Справа № 679/1313/21
Суддя: Стасюк Р. М.
Дата ухвалення: 2022-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/679/6/2022
Справа № 679/1313/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2022 року м. Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області в складі:

судді Стасюка Р.М.,

секретаря судового засідання Плазій Н.В.,

представника позивача адвокат Мельник І.А.,

представника відповідача Управління державного агентства рибного господарства у Хмельницькій області Державного агентства меліорації та рибного господарства України - Саєнко О.Д.,

представника третьої особи ВП ХАЕС - Максимчука О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Нетішин адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління державного агентства рибного господарства у Хмельницькій області Державного агентства меліорації та рибного господарства України, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача ВП ХАЕС ДП НАЕК «Енергоатом» про визнання протиправною та скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління державного агентства рибного господарства у Хмельницькій області Державного агентства меліорації та рибного господарства України, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення №002496 від 12 вересня 2021 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що оскаржуваною постановою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 85 КУпАП за те, що він 12 вересня 2021 року приблизно о 07 годині 50 хвилин здійснював вилов водних біоресурсів на підвідному каналі водоймі-охолоджувачі ХАЕС поблизу м. Нетішин за допомогою трьох вудок, чим порушив пп.2 п.3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України №19 від 15 лютого 1999 року. Позивач вважає, що вказана постанова винесена всупереч норм Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки відповідачем порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача. Зокрема на момент складення оскарженої постанови інспекторами не було надано наказу про проведення рибоохоронного рейду в якому визначено склад рейдової групи, дата початку та закінчення проведення рибоохоронного рейду, рибогосподарські водні об`єкти в районі діяльності територіального органу Держрибагенства та межі відповідних адміністративних територій, на яких заплановано проведення рибоохоронного рейду, що унеможливлює перевірку повноважності інспекторів щодо здійснення рейду на водоймі-охолоджувачі ВП ХАЕС.

Позивач у позові вказує, що оскаржена постанова була складена інспекторами Управління державного агентства рибного господарства у Хмельницькій області на забороненій для вільного обігу території, а тому така разом з іншими адміністративними матеріалами є недопустимими доказами.

Окрім того, позивач вважає, що необхідною умовою для встановлення вини у інкримінованому йому порушенні є процес здійснення рибальства та наявність результатів рибальства - вилов риби. Проте у протоколі та постанові зазначено, що риби не було виявлено, а були лише посилання на наявність трьох вудок, що, на думку позивача, жодним чином не свідчить про здійснення вилову та те, що вудка належить саме йому, що вказує на відсутність складу адміністративного правопорушення, у вчиненні якого його звинувачують. При цьому, позивач зауважує, що у оскарженій постанові не вірно зазначено місце вчинення адміністративного правопорушення, а саме вказано водойма-охолоджувач ВП ХАЕС, водночас підвідний канал є лише частиною такої водойми.

Також у позові зазначено, що постанова у справі про адміністративне правопорушення складена неуповноваженою на те особою та за участю свідків вказаного порушення, які були працівники Управління Державного агентства рибного господарства у Хмельницькій області, які є зацікавленими особами, та не можуть бути свідками. Зважаючи на зазначене, позивач вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 85 КУпАП, тому постанова підлягає скасуванню.

12 листопада 2021 року представник відповідача в установлений термін подав до суду відзив на позовну заяву в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, посилаючись на їх безпідставність. Відповідач також у відзиві вказує, що матеріали справи містять належні та допустимі докази вчинення позивачем адміністративного порушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення, під час складення протоколу від 12 вересня 2021 та постанови від 12 вересня 2021 процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення не було порушено, оскаржена постанова складена уповноваженою на це особою. Представник відповідача у відзиві зауважив на тому, що позивачем у позові невірно зазначено, що в оскарженій постанові не вказано вірно місце вчинення, оскільки в пункті п`ятому вказаної постанови зазначено місце вчинення адміністративного правопорушення підвідний канал водойми-охолоджувача ХАЕС. Також представник відповідача звернув увагу у відзиві на те, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення правил рибальства не має значення те чи було здобуто водні біоресурси чи ні, адміністративне стягнення накладається за сам факт незаконного вилову водних біоресурсів. Поряд з цим представник відповідача у відзиві висловив свою незгоду з твердженнями позивача з приводу складення оскарженої постанови за участю упереджених свідків - працівників державного агентства рибного господарства у Хмельницькій області, вказуючи, що діючим законодавством не встановлено заборони щодо залучення як свідків посадових осіб органу адміністративно-деліктної юрисдикції.

23 листопада 2021 року представником позивача було подано відповідь на відзив, в якому остання заперечила щодо доводів представника відповідача, та що згідно даного відзиву відповідачем не наведено жодного аргументу стосовно правомірності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Звернула увагу представник позивача у відповіді на те, що водойма охолоджувач ВП ХАЕС не відноситься до рибогосподарських водних об`єктів та має спеціальне призначення, що виявляється забезпечення роботи АЕС, перебування інспекторів рибоохоронного патруля на забороненій території є порушенням безпеки спеціального об`єкта, а доступ інспекторів рибоохоронного патруля до водойми охолоджувача не регулюється правовими актами.

03 грудня 2021 року представником позивача було подано клопотання про залучення третьої особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача ВП ХАЕС ДП НАЕК «Енергоатом». В обґрунтування клопотання вказано, що в межах даної справи підлягає до встановлення статус водойми охолоджувача ВП ХАЕС. В свою чергу останній може надати належні пояснення та надати відповідні копії документів.

07 червня 2022 року третя особа подала до суду пояснення щодо позову. Просить поновити строк для подання пояснень та приєднати їх до матеріалів справи. Позовні вимоги позивача просить задовольнити повністю.

Будь-яких інших заяв та клопотань по суті учасниками справи до суду не подавались.

Ухвалою від 25 жовтня 2021 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників.

Будь-яких інших процесуальних дій суд не вчиняв.

Заслухавши учасників справи, дослідивши подані суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає про таке.

З матеріалів справи судом встановлено, що 12 вересня 2021 головним державним інспектором відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» Басуном В.П. складено відносно позивача протокол про адміністративне правопорушення №002496.

Згідно з вказаним протоколом ОСОБА_1 , 12 вересня 2021 року приблизно о 07 годині 50 хвилин здійснював вилов водних біоресурсів на підвідному каналі водоймі-охолоджувачі ХАЕС поблизу м.Нетішин за допомогою трьох вудок, чим порушив пп.2 п.3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України №19 від 15 лютого 1999 року.

Своїми діями ОСОБА_1 , порушив пп. 2 п. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України №19 від 15 лютого 1999 року., тобто вчинив адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачено ч. 3 ст. 85 КУпАП. При цьому риби не виловив.

Згідно з наявною в матеріалах справи копією протоколу про адміністративне правопорушення №009303 від 12 вересня 2021 року, ОСОБА_1 відмовився дачі пояснень.

У протоколі зазначено, що справа буде розглянута на місці вчинення адміністративного правопорушення 12 вересня 2021 року, ознайомитись з повідомленням про місце і строк розгляду справи ОСОБА_1 також відмовився.

В подальшому 12 вересня 2021 року, розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, головним державним інспектором відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» Басуном В.П. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення №002496 від 12 вересня 2021 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно з якою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч. 6 ст. 55 Конституції України закріплено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про тваринний світ» об`єктами тваринного світу, на які поширюється дія цього Закону України, є у тому числі риби в усьому їх видовому і популяційному різноманітті та на всіх стадіях розвитку, які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи в неволі.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про тваринний світ» дикі тварини, які перебувають у стані природної волі в межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, інші об`єкти тваринного світу, на які поширюється дія цього Закону і які перебувають у державній власності, а також об`єкти тваринного світу, що у встановленому законодавством порядку набуті у комунальну або приватну власність і визнані об`єктами загальнодержавного значення, належать до природних ресурсів загальнодержавного значення.

Основні засади діяльності та державного регулювання в галузі рибного господарства, збереження та раціонального використання водних біоресурсів, порядок взаємовідносин між органами державної влади, місцевого самоврядування і суб`єктами господарювання, які здійснюють рибогосподарську діяльність у внутрішніх водних об`єктах України визначені Законом України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» .

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» державне управління та регулювання у галузі рибного господарства здійснюють Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері рибного господарства та рибної промисловості, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері рибного господарства, та інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх повноважень, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 року №895 затверджено Положення про Державне агентство меліорації та рибного господарства України (Держрибагентство).

Пунктом 1 Положення про Держрибагентство передбачено, що є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, регулювання рибальства, безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства, меліорації земель та експлуатації державних водогосподарських об`єктів комплексного призначення, міжгосподарських зрошувальних і осушувальних систем.

Згідно із ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають, зокрема, такі повноваження: давати обов`язкові до виконання письмові вказівки (приписи) про усунення порушень у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів; перевіряти документи на право використання водних біоресурсів, зупиняти транспортні (у тому числі плавучі) засоби та проводити огляд речей, транспортних (у тому числі плавучих) засобів, знарядь рибальства, добутої продукції та інших предметів; вилучати в осіб, які порушують законодавство у галузі охорони і використання водних біоресурсів, знаряддя добування водних біоресурсів, транспортні (у тому числі плавучі) засоби, обладнання та предмети, що були знаряддями правопорушення, незаконно добуті водні біоресурси, а також відповідні документи на них; проводити у випадках, встановлених законом, фотографування, звукозапис, фото- і відеозйомку як допоміжні засоби для запобігання і виявлення порушень законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів; безперешкодного доступу до території (у тому числі об`єктів природно-заповідного фонду) і приміщень підприємств, установ та організацій, які здійснюють добування, утримання, зберігання або переробку водних біоресурсів, з метою здійснення контролю за дотриманням вимог законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів; визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками; складати протоколи та розглядати в установленому законом порядку справи про адміністративні правопорушення у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів; вилучати знаряддя добування (вилову) водних біоресурсів, транспортні засоби, обладнання та предмети, що були знаряддями правопорушення у галузі охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, а також незаконно добуті водні біоресурси у разі неможливості встановлення власника зазначеного майна; здійснювати перевірку знарядь добування, контролювати їх кількість, перевіряти відповідність вимогам законодавства у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів.

Аналогічні повноваження надані органам рибоохорони, як природоохоронним органам статтею 60 Закону України «Про тваринний світ» та пунктом 6 Порядку проведення рибоохоронних рейдів, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 23 жовтня 2018 року №512.

Пунктом 4 Розділу ІІІ Порядку проведення рибоохоронних рейдів, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 23 жовтня 2018 року №512 передбачено, що під час проведення рибоохоронних рейдів посадові особи рейдової групи забезпечують дотримання законодавства у галузі рибного господарства, здійснення заходів із запобігання, виявлення та припинення правопорушень, передбачених статтею 50,частинами третьою - п`ятою статті 85,статтями 85-1, 86-1, 88-1, 90, 91-2, статтею 164- в частині порушення порядку провадження господарської діяльності, пов`язаної з добуванням і використанням риби та інших водних біоресурсів,статтею 188-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Статтею 34 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» та статтею 35 Закону України «Про тваринний світ», визначено, що користувачі водних біоресурсів зобов`язані безперешкодно допускати в місця відтворення, добування, зберігання, утримання, на рибоприймальні пункти та місця реалізації водних біоресурсів, на рибальські судна та інші плавучі засоби, зайняті в технологічному процесі, представників центральних органів виконавчої влади, які здійснюють державний контроль за провадженням рибогосподарської діяльності, надавати на їх вимогу документи щодо обліку та використання водних біоресурсів, своєчасно виконувати їхні вимоги та письмові розпорядження, які базуються на засадах цього Закону та інших нормативно-правових актів у галузі рибного господарства.

Відповідно до вимог ч. 1ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону.

Судом встановлено, що на підставі оскарженої постанови позивача притягнуто державним інспектором до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 85 КУпАП у зв`язку з встановленням факту того, що ОСОБА_1 , 12 вересня 2021 року приблизно о 07 годині 50 хвилин здійснював вилов водних біоресурсів на підвідному каналі водоймі-охолоджувачі ХАЕС поблизу м. Нетішин за допомогою трьох вудок, чим порушив пп.2 п.3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України №19 від 15 лютого 1999 року, тобто вчинив адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачено ч. 3 ст. 85 КУпАП. При цьому риби не виловив.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 85 КУпАП порушення правил рибальства - тягне за собою попередження або накладення штрафу на громадян від двох до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і попередження або накладення штрафу на посадових осіб - від десяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При вирішенні даного позову суд зауважує, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 009303 від 12 вересня 2021 року, на підставі якого винесено оскаржену постанову, державним інспектором встановлено факт здійснення позивачем вилову водних біоресурсів у забороненому місці - на підвідному каналі водоймі-охолоджувачі ХАЕС поблизу м.Нетішин. Вказаний факт підтверджено свідками, зазначеними у протоколі.

Правила любительського і спортивного рибальства, затверджені наказом Державного комітету рибного господарства України від 15 лютого 1999 року №19 (далі Правила), регламентують норми лову (добування), заборонені місця, терміни заборони лову (добування) водних живих ресурсів, мінімальний розмір риб та інших водних живих ресурсів, умови проведення спортивних змагань з рибальства і підводного полювання, район дії, дозволені та заборонені знаряддя і способи лову та інше

Згідно з підпунктом 2 пункту 3.15 Правил забороняється лов водних живих ресурсів у каналах теплоенергоцентралей, підвідних та скидних каналах електростанцій.

Щодо посилання позивача на порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача, суд зазначає, що згідно з правовою позицією Верховного Суду у справі № 820/4810/2018, процедурні порушення, допущені суб`єктом владних повноважень під час розгляду справи про адміністративні правопорушення не можуть бути обставиною, яка звільняє від відповідальності, у разі підтвердження факту правопорушення.

Частиною 1статті 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В силу ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Порядок провадження у справах про адміністративні правопорушення визначається КУпАП, Інструкцією з оформлення органами рибоохорони матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженою наказом Міністерства аграрної політики України 09 квітня 2003 року №101, яка визначає порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення посадовими особами органів рибоохорони.

Відповідно до п. 2.6., 2.7. Інструкції №101 протокол складається на місці виявлення правопорушення. У разі неможливості скласти його на місці виявлення правопорушення, якщо складання протоколу є обов`язковим, інспектори рибоохорони можуть доставляти порушника (ів) до органів місцевого самоврядування та/або органів внутрішніх справ.

При складанні протоколу слід чітко викладати всі відомості, передбачені формою протоколу, звертаючи особливу увагу на точність і повноту викладення складу порушення, які саме речі, предмети і документи вилучені за фактом викритого порушення, їх індивідуальні ознаки, кількість, номери тощо.

Вилучені речі й документи зберігаються до розгляду справи про адміністративні правопорушення у місцях, визначених посадовими особами органів рибоохорони, яким надано право розгляду таких справ або прийняття рішення щодо направлення їх на розгляд до суду.

Згідно з п. 2.8. Інструкції протокол підписується особою, яка його склала, порушником і свідками, якщо вони є.

У разі відмови порушника підписати протокол у ньому робиться запис про це, який засвідчується підписом особи, яка склала протокол, та іншими особами, які брали участь у виявленні правопорушення, що було здійснено інспектором.

Поряд з цим порушник має право додати до протоколу пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви відмови від підпису, проте позивач не скористався таким правом.

Відповідно до п. 2.9. Інструкції особа, яка склала протокол, повідомляє порушнику про місце і час розгляду справи щодо адміністративного правопорушення, роз`яснює його права та обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що розгляд протоколу про адміністративне правопорушення та складання постанови за результатами розгляду адміністративних матеріалів здійснений неуповноваженою на те особою.

Надаючи правову оцінку наведеним доводам позивача, суд зауважує, що відповідно до п.7 Положення про Державне агентство меліорації та рибного господарства України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 року №895, Держрибагентство (орган рибоохорони) здійснює свої повноваження безпосередньо, а також через утворені в установленому порядку територіальні органи (органи рибоохорони).

Відповідно до ст. 240 КУпАП органи рибоохорони розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням правил рибальства та охорони рибних запасів, передбачені статтею 50, частиною третьою статті85, статтями 86-1, 91-2 і 188-5 цього Кодексу. Від імені органів рибоохорони розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право: Головний державний інспектор рибоохорони України, головні державні інспектори рибоохорони в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, провідні державні інспектори рибоохорони, старші державні інспектори рибоохорони.

Правовими висновками, викладеними у постановах Касаційного адміністративного суду у справах №162/445/16-а, №712/9528/16-а, №405/2109/16 визначено, що до посадових осіб, які мають повноваження складати протоколи та розглядати в установленому законом порядку справи про адміністративні правопорушення у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів також належать і головні державні інспектори рибоохорони.

Поряд з цим положення КУпАП не містять заборон щодо складання протоколу та постанови про адміністративне правопорушення однією і теж посадою особою. При цьому, суд вважає необхідним вказати на те, що відповідачем у справах, в яких оскаржуються, зокрема, рішення, ухвалені в результаті здійснення державного контролю та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах.

Аналогічна правова позиція викладена у пункті 34 Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 02 вересня 2020 року у справі № 162/445/16-а.

Відтак, відповідачем дотримано вимоги ст.ст. 268, 277, 279 КУпАП.

Безпідставним, на думку суду, є посилання позивача на те, що працівники відповідача незаконно проникли на територію ВП ХАЕС де виявили позивача, оскільки, відповідно до підпункту 6.14 пункту 6 Положення про органи рибоохорони Державного агентства рибного господарства України, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №26 від 19 січня 2012 року управління має право безперешкодного доступу до території (у тому числі об`єктів природно-заповідного фонду) і приміщень підприємств, установ та організацій, які здійснюють добування, утримання, зберігання або переробку водних біоресурсів, з метою здійснення контролю за дотриманням вимог законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів.

Щодо посилання позивача на те, що не конкретизовано в оскарженій постанові місце вчинення адміністративного правопорушення, то суд такі відхиляє та погоджується з аргументами відповідача з даного приводу, а саме те, що в пункті п`ятому оскарженої постанови зазначено місце вчинення адміністративного правопорушення підвідний канал водойми-охолоджувача ХАЕС, де згідно Правил заборонено лов водних живих ресурсів.

З тих же підстав суд відхиляє твердження представника третьої особи, щодо того, що місцем вчинення правопорушення є водойма охолоджувача.

Окрім того, суд не погоджується з аргументами позивач та третьої особи з приводу того, що необхідною умовою для встановлення вини у інкримінованому йому порушенні є процес здійснення рибальства та наявність результатів рибальства-вилов риби, та повністю погоджується з позицією відповідача з даного приводу.

Вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 підтверджено свідками ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Відповідно до положень статті 256 КУПАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються зокрема прізвища, адреси свідків, якщо вони є. При наявності свідків протокол може бути підписано також і цими особами. Як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі (частина перша статті 272 КУпАП), відповідно до вищезазначених норм, законодавець не зазначив будь-яких виключень у якості особи свідка.

Також вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 доводиться даними відеозапису, згідно яких відповідач безпосередньо зафіксував та спостерігав факт вчинення правопорушення, що є підтвердженням вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, визначеним ч. 3 ст. 85 КУпАП, а саме порушення правил рибальства.

Звертає увагу суд і на те, що не відповідають дійсності твердження позивача про те, що на момент складення оскарженої постанови інспекторами не було надано наказу про проведення рибоохоронного рейду з відповідними даними, що свідчить про відсутність такого, оскільки такі спростовуються наданою відповідачем копії наказу №64 від 10 вересня 2021 року, згідно якої начальником Управління державного агентства рибного господарства у Хмельницькій області видано наказ про проведення рибоохоронних рейдів на внутрішніх рибогосподарських водних об`єктах у межах адміністративної території Шепетівського району Хмельницької області з 11 по 12 вересня 2021 року. Цим же наказом створено рейдову групу в складі осіб, які фактично здійснювали рейд та задіяна відповідна техніка.

Твердження позивача та його представника щодо інших можливих порушень, які на його думку, були допущеними під час винесення відповідачем оскаржуваної постанови є необґрунтованими, оскільки не підтверджені належними і допустимими доказами.

У постанові Верховного Суду у справі №825/2328/16 від 22 травня 2020 року викладений висновок про те, що порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.

Певні дефекти адміністративного акту можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акта (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі).

Отже, саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.

Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття.

Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Суд наголошує, що, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення».

Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 23 квітня 2020 року у справі № 813/1790/18.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова ухвалена уповноваженою посадовою особою органу рибоохорони, в порядку та спосіб, встановлені законодавством, стягнення накладено в межах санкції статті КУпАП та з дотриманням строків накладення адміністративного стягнення, а тому підстави для задоволення позовної заяви ОСОБА_1 відсутні. Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову належить відмовити.

Враховуючи вимоги ст. 139 КАС України та у зв`язку з відмовою в позові, судові витрати позивача відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72,73, 77, 78, 139, 241-246, 250, 255, 268-272, 286, 295, 297 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У позові ОСОБА_1 до Управління державного агентства рибного господарства у Хмельницькій області Державного агентства меліорації та рибного господарства України, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача ВП ХАЕС ДП НАЕК «Енергоатом» про визнання протиправною та скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.

Судові витрати покласти на позивача ОСОБА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Представник позивача: Мельник Ірина Анатоліївна, місцезнаходження: 33028, м. Рівне, вул. Соборна, 94, оф.29.

Відповідач: Управління державного агентства рибного господарства у Хмельницькій області Державного агентства меліорації та рибного господарства України, місцезнаходження: 29000, м.Хмельницький, вул. Кам`янецька, 257/1, .

Третя особа ДП НАЕК «Енергоатом» від імені і за дорученням якого діє ВП ХАЕС, місцезнаходження:30100, вул.Енергетиків, 20 м. Нетішин Хмельницька область,

Суддя Р.М.Стасюк