, місце та дату розгляду справи представник відповідача Жара О.І. у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, у відзиві просила в задоволенні позову відмовити.

Згідно ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, доходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

У судовому засіданні встановлено, що згідно з постановою серії РАП № 393085858 від 20.12.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, прийнятої головним спеціалістом-інспектором Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Колісником І.І., на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме за те, що 20.12.2021 року о 12 годині 45 хвилини транспортним засобом «Toyota Corolla», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснено стоянку на тротуарі в районі будинку за адресою: м. Дніпро, вул.. Ливарна, 15, чим порушено вимоги пп. б) п. 15.10. розділу 15 ПДР.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного.

Охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством є завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Частиною 1, 2 ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Велика палата Верховного Суду у своїй постанові від 25.06.2020 року у справі № 520/2261/19 вказала, що визначений статтею 77 КАС України обов`язок відповідача суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного ч. 1 цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Частина 1 статті 122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - з накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти (станом на дату винесення спірної постанови) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 1.9. Правил дорожнього руху передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Підпунктом б) п. 15.10. ПДР встановлено, що стоянка забороняється на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками).

Відповідно до п. 1.10. ПДР:

тротуар - це елемент дороги, призначений для руху пішоходів, який прилягає до проїзної частини або відокремлений від неї газоном;

стоянка це припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов`язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу.

З представлених фотографій чітко вбачається, що 20.12.2021 року з 12 години 39 хвилин по 12 годину 46 хвилин, тобто більше 5 хвилин транспортним засобом «Toyota Corolla», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснено стоянку на тротуарі поблизу адреси: м. Дніпро, вул. Ливарна, 15 (а.с.40).

Позивач, посилаючись на п.п. «в» п. 15.10 ПДР, який визначає, що стоянка забороняється на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м, вказує, що його автомобіль було розташовано таким чином, що він не створював перешкоди для руху пішоходів та інших учасників руху, для руху пішоходів залишалось більше 2 м, відтак, відсутній факт порушення ПДР, так само як і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП України.

Зі змісту норми п.п. «в» п. 15.10 ПДР України слідує, що водій наділяється правом на здійснення стоянки автомобіля на тротуарі за умови одночасного дотримання трьох вимог, а саме: стоянка здійснюється легковим автомобілем та мотоциклом; стоянка здійснюється на краю тротуару; стоянка здійснюється таким чином, що для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м.

Оскільки матеріалами фотофіксації підтверджується здійснення позивачем стоянки безпосередньо на тротуарі, а не на краю тротуару, посилання позивача щодо дотримання останнім п.п. «в» п. 15.10 ПДР є необґрунтованим та судом до уваги не приймається.

Отже, позивачем як власником транспортного засобу порушено п.п. б) п. 15.10. ПДР.

Виходячи із місця розташування транспортного засобу на тротуарі, дії кваліфіковано Інспектором за ч. 1 ст. 122 КУпАП вірно.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що оскаржувана постанова є правомірною, факт порушення ПДР знайшов своє підтвердження в матеріалах справи, позивач є суб`єктом відповідальності за вказане правопорушення, постанова винесена уповноваженою на те особою із дотриманням передбаченої законом процедури.

Зважаючи на вказане, суд доходить висновку, що заявлений позов є безпідставним та задоволенню не підлягає.

З огляду на відмову у задоволенні позову, понесені позивачем судові витрати компенсації не підлягають.

Керуючись ч. 1 ст. 6, 14-2, 122, 245-247, 251, 258, 279-3, 283, 287, 289 КУпАП, ст.2, 8, 9, 72-77, 78, 139, 205, 241-246, 250, 286, 292, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі.

Судові витрати, понесені позивачем, покласти на нього.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Н.Г.Остапенко