Справа № 420/1912/22
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2022-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1912/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2022 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Радчука А.А.,

за участю секретаря - Ляшенко Ю.В.,

за участю сторін: представника позивача - Глазова О.О.,

представника відповідача - Пономаренко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Держпраці в Одеській області (просп. Шевченка, 2, м. Одеса, 65044, ) про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Держпраці в Одеській області (просп. Шевченка, 2, м. Одеса, 65044) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу №ОД689/355/АВ/П/ТД-ФС від 12.10.2021 року на суму 540000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що начальником Головного Управління Держпраці в Одеській області Байдюком Сергієм Васильовичем, 12.10.2021 року винесено Постанову про накладання штрафу за правопорушення законодавства про працю та зайнятість населення № ОД689/355/АВ/П/ТД-ФС. Вказаною Постановою накладено на Фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 штраф у розмірі 540 000 грн.

Позивач вважає постанову про накладання штрафу за правопорушення законодавства про працю та зайнятість населення № ОД689/355/АВ/П/ТД-ФС від 12.10.2021 року протиправною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з наступним.

Інспекторами праці було зафіксовано 3 особи, які виконували посадові обов`язки в інтересах ФОП ОСОБА_2 , без належного оформлення, а саме ОСОБА_3 , не встановлена особа №1 та Аліна

Позивач зазначає, що ФОП ОСОБА_2 має двох найманих працівників, а саме ОСОБА_4 , яка працює на посаді кухонного робітника, на підставі Трудового договору від 10.09.2021 року та ОСОБА_5 , яка працює на посаді офіціанта на підставі Трудового договору від 27.07.2021 року. Будь-які інші особи, які не мають трудових відносин з Позивачем у закладі не працюють.

Притягуючи ФОП ОСОБА_2 до відповідальності на підставі абзацу 3 частини другої ст. 265 КЗпП та призначаючи штраф у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, не зазначено підстав, які б свідчили про те, що вказане правопорушення вчинене повторно протягом двох років з дня виявлення порушення.

При цьому позивач зазначає, що застосовані штрафні санкції передбачені статтею 265 Кодексу законів про працю України за допущення порушень трудового законодавства, вчинення яких не передбачено цією статтею є протиправними.

Головне управління Держпраці в Одеській області 15.09.2021 року винесено припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю №ОД689/355/АВ/П. На підставі вказаного припису було винесено Акт № ОД689/355/АВ від 15.09.2021 року. Разом з тим, з Акту не вбачається, чи це Акт складений за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників, чи це Акт складений за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю або зайнятість населення, здійсненого у зв`язку з невиконанням вимог припису, тому досліджуючи Акт № ОД689/355/АВ від 15.09.2021 року не можливо встановити підстави для накладення штрафу, які чітко визначено Порядком № 509.

Крім цього, позивач зазначає, що засобами поштового зв`язку, 08.12.2021 року позивачем було отримано лист з описом вкладення, у вказаному листі був Акт від 15.09.2021 року, припис від 15.09.2021 року та DVD диск, будь-якого повідомлення про розгляд справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, адресоване фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 не було.

Також, ФОП ОСОБА_2 не було направлено поштою саму Постанову, винесену за результатами розгляду справи про накладення штрафу.

З урахуванням викладеного вище, Постанова про накладання штрафу за правопорушення законодавства про працю та зайнятість населення № ОД689/355/АВ/П/ТД-ФС від 12.10.2021 року є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Справа була призначена до розгляду судді Токміловій Л.М.

Ухвалою судді Токмілової Л.М. від 28.01.2022 року по справі №420/1912/22 позовну заяву залишено без руху, а позивачу надано строк на усунення недоліків, які необхідно було усунути шляхом надання до суду доказів сплати судового збору.

21.04.2022 року від позивача надійшла заява про усунення недоліків з доказами сплати судового збору.

Розпорядженням в.о. керівника апарату Одеського окружного адміністративного суду від 04.05.2022 року №246, у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Токмілової Л.М., призначено повторний автоматичний розподіл справи №420/1912/22 .

За результатом автоматизованого розподілу справу призначено до розгляду судді Радчуку А.А.

Ухвалою суду від 18.05.2022 року прийнято до розгляду справу №420/1912/22 та відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

06.06.2022 року до суду надійшов відзив на адміністративний позов, відповідно до якого відповідач не погоджується з вимогами позивача зазначаючи наступне.

Приписом інспектора праці Кудрєва Володимира Вікторовича № ОД462/353/АВ/П від 02.08.2021, отриманого позивачем під підпис, ФОП ОСОБА_6 було зобов`язано усунути допущені порушення неналежного оформлення трудових відносин, проте, відмітка про виконання була відсутня.

ФОП ОСОБА_7 (спрощена система оподаткування, 2 група, ставка 20) було винесено попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю № ОД462/353/АВ/П/ТД/ФС-ПО від 02.08.2021 за порушення ч. 1 ст. 21, ч. 3 ст. 24 КЗпП України, постанови КМУ № 413, відповідне попередження отримане позивачем під підпис.

Згідно наказу № 1305 від 09.09.2021 та направлення № 15/01-29-2047 від 09.09.2021, інспекторами праці Левицьким Максимом Вікторовичем, ОСОБА_8 та Волковою Ольгою Сергіївною було здійснено позаплановий захід державного контролю за додержанням законодавства про працю у формі інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , та здійснює господарську діяльність за адресою АДРЕСА_3 ) щодо перевірки стану виконання вимог припису про усунення виявлених порушень від 02.08.2021 №ОД462/353/АВ/П.

Актом № ОД689/355/АВ від 15.09.2021 було зафіксовано неналежне оформлення трудових відносин ФОП ОСОБА_9 з трьома особами, які виконували роботу на користь підприємницької діяльності позивача.

Рекомендованим листом № 175 від 23.09.2021 позивачу було направлено повідомлення № 15/01-40-8306 від 23.09.2021, яким повідомлялось про одержання 23.09.2021 начальником Головного управління акту від 15.09.2021 №ОД689/355/АВ для розгляду справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю

12 жовтня 2021 року начальником Головного управління Бадюком Сергієм Васильовичем винесено постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № ОД689/355/АВ/П/ТД-ФС від 12.10.2021 у розмірі 540 000 грн. 00 коп., на підставі абз. 3 ч. 2 ст. 265 КЗпП України.

При цьому відповідач зазначає, що в серпні 2021 року до позивача застосовано попередження №ОД462/353/АВ/П/ТД/ФС-ПО від 02.08.2021 про відповідальність за неналежне оформлення трудових відносин. Проте, позивач продовжує порушувати законодавчі вимоги щодо належного оформлення трудових відносин, використовує працю неоформлених працівників в інтересах своєї підприємницької діяльності, про що зафіксовано в вересні 2021 року.

Позивач зазначає у позові про не направлення ФОП ОСОБА_7 постанови, винесеної за результатами розгляду справи про накладеня штрафу, що є безпідставним, враховуючи факт направлення позивачу постанови № ОД689/355/АВ/П/ТД-ФС від 12.10.2021 рекомендованим листом № 258 від 13.10.2021.

Таким чином відповідач вважає, що позивач повторно порушив законодавство про працю, використовуючи працю людей без її належного оформлення, за що підлягав притягненню до законодавчої відповідальності за абзацом 3 частини 2 статті 265 КЗпП України, жодного спростування щодо обґрунтованості прийнятої Головним управлінням постанови, ФОП ОСОБА_2 не вказав, його необгрунтовані позовні вимоги не підлягають задоволенню, а постанова № ОД689/355/АВ/П/ТД-ФС від 12.10.2021 є правомірною, прийнятою у відповідності до законодавчих вимог, яка підлягає залишенню у силі.

Ухвалою від 15.07.2022 року призначено справу до розгляду в порядку загального провадження.

Ухвалою від 28.07.2022 року задоволено клопотання представника відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції та вирішено судові засідання по справі № 420/1912/22 здійснювати в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою суду від 16.08.2022 року, занесеною до протоколу судового засідання, було закрито підготовче провадження, а справу призначено до розгляду по суті.

В судовому засіданні, яке відбулось 30.08.2022 року представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив задовольнити позов в тому числі з підстав, викладених в тексті позовної заяви.

В судовому засіданні, яке відбулось 30.08.2022 року представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.

Інспектором праці Кудрєвим Володимиром Вікторовичем було проведено захід державного контролю щодо ФОП ОСОБА_6 , за результатом якого була складено акт від 02.08.2021 року №ОД462/353/АВ, у зв`язку з чим інспектором праці Кудрєвим Володимиром Вікторовичем було складено припис № ОД462/353/АВ/П від 02.08.2021, яким ФОП ОСОБА_6 було зобов`язано усунути допущені порушення неналежного оформлення трудових відносин. Припис було отримано позивачем особисто під підпис.

Крім того, ФОП ОСОБА_7 було винесено попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю № ОД462/353/АВ/П/ТД/ФС-ПО від 02.08.2021 за порушення ч. 1 ст. 21, ч. 3 ст. 24 КЗпП України, постанови КМУ № 413. Попередження було отримано позивачем під підпис.

Згідно наказу № 1305 від 09.09.2021 та направлення № 15/01-29-2047 від 09.09.2021, інспекторами праці Левицьким Максимом Вікторовичем, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 було здійснено позаплановий захід державного контролю за додержанням законодавства про працю у формі інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , та здійснює господарську діяльність за адресою АДРЕСА_3 ) щодо перевірки стану виконання вимог припису про усунення виявлених порушень від 02.08.2021 №ОД462/353/АВ/П.

Так, 10.09.2021 р. iнспекторами праці Головного управління було здiйснено виїзд за адресою провадження господарської діяльності ФОП, з метою отримання усних та/або письмових пояснень від ФОП та працівників, на питання, що стосуються законодавства про праце зокрема з питань укладення трудових договорів.

Під час виїзду за адресою провадження господарської діяльності, позивача ознайомлено з направленням на здійснення інспекційного відвідування та iнспектором праці складено вимогу про надання документiв вiд 10.09.2021 р. № ОД689/355/ПД.

13.09.2021року від позивача до відповідача надійшли документи відповідно до вимоги від 10.09.2021 року № ОД689/355/ПД, зі змісту яких вбачається, що ФОП ОСОБА_2 має двох найманих працівників, а саме ОСОБА_4 , яка працює на посаді кухонного робітника, на підставі Трудового договору від 10.09.2021 року та ОСОБА_5 , яка працює на посаді офіціанта на підставі Трудового договору від 27.07.2021 року. Будь-які інші особи, які не мають трудових відносин з Позивачем у закладі не працюють.

За результатом позапланового заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю ФОП ОСОБА_6 щодо перевірки стану виконання вимог припису про усунення виявлених порушень від 02.08.2021 №ОД462/353/АВ/П, проведеного 10.09.2021 року, було складено акт №ОД689/355/АВ від 15.09.2021 (, яким було зафіксовано неналежне оформлення трудових відносин ФОП ОСОБА_9 з трьома особами, які виконували роботу на користь підприємницької діяльності позивача, а саме: ОСОБА_3 , Особа 1 (не назвався інспектору ОСОБА_8 ), ОСОБА_11 (представилася інспектору Волковій О.С.).

ФОП ОСОБА_2 відмовився від підпису акту №ОД689/355/АВ від 15.09.2021 про що посадовою особою відповідача зроблено відповідну відмітку.

На підставі вищезазначеного акту було складено припис № ОД689/353/АВ/П від 15.09.2021, яким ФОП ОСОБА_6 було зобов`язано усунути допущені порушення неналежного оформлення трудових відносин.

Вищезазначені акт, припис та диск з записом процедури проведеного державного контролю були направлені на адресу позивача 16.09.2022 року рекомендованим листом №780.

Рекомендованим листом № 175 від 23.09.2021 позивачу було направлено повідомлення № 15/01-40-8306 від 23.09.2021 про розгляд справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, яким повідомлялось про одержання 23.09.2021 начальником Головного управління акту від 15.09.2021 №ОД689/355/АВ для розгляду справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю.

12 жовтня 2021 року начальником Головного управління Бадюком Сергієм Васильовичем винесено постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № ОД689/355/АВ/П/ТД-ФС від 12.10.2021 у розмірі 540 000 грн., на підставі абз. 3 ч. 2 ст. 265 КЗпП України.

Вищезазначена постанова була направлена позивачу рекомендованим листом № 258 від 13.10.2021 року.

Не погоджуючись з прийнятою відповідачем постановою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приписами ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.3 КЗпПУ передбачено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Згідно з ст.259 КЗпП України, державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, та його територіальні органи у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім податкових органів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, а органи місцевого самоврядування - на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року № 96 (далі - Положення № 96), Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 265 КЗпП України, посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Згідно з абз 1-3 ч. 2 ст. 265 КЗпП України, юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі:

фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження;

вчинення порушення, передбаченого абзацом другим цієї частини, повторно протягом двох років з дня виявлення порушення - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення;

Частиною 3 статті 265 КЗпП України визначено, що штрафи, накладення яких передбачено частиною другою цієї статті, є фінансовими санкціями і не належать до адміністративно-господарських санкцій, визначених главою 27 Господарського кодексу України.

Штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 4 ст. 265 КЗпП України).

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року № 823 Деякі питання здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - Порядок № 823), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування), з урахуванням особливостей, визначених Конвенцією Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 р. № 1985-IV, Конвенцією Міжнародної організації праці № 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 р. № 1986-IV, та Законом України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 823, заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю з питань виявлення неоформлених трудових відносин здійснюються у формі інспекційних відвідувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

За змістом підпункту 11 пункту 5 Порядку № 823, підставами для здійснення інспекційних відвідувань є невиконання вимог припису інспектора праці.

Судом встановлено, що підставою для інспекційного відвідування був контроль виконання вимог припису від 02.08.2021 року №ОД462/353/АВ/П, про що було зазначено в акті №ОД689/355/АВ від 15.09.2021 року.

Проведення відповідачем спірного інспекційного відвідування з цих підстав не суперечить Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

За наведених норм, суд вважає необґрунтованими доводи позивача щодо того, що зі змісту акту №ОД689/355/АВ від 15.09.2021 року не вбачається за результатом якого заходу він був складений.

Відповідно до пункту 16 Порядку № 823 за результатами інспекційного відвідування складаються акт інспекційного відвідування (далі - акт) і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю.

Відповідно до пункту 23 Порядку № 823, у разі відмови об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи від підписання або у разі неможливості особистого вручення акта та/або припису акт та припис складаються одночасно у трьох примірниках.

У разі відмови об`єкта відвідування підписати акт інспектор праці вносить до такого акта відповідний запис.

Два примірники акта та припису не пізніше ніж протягом наступного робочого дня надсилаються об`єкту відвідування за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, рекомендованим листом з описом документів у ньому та повідомленням про вручення. На примірнику акта та припису, що залишаються в інспектора праці, зазначаються реквізити поштового повідомлення, яке долучається до матеріалів інспекційного відвідування.

Об`єкт відвідування зобов`язаний повернути інспектору праці нарочно або поштовим відправленням з описом вкладення підписаний примірник акта та припису не пізніше ніж через три робочих дні з дати його отримання.

У разі ненадходження протягом семи робочих днів після дня відправлення об`єкту відвідування підписаного примірника акта та припису складається акт про відмову від підпису у двох примірниках, один з яких надсилається об`єкту відвідування рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Вищезазначені акт, припис та диск з записом процедури проведеного державного контролю були направлені на адресу позивача 16.09.2022 року рекомендованим листом №780.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року № 509 затверджено Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення (далі Порядок №509).

Цей Порядок визначає механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України Про зайнятість населення (пункт 1 Порядку №509).

Відповідно до п. 2 Порядку 509, штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту) (далі - уповноважені посадові особи).

Штрафи накладаються на підставі:

рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації;

акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю або зайнятість населення, здійсненого у зв`язку з невиконанням вимог припису;

акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників;

акта про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування;

акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

Відповідно до п. 3 Порядку 509, справа про накладення штрафу (далі - справа) розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку.

Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Як встановлено судом, рекомендованим листом № 175 від 23.09.2021 позивачу було направлено повідомлення № 15/01-40-8306 від 23.09.2021 про розгляд справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, яким повідомлялось про одержання 23.09.2021 начальником Головного управління акту від 15.09.2021 №ОД689/355/АВ для розгляду справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю.

Відповідно до п. 4 Порядку 509, Під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу.

За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінекономіки, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий - надсилається протягом трьох днів з дня складення суб`єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або вручається його представникові, про що на примірнику робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого суб`єкта господарювання або роботодавця чи їх представника. У разі надсилання примірника постанови засобами поштового зв`язку в матеріалах справи робиться відповідна позначка.

12 жовтня 2021 року начальником Головного управління Бадюком Сергієм Васильовичем винесено постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № ОД689/355/АВ/П/ТД-ФС від 12.10.2021 у розмірі 540 000 грн., на підставі абз. 3 ч. 2 ст. 265 КЗпП України.

Вищезазначена постанова була направлена позивачу рекомендованим листом № 258 від 13.10.2021 року.

З огляду на вищенаведене суд дійшов висновку, що відповідачем було дотримано вимоги чинного законодавства щодо направлення на адресу позивача акту, припису, повідомлення про розгляд справи про накладення штрафу та постанову про накладення штрафу.

При цьому щодо підстав накладення на позивача штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення у розмірі 540 000 грн., на підставі абз. 3 ч. 2 ст. 265 КЗпП України суд зазначає наступне.

За результатом позапланового заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю ФОП ОСОБА_6 щодо перевірки стану виконання вимог припису про усунення виявлених порушень від 02.08.2021 №ОД462/353/АВ/П, проведеного 10.09.2021 року, було складено акт №ОД689/355/АВ від 15.09.2021 (, яким було зафіксовано неналежне оформлення трудових відносин ФОП ОСОБА_9 з трьома особами, які виконували роботу на користь підприємницької діяльності позивача, а саме: ОСОБА_3 , Особа 1 (не назвався інспектору Кудрєву В.В.), ОСОБА_11 (представилася інспектору Волковій О.С.).

Зазначені обставини зафіксовані в ході проведення інспекційного відвідування за допомогою відеотехніки.

Зі змісту відеозапису вбачається, що ОСОБА_3 , Особа 1, яка не назвався інспектору Кудрєву В.В., та Аліна виконували роботу у приміщеннях кухні закладу, де ФОП ОСОБА_2 здійснює підприємницьку діяльність.

З огляду на зазначене суд відхиляє посилання позивача на той факт, що особи виявлені в ході інспекційного відвідування не були задіяні в діяльності ФОП.

З огляду на зміст відеозапису суд погоджується з доводами відповідача щодо того, що позивачем фактично допущено зазначених працівників до роботи без оформлення трудового договору.

При цьому, судом встановлено, що 02.08.2021 року ФОП ОСОБА_7 було винесено попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю № ОД462/353/АВ/П/ТД/ФС-ПО за порушення ч. 1 ст. 21, ч. 3 ст. 24 КЗпП України та постанови КМУ № 413, відповідальність за які передбачена ч. 3 ст. 42 КЗпП України, абз. 2 ст. 265 КЗпП України та ст. 172 Кримінального кодексу України відповідно, про що було зазначено в тексті самого попередження.

З огляду на зазначене суд погоджується з доводами відповідача щодо того, що під час інспекційного відвідування, яке проводилось 10.09.2021 року, відповідачем було повторно встановлено допущення позивачем осіб до роботи без оформлення трудового договору.

При цьому абз. 3 ч. 2 ст. 265 КЗпП України передбачено що вчинення порушення, передбаченого абзацом другим цієї частини (фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору), повторно протягом двох років з дня виявлення порушення - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», з 01.01.2021 року по 30.11.2021 року мінімальна заробітна плата у місячному розмірі встановлена на рівні 6000 гривень (ст. 8 Закону).

З огляду на зазначене суд вважає, що відповідачем обґрунтовано застосовано до позивача штраф у розмірі 540000 грн., оскільки було встановлено 3 особи, стосовно яких скоєно порушення, а розмір штрафу становить тридцятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника.

Таким чином позивач повторно порушив законодавство про працю, використовуючи працю людей без її належного оформлення, за що підлягав притягненню до законодавчої відповідальності за абзацом 3 частини 2 статті 265 КЗпП України, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що постанова про накладення на ФОП ОСОБА_2 штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №ОД689/355/АВ/П/ТД-ФС від 12.10.2021 у розмірі 540 000 грн., на підставі абз. 3 ч. 2 ст. 265 КЗпП України, є обґрунтованою та прийнятою у відповідності до положень чинного законодавства.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі Бендерський проти України від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 9, 72, 77, 90, 139, 205, 229, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Держпраці в Одеській області (просп. Шевченка, 2, м. Одеса, 65044, ) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу №ОД689/355/АВ/П/ТД-ФС від 12.10.2021 року на суму 540000 грн. відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Повний текст рішення складено та підписано 09.09.2022 року.

Суддя А.А. Радчук

.