Справа № 600/428/22-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2022-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2022 р. м. Чернівці Справа № 600/428/22-а

Чернівецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Анісімова О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

I. РУХ СПРАВИ

1.1. ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області (далі відповідач), в якому, з урахування позовної заяви у новій редакції, просить:

- визнати протиправним і скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Чернівецькій області за № 283 о/с від 22.12.2021 в частині звільнення позивача зі служби в Національній поліції України згідно з пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України);

- зобов`язати Головне управління Національної поліції у Чернівецькій області звільнити ОСОБА_1 зі служби в Національній поліції України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу).

1.2. Ухвалою суду від 24.01.2022 року даний позов залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків.

1.3. Ухвалою суду від 22.02.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

1.4. Ухвалою суду від 25.03.2022 року відмовлено у задоволенні клопотання представника Головного управління Національної поліції у Чернівецькій області про залишення позовної заяви без розгляду.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

2.1. 02.11.2021 року ГУНП в Чернівецькій області винесено наказ № 673 По застосування дисциплінарного стягнення, згідно пункту 1 якого за порушення службової дисципліни, що виразилось у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 179 КУпАП, невиконанні вимог Присяги працівника поліції, п. 1), 2), 3), 4), 14) ч. З ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. 1), 4) ч. 1, ч. 2 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», пп. а) п. 2.9, пп. г), д) п. 2.10 розділу 2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306, абз. 2, 3 п. 1, абз. 7 п. 2 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, до інспектора з реагування патрульної поліції сектору поліцейської діяльності №1 (м. Новодністровськ) ВП № 1 (м. Сокиряни) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області капітана поліції ОСОБА_1 , застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

2.2. У зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції ГУНП в Чернівецькій області винесено наказ від 22.12.2021 року № 283 о/с По особовому складу про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України Про Національну поліцію.

2.3. З наказом про звільнення його зі служби в поліції позивач не згідний, вважає його протиправними, оскільки дисциплінарного порушення він не вчиняв.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

Аргументи позивача

3.1. Згідно поданих до суду заяв по суті справи позиція позивача обґрунтовується наступним.

3.2. Так, представник позивача вказує, що підставою для винесення наказу про застосування дисциплінарного стягнення став висновок службового розслідування проведеного за фактом перебування на службі у стані алкогольного сп`яніння.

3.3. Однак, вважає, що оскаржуваний наказ від 22.12.2021 року № 283 о/с та відповідно наказ від 02.11.2021 року № 673 є протиправними та підлягають скасуванню з огляду на відсутності підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності безпідставність, а службове розслідування проведено без додержання вимог Дисциплінарного статуту Національної поліції України та з порушенням Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України.

3.4. Зокрема вказує, що дійсно за участю позивача вчинене дорожньо-транспортна пригода в с. Коболчин, Дністровського р-ну, Чернівецької області, внаслідок якої відбулося зіткнення з мотоблоком «Зубр» під керуванням ОСОБА_2 . Останній отримав тілесні ушкодження. За вказаним фактом Держаним бюро розслідувань здійснюється кримінальне провадження за № 0000149 за ч.1 ст. 286 КК України. Позивач особисто свою провину не визнає, так як не перебував в стані алкогольного сп`яніння та в рамках розслідування даного кримінального провадження ДБР має статус свідка, жодної підозри йому не повідомлялося.

3.5. Щодо твердження службових осіб ГУНП в наказі № 673 від 02.11.2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності позивача за ч.1 ст. 179 КУпАП, то звертає увагу суду на те, що жодного протоколу за вказаною статтею на ОСОБА_3 не складалося. Жодною адміністративною комісією при виконавчому комітеті міськради не виносилася постанова про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення.

3.6. Більше того, вказує на не співмірності застосованого до позивача заходу дисциплінарної відповідальності. Зокрема, зважаючи на те, що позивач є кваліфікованим працівником, який тривалий час сумлінно виконує свої обов`язки, в тому числі щодо організації діяльності управління, а тому застосування до нього дисциплінарного стягнення у виді звільнення з поліції є надмірним та не справедливим.

3.7. Окрім цього суду повідомляє те, що перебуваючи на стаціонарному лікуванні позивач 01.11.2021 року звернувся поштовим зв`язком з рапортом про звільнення за власним бажанням. Мотивом написання рапорту до керівництва був стан здоров`я, що погіршився. Надалі 16.12.2021 року позивач направлений УКЗ ГУНП в Чернівецькій області на медичний огляд ВЛК за станом здоров`я.

3.8. З 17.12-28.12.2021 року перебуваючи на стаціонарному лікуванні та обстеженні в лікарні ДУ ТМО МВС, постановою ВЛК щодо ступеня придатності до військової служби позивача на основі статті 39В; 40 В та 41 В графи другої переліку захворювань і фізичних вад, що перешкоджають проходженню служби в поліції визнано непридатним до служби в поліції.

3.9. Однак 22.12.2021 року позивача звільнено з поліції під час перебування на стаціонарному лікуванні, що не ґрунтується на законі. Тому наказ про звільнення позивача у період, коли позивач був непрацездатний, є порушенням частини 3 статті 40 КЗпП.

3.10. Враховуючи зазначене, представник позивача просить визнати протиправним та скасувати оскаржуваний наказ та як наслідок позов задовольнити.

Аргументи відповідача

3.11. У відзиві на позовну заяву представник відповідача заперечує щодо задоволення позову з тих підстав, що службове розслідування проведено у відповідності до вимог законодавства, а його висновки свідчать про законність звільнення позивача.

3.12. Так, стверджує, що за результатами проведеного службового розслідування було встановлено, що позивач вчинив дисциплінарний проступок, який несумісний з подальшим проходженням ним служби в органах поліції, за що наказом ГУНП № 673 від 02.11.2021 до останнього було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції. При цьому позивачем не оскаржувався наказ про застосування дисциплінарного стягнення.

3.11. Вищезазначений наказ про застосування дисциплінарного стягнення до позивача, у відповідності до вимог ч. 1, 3 ст. 22 Статуту підлягав негайному виконанню на протязі одного місяця, шляхом видання наказу по особовому складу, у зв`язку з чим був виданий наказ ГУНП від 22.12.2021 року №283 о/с.

3.12. Зазначає, що позивач намагається ввести суд в оману, повідомляючи наступні неправдиві відомості, пов`язані з його звільненням:

1) вказує, що 01.11.2021 звернувся поштовим зв`язком з рапортом про звільнення за власним бажанням, мотивом для написання якого нібито був стан здоров`я позивача, який погіршився;

2) вказує, що 22.12.2021 року позивача було звільнено з поліції під час перебування на стаціонарному лікуванні.

3.13. Щодо таких обставин представник відповідача зазначає, що зі змісту долученого рапорту вбачається, що позивач просить звільнити його зі служби в поліції у зв`язку з сімейними обставинами, які не конкретизовані та відсутні будь-які згадки щодо погіршення стану здоров`я. Також сумнівним є доказ надсилання позивачем вищевказаного рапорту, оскільки до нього не долучено опис вкладення, оформленого відповідно до вимог п. 61 Правил надання послуг поштового зв`язку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270. Тому вважає, що факт направлення до ГУНП рапорту позивача про звільнення за власним бажанням не доведено належними та допустимими доказами.

3.14. Окрім цього, згідно ст. 40 КЗпП України, не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності.

3.15. Пунктами 1.1, 1.2 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян (затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України 13.11.2001 №455, далі - Інструкції №455) передбачено, що тимчасова непрацездатність працівників засвідчується листком непрацездатності. Видача інших документів про тимчасову непрацездатність забороняється, крім випадків, обумовлених п. 1.13, 2.7, 2.16, 2.17, 2.18, 2.19, 2.20, 3.4, 3.16, 6.6.

3.16. Згідно з пунктом 2.22 Інструкції №455 тимчасова непрацездатність осіб рядового і начальницького складу засвідчується довідкою органу, у сфері управління якого перебувають заклади охорони здоров`я. У разі вибору особою рядового і начальницького складу лікуючого лікаря і лікувально-профілактичного закладу не за місцем проживання чи роботи довідка видається відповідно до пункту 1.9 розділу 1 цієї Інструкції.

3.17. Натомість, позивачем не було надано суду жодного належного та допустимого доказу, який підтверджував би його тимчасову непрацездатність станом на 22.12.2021 року. При цьому саме по собі свідоцтво про хворобу від 31.12.2021 року № 380, видане ВЛК ДУ "ТМО МВС України по Чернівецькій області" не підтверджує факту тимчасової непрацездатності Позивача. В останньому дослівно зазначено про те, що Позивач в період з 17.12.2021 року по 28.12.2021 року проходив стаціонарне обстеження, а не лікування (як помилково зазначає позивач у позові) в ДУ "ТМО МВС України по Чернівецькій області".

3.18. Таким чином, свідоцтво про хворобу, яке, на думку позивача, підтверджує факт його тимчасової непрацездатності 22.12.2021 року не відповідає встановленим вимогам чинного законодавства, а також констатує лише факт звернення позивача до медичного закладу для обстеження і не підтверджує його непрацездатність.

3.19. З аналізу положень Інструкції №455 випливає, що випадок тимчасової непрацездатності може засвідчуватися видачею довідки про тимчасову непрацездатність із зазначенням порядкового номера та дати її видачі. При цьому в довідку слід вносити всі ті ж реквізити, що і в бланк листка непрацездатності, відповідно до вимог чинного законодавства України.

3.20. Оскільки надане позивачем свідоцтво про хворобу не відповідає формі, визначеній для листка непрацездатності, його не можна вважати документом, який би підтверджував тимчасову втрату його працездатності.

3.21. Вищенаведене узгоджується з правовими висновками, які викладені Верховним Судом у постановах від 29 квітня 2020 року №814/1126/17, від 10.12.2019 у справі №814/893/17, від 31.07.2019 у справі №815/810/18.

3.22. Отже, підсумовуючи вищенаведене, 22.12.2021 року був для позивача офіційним робочим днем та відповідно останній міг бути звільнений цією датою.

3.23. За вказаних обставин представник відповідача просить у задоволенні позову відмовити.

ІV. ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

4.1. Так, дослідженням матеріалів справи та згідно аргументів сторін, судом встановлено, що за фактом порушення службової дисципліни, допущеного інспектором з реагування патрульної поліції СПД №2 (м. Новодністровськ) ВП № 1 (м. Сокиряни) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області капітаном поліції ОСОБА_1 , та з приводу внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000149 за ч. 1 ст.286 КК України, дисциплінарною комісією ГУНП в Чернівецькій області проведене службове розслідування, розпочате на підставі наказу начальника ГУНП в Чернівецькій області № 1158 від 15.10.2021 року Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії.

За результатами службового розслідування складено висновок службового розслідування від 01.11.2021 року, який затверджений начальником ГУНП в Чернівецькій області.

4.2. Так, згідно вказаного висновку зазначено, що 15.10.2021 року, у відповідності до затвердженого графіку чергувань, інспектор з реагування патрульної поліції ОСОБА_1 був зобов`язаний заступити у наряд ГРПП для забезпечення публічної безпеки та порядку на території юрисдикції ВП № 1 (м. Сокиряни), і, відповідно, ОСОБА_1 був зобов`язаний неухильно дотримуватись Присяги працівника поліції, професійно виконувати покладені на нього службові обов`язки, бути постійно готовим до реагування на повідомлення про правопорушення та події, а також виконувати правила внутрішнього розпорядку та дотримуватись заборони щодо перебування на службі у стані сп`яніння.

Разом з цим, 15.10.2021 року ОСОБА_1 прибув та перебував на службі у стані алкогольного сп`яніння. При цьому, про дану обставину, що унеможливлювала виконання ним службових обов`язків, він ні керівника, ні відповідального по підрозділу не проінформував.

Натомість, продовжуючи вчиняти дисциплінарні проступки, ОСОБА_1 , по закінченню цільового інструктажу, який проводив начальник відділення поліції ОСОБА_4 , отримав в черговій частині вогнепальну зброю та спеціальні засоби, та, будучи у стані алкогольного сп`яніння, сів за кермо власного автомобіля марки «Рено Лагуна», д.н.з. НОМЕР_1 , та вирушив до місця дислокації СПД № 1 (м. Новодністровськ).

Близько 10 год. 00 хв., ОСОБА_5 , керуючи автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, в адміністративних межах с. Коболчин Дністровського району Чернівецької області, не вибрав безпечної швидкості руху, та, не впоравшись з керуванням, допустив зіткнення з мотоблоком Зубр» під керуванням громадянина ОСОБА_2 , внаслідок чого той отримав тілесні ушкодження.

При цьому, допустивши ДТП із травмованим, ОСОБА_1 , всупереч вимог Правил дорожнього руху, які він, як інспектор з реагування патрульної поліції, зобов`язаний знати досконально, про дану подію на спецлінію « 102» ГУНП в Чернівецькій області не повідомив, а лише обмежився телефонним дзвінком ОСОБА_4 .

Про факт ДТП за участю ОСОБА_1 , та необхідність надання медичної допомоги травмованому ОСОБА_2 , стало відомо завдяки діям наряду СРПП ВП № 1 (м. Сокиряни), який, на момент даної дорожньо-транспортної пригоди, проїжджав місцем події.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, підтверджений результатами медичного огляду останнього, проведеного у КНП «Сокирянська лікарня».

Також, у зв`язку із перебуванням ОСОБА_1 15.10.2021 року на службі (роботі) у нетверезому стані, що є адміністративним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст.179 КУпАП, за яке він, згідно ст. 15 КУпАП, підлягає дисциплінарній відповідальності, призвело до необхідності заміни ОСОБА_1 у складі добового наряду ГРПП та пошуку іншого працівника, що вплинуло на готовність територіального підрозділу щодо надання поліцейських послуг населенню.

Допущене ОСОБА_1 порушення службової дисципліни стало можливим внаслідок його безвідповідального ставлення до виконання службових обов`язків, ігнорування ним вимог службової дисципліни, а також низьких особистих морально-ділових якостей.

4.3. Вказаним висновком службового розслідування, серед іншого, рекомендовано за порушення службової дисципліни, що виразилось у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 179 КУпАП, невиконанні вимог Присяги працівника поліції, п. 1), 2), 3), 4), 14) ч. 3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. 1), 4) ч. 1, ч. 2 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», пп. а) п. 2.9, пп. г), д) п. 2.10 розділу 2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306, абз. 2, 3 п. 1, абз. 7 п. 2 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, до інспектора з реагування патрульної поліції сектору поліцейської діяльності №1 (м. Новодністровськ) ВП № 1 (м. Сокиряни) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області капітана поліції ОСОБА_1 , застосувати дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

4.4. 02.11.2021 року ГУНП в Чернівецькій області винесено наказ № 673 По застосування дисциплінарного стягнення, згідно пункту 1 якого за порушення службової дисципліни, що виразилось у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 179 КУпАП, невиконанні вимог Присяги працівника поліції, п. 1), 2), 3), 4), 14) ч. З ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. 1), 4) ч. 1, ч. 2 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», пп. а) п. 2.9, пп. г), д) п. 2.10 розділу 2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306, абз. 2, 3 п. 1, абз. 7 п. 2 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, до інспектора з реагування патрульної поліції сектору поліцейської діяльності №1 (м. Новодністровськ) ВП № 1 (м. Сокиряни) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області капітана поліції ОСОБА_1 , застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

4.5. 22.12.2021 року ГУНП в Чернівецькій області винесено наказ № 283 о/с По особовому складу, згідно якого капітана поліції ОСОБА_1 , інспектора з реагування патрульної поліції сектору поліцейської діяльності №1 (м. Новодністровськ) ВП № 1 (м. Сокиряни) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області, відповідно до статті 77 Закону України Про Національну поліцію звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) з 22 грудня 2021 року.

V. ПОЗИЦІЯ СУДУ

5.1. Предметом цього позову є наказ ГУНП в Чернівецькій області № 283 о/с «По особовому складу, яким позивача звільнено зі служби в поліції.

Отже, в цій справі суд має надати оцінку на предмет законності оскаржуваного наказу, оцінивши його через призму верховенства права та критеріїв законності рішення суб`єкта владних повноважень, які наведені в частині 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

5.2. При цьому суд наголошує, що принцип верховенства права підпорядковує державу інтересам людини, а не навпаки. Коли учасником правовідносин виступає держава, остання у суперечці щодо права з будь-якою особою, має поступитися на користь опонента, оскільки вона сама створила ситуацію правової невизначеності і порушила в такий спосіб принцип верховенства права.

5.3. Також суд зазначає, що оскаржуваними наказами здійснено втручання у права позивача, які гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (через призму втручання у приватне життя (право на працю), див. Олександр Волков проти України (Oleksandr Volkov v. Ukraine), рішення у справі від 09.01.2013 року, заява №21722/11) та статтею 43 Конституції України (право на працю), а тому суд вважає за необхідним розглянути та вирішити цю справу по наявним матеріалам, які відповідають критерію достатності та достовірності.

5.4. Крім цього, суд звертає увагу, що оскаржуваний наказ від 22.12.2021 року № 283 о/с та відповідно наказ від 02.11.2021 року № 673 (про притягнення до дисциплінарної відповідальності), як акти індивідуальної дії, в силу нормативного урегулювання питань звільнення зі служби в поліції, є взаємопов`язаними. Зокрема, наявність наказу ГУНП в Чернівецькій області наказ від 22.12.2021 року № 283 о/с обумовлено наявністю наказу ГУНП в Чернівецькій області від 02.11.2021 року № 673, яким до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

А тому, з метою об`єктивного встановлення обставин у справі та забезпечуючи реалізацію завдання адміністративного судочинства України, судом, при наданні оцінки оскаржуваного наказу буде надана і оцінка наказу ГУНП в Чернівецькій області від 02.11.2021 року № 673, що виступає його підставою.

5.5. Окрім цього, для зручності та зрозумілості, оцінка на предмет правомірності оскаржуваного наказу буде проводитись, виходячи із обґрунтування яке міститься у позовній заяві. При наданні оцінки на предмет правомірності оскаржуваних актів індивідуальної дії, суд виходить з того, що такі акти в розумінні КАС України є рішенням суб`єкта владних повноважень, а тому мають відповідати критеріям законності таких рішень, які наведені у частині 2 статті 2 КАС України.

5.6. При цьому, представник позивача не вказує на незаконність звільнення позивача (прийняття наказу про дисциплінарне стягнення не оскаржується), а лише стверджує, що підстава для такого звільнення є необґрунтованою з огляду на помилковість висновків службового розслідування, а тому просить таку підставу замінити.

Щодо суті спору

5.7. Так, Законом України Про Національну поліцію від 02.07.2015 року, №580-VIII (далі Закон №580, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

5.8. Відповідно до частини 1 статті 18 Закону №580 поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

5.9. Частиною 1 статті 59 Закону №580 визначено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

5.10. Відповідно до статті 60 Закону №580 проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

5.11. Статтею 19 вказаного Закону визначено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону (частина 1 статті 19).

5.12. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (частина 2 статті 19).

5.13. Дисциплінарний статут Національної поліції (далі Дисциплінарний статут), затверджений Законом України Про Дисциплінарний статут Національної поліції України від 15.03.2018 року №2337-VIII визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження. Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

5.14. Так, відповідно до частини 1 статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна являє собою дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

5.15. Згідно п.п. 4, 5, 6, 8 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського, зокрема: безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку.

5.16. Окрім цього, правила етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року №1179 (далі Правила № 1179) поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

5.17. Відповідно абз.3 п. 1 розділу ІІ Правил № 1179 під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.

5.18. Згідно п. 3 розділу 4 Правил № 1179 за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.

5.19. Частиною 1 статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

5.20. Згідно статті 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

5.21. З метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування (частина 2 статті 14 Дисциплінарного статуту).

5.22. Згідно частин 3, 4 статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

5.23. Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України (частина 10 статті 14 Дисциплінарного статуту).

5.24. Так, Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 року № 893 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі Порядок № 893).

5.25. Пунктом 1 Розділу V вказаного порядку визначено, що проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

5.26. Згідно пункту 2 Розділу V Порядку № 893 службове розслідування розпочинається із дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка виконує його обов`язки, висновку службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

5.27. Згідно частини 1 статті 16 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

5.28. Службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку (пункт 4 Розділу V Порядку № 893).

5.29. Пунктом 6 Порядку № 893 визначено право поліцейським, стосовно якого призначено службове розслідування, подати уповноваженому керівнику письмову скаргу на дії осіб, які його проводять.

5.30. При цьому, розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження. Збирання та перевірка матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського у разі розгляду справи у формі письмового провадження здійснюються зазвичай шляхом: одержання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб; одержання в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідних документів або їх копій та долучення до матеріалів справи; отримання консультацій спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування (пункт 7 Розділу V Порядку № 893).

5.31. Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інші особи можуть надавати усні чи письмові пояснення з приводу відомих їм відомостей про діяння, що стало підставою для призначення службового розслідування (пункт 13 Розділу V Порядку № 893).

5.32. Під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій (частина 1 статті 18 Дисциплінарного статуту).

5.33. Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови (частина 3 статті 18 Дисциплінарного статуту).

5.34. Згідно пункту 2 Розділу VІ Порядку № 893 підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

5.35. У разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення (пункт 1 Розділу VІІ Порядку № 893).

5.36. Частиною 3 статті 13 Дисциплінарного статуту визначені види дисциплінарних стягнень, які можуть застосовуватися до поліцейських, а саме: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

5.37. Застосування до поліцейського інших видів дисциплінарних стягнень, не передбачених цим Статутом, забороняється (частина 5 статті 13 Дисциплінарного статуту).

5.38. Згідно частин 3 та 4 статті 20 Дисциплінарного статуту керівник Національної поліції України уповноважений застосовувати дисциплінарні стягнення, передбачені цим Статутом, до всіх поліцейських. Інші керівники застосовують дисциплінарні стягнення в межах повноважень, визначених керівником Національної поліції України.

5.39. Так, судом встановлено, що за фактом порушення службової дисципліни, допущеного інспектором з реагування патрульної поліції СПД №2 (м. Новодністровськ) ВП № 1 (м. Сокиряни) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області капітаном поліції Пирином І.І., та з приводу внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000149 за ч. 1 ст.286 КК України, дисциплінарною комісією ГУНП в Чернівецькій області проведене службове розслідування.

5.40. За результатами службового розслідування, у визначений статтею 16 Дисциплінарного статуту строк, дисциплінарною комісією оформлено висновок службового розслідування від 01.11.2021 року.

5.41. Прийнятим за висновками службового розслідування наказом ГУНП в Чернівецькій області від 02.11.2021 року № 673 По застосування дисциплінарного стягнення, за порушення службової дисципліни, що виразилось у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 179 КУпАП, невиконанні вимог Присяги працівника поліції, п. 1), 2), 3), 4), 14) ч. З ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. 1), 4) ч. 1, ч. 2 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», пп. а) п. 2.9, пп. г), д) п. 2.10 розділу 2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306, абз. 2, 3 п. 1, абз. 7 п. 2 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, до інспектора з реагування патрульної поліції сектору поліцейської діяльності №1 (м. Новодністровськ) ВП № 1 (м. Сокиряни) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області капітана поліції ОСОБА_1 , застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції (пункт 1 наказу).

5.42. Порушення службової дисципліни, згідно матеріалів службового розслідування, полягають у тому, що 15.10.2021 року, у відповідності до затвердженого графіку чергувань, інспектор з реагування патрульної поліції ОСОБА_1 був зобов`язаний заступити у наряд ГРПП для забезпечення публічної безпеки та порядку на території юрисдикції ВП № 1 (м. Сокиряни), і, відповідно, ОСОБА_1 був зобов`язаний неухильно дотримуватись Присяги працівника поліції, професійно виконувати покладені на нього службові обов`язки, бути постійно готовим до реагування на повідомлення про правопорушення та події, а також виконувати правила внутрішнього розпорядку та дотримуватись заборони щодо перебування на службі у стані сп`яніння.

Разом з цим, 15.10.2021 року ОСОБА_1 прибув та перебував на службі у стані алкогольного сп`яніння. При цьому, про дану обставину, що унеможливлювала виконання ним службових обов`язків, він ні керівника, ні відповідального по підрозділу не проінформував.

Натомість, продовжуючи вчиняти дисциплінарні проступки, ОСОБА_1 , по закінченню цільового інструктажу, який проводив начальник відділення поліції ОСОБА_4 , отримав в черговій частині вогнепальну зброю та спеціальні засоби, та, будучи у стані алкогольного сп`яніння, сів за кермо власного автомобіля марки «Рено Лагуна», д.н.з. НОМЕР_1 , та вирушив до місця дислокації СПД № 1 (м. Новодністровськ).

Близько 10 год. 00 хв., ОСОБА_5 , керуючи автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, в адміністративних межах с. Коболчин Дністровського району Чернівецької області, не вибрав безпечної швидкості руху, та, не впоравшись з керуванням, допустив зіткнення з мотоблоком Зубр» під керуванням громадянина ОСОБА_2 , внаслідок чого той отримав тілесні ушкодження.

При цьому, допустивши ДТП із травмованим, ОСОБА_1 , всупереч вимог Правил дорожнього руху, які він, як інспектор з реагування патрульної поліції, зобов`язаний знати досконально, про дану подію на спецлінію « 102» ГУНП в Чернівецькій області не повідомив, а лише обмежився телефонним дзвінком ОСОБА_4 .

Про факт ДТП за участю ОСОБА_1 , та необхідність надання медичної допомоги травмованому ОСОБА_2 , стало відомо завдяки діям наряду СРПП ВП № 1 (м. Сокиряни), який, на момент даної дорожньо-транспортної пригоди, проїжджав місцем події.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, підтверджений результатами медичного огляду останнього, проведеного у КНП «Сокирянська лікарня».

Також, у зв`язку із перебуванням ОСОБА_1 15.10.2021 року на службі (роботі) у нетверезому стані, що є адміністративним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст.179 КУпАП, за яке він, згідно ст. 15 КУпАП, підлягає дисциплінарній відповідальності, призвело до необхідності заміни ОСОБА_1 у складі добового наряду ГРПП та пошуку іншого працівника, що вплинуло на готовність територіального підрозділу щодо надання поліцейських послуг населенню.

Допущене ОСОБА_1 порушення службової дисципліни стало можливим внаслідок його безвідповідального ставлення до виконання службових обов`язків, ігнорування ним вимог службової дисципліни, а також низьких особистих морально-ділових якостей.

5.43. У свою чергу, позиція позивача у цій справі полягає у тому, що він не згідний з висновками службового розслідування, оскільки у стані алкогольного сп`яніння він не перебував.

5.44. Відтак, з приводу об`єктивності, достовірності, а відтак і правомірності зазначеного вище висновку службового розслідування, суд зазначає наступне.

5.45. Згідно доводів представника позивача дійсно за участю позивача вчинене дорожньо-транспортна пригода в с. Коболчин, Дністровського р-ну, Чернівецької області, внаслідок якої відбулося зіткнення з мотоблоком «Зубр» під керуванням ОСОБА_2 .

5.46. У свою чергу, судом встановлено, що 15.10.2021 року лікарем-наркологом КНП «Сокирянська лікарня» ОСОБА_6 , на підставі медичного огляду ОСОБА_1 , був складений висновок № 43 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій, згідно змісту якого у гр. ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено, але є залишкові явища попереднього сп`яніння.

5.47. Водночас, згідно змісту безпосередньо акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій № 43 від 15.10.2021 року у пункті 20 «Висновок та діагноз за результатами огляду» акту ОСОБА_6 зазначено - «стан алкогольного сп`яніння внаслідок вживання алкоголю (1,9 проміле)».

5.48. Щодо розбіжностей відомостей в акті медичного огляду та висновку медичного огляду, що зроблені лікарем-наркологом КНП «Сокирянська лікарня» ОСОБА_6 у висновку службового розслідування констатовано, що враховуючи розбіжності результатів медичного огляду ОСОБА_1 , зазначені у висновку № 43 від 15.10.2021 та акті № 43 від 15.10.2021, працівниками ВІОС УКЗ ГУНП ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які виїжджали на місце ДТП та до КНП «Сокирянська лікарня», було проведено зустріч з лікарем ОСОБА_6 , перебіг якої фіксувався поліцейськими на бодікамеру. Так, переглядом відеофайлу № 0123608, встановлено, що після медичного огляду ОСОБА_1 , як вказав ОСОБА_6 , до нього звернувся начальник відділення поліції ОСОБА_4 та поцікавився його результатами. Отримавши від ОСОБА_6 відповідь, що ОСОБА_1 перебував у стані сп`яніння внаслідок вживання алкоголю, ОСОБА_4 натяками попросив його вказати ОСОБА_1 0,2 проміле, на що ОСОБА_6 не погодився, однак, складаючи висновок огляду, зазначив результат, як «залишкові явища попереднього сп`яніння».

5.49. Вказані обставини, ставлять під сумнів достовірність відомостей, зазначених у висновку лікаря-нарколога КНП «Сокирянська лікарня» ОСОБА_6 № 43 від 15.10.2021 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій.

5.50. Однак, в матеріалах службового розслідування наявне письмове пояснення лейтенанта поліції ОСОБА_9 від 15.10.2021 року, згідно змісту якого судом встановлено, що ОСОБА_9 була присутня при проведенні медичного огляду ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння. Так, ОСОБА_9 стверджує, що «…черговий лікар провів освідчення ОСОБА_1 на стан сп`яніння за допомогою приладу «Alcon», який спочатку показав результат « 0.0 пром.», однак мед. працівник вказав, що відбулася помилка, прилад «Alcon» почав пищати, а також зазначив, що необхідно провести огляд повторно, перезагрузити прилад «Alcon». Після перезавантаження приладу «Alcon», ОСОБА_1 повторно пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Alcon», який відобразив результат « 1.9 проміле»…

5.51. Окрім цього, при здійсненні медичного огляду ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння аналогічно підтверджується відображення показників приладу «Alcon» - « 1.9 проміле» також і письмовими поясненнями старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 від 15.10.2021 року.

5.52. У свою чергу, суд зазначає, що внесення до висновку медичного огляду лікарем-наркологом КНП «Сокирянська лікарня» ОСОБА_6 відомостей, відмінних тим, які були визначені в акті медичного огляду, є неприпустимим, що підлягає наданню окремій оцінці як з боку як роботодавця так і правоохоронних органів.

5.53. Водночас, попри це, першочергово оформленим актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій № 43 від 15.10.2021 року чітко визначено, що у ОСОБА_1 наявний стан алкогольного сп`яніння внаслідок вживання алкоголю (1,9 проміле).

5.54. При цьому, зазначений акт складений за формою, визначеною Додатком № 3 до Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735.

5.55. У контексті встановлених обставин, суд зазначає, що служба в поліції ставить перед будь-яким працівником поліції вимоги безумовного виконання службових обов`язків при суворому дотриманні службової дисципліни.

5.56. Відтак, навіть за умови врахування тих відомостей, що зазначені у висновку лікаря-нарколога КНП «Сокирянська лікарня» ОСОБА_6 № 43 від 15.10.2021 року, наявність при безпосередньому несенні служби, а особливо з урахуванням отримання в розпорядження вогнепальної зброї (згідно висновку службового розслідування Пирин 15.10.2021 року отримав в черговій частині вогнепальну зброю пістолет «ПМ» серії НОМЕР_2 та автомат «АКС-74У» (№ НОМЕР_3 )), залишкових явищ попереднього сп`яніння є неприпустимим.

5.57. Суд також звертає увагу на те, що визначені у висновку службового розслідування порушенням ОСОБА_1 в частині не повідомлення про подію ДТП на спецлінію « 102», що передбачено пунктом 6 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні порушення та інші події, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 08 лютого 2019 року №100, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 березня 2019 року за №223/33194, як на підставу застосування до позивача дисциплінарного стягнення у наказі від 02.11.2021 року №673 не зазначені, а тому оцінку таким порушенням суд не надає.

5.58. Враховуючи зазначене, дослідивши матеріали службового розслідування, суд погоджується із висновками дисциплінарної комісії про порушення позивачем службової дисципліни, що фактично виразилось у керуванні транспортним засобом із зовнішніми ознаками алкогольного сп`яніння та допущенні у такому стані дорожньо-транспортної пригоди. Тобто, про недотримання позивачем як поліцейським, зокрема, пункту 1 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 4 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15 березня 2018 року №2337-VIII, підпункту а) пункту 2.9. та підпункту д) пункту 2.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, абзаців 2 та 3 пункту 1 розділу ІІ (з урахуванням пункту 3 розділу IV) Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2016 року №1179, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 грудня 2016 року за №1576/29706,

5.59. Стосовно доводів представника позивача в тій частині, що в рамках кримінального провадження за № 0000149 за ч.1 ст. 286 КК України має статус свідка, жодної підозри йому не повідомлялося, а також що жодного протоколу за ч.1 ст. 179 КУпАП на ОСОБА_3 не складалося, жодною адміністративною комісією при виконавчому комітеті міськради не виносилася постанова про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення, то звертає увагу суду на те, що приписами частини 1 статті 19 Закону №580 чітко передбачено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

5.60. Тобто, законодавець відрізняє окремі види юридичної відповідальності поліцейського за вчинення протиправних діянь, зокрема, у розрізі кримінально-правового та дисциплінарного-правового аспектів.

5.61. При цьому, адміністративна відповідальність поліцейського настає у випадках вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП.

5.62. Натомість, частина 2 статті 19 Закону №580 передбачає, що підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

5.63. Таким чином, дисциплінарна та адміністративна відповідальність поліцейського є окремими видами юридичної відповідальності. Порядок та підстави притягнення поліцейських до конкретного виду юридичної відповідальності здійснюється за окремими процедурами, врегульованими різними нормативно-правовими актами.

5.64. Враховуючи те, що позивача притягнуто саме до дисциплінарної відповідальності, адміністративний суд під час розгляду справи повинен самостійно кваліфікувати поведінку особи на предмет наявності в ній ознак дисциплінарного проступку і дійти власних висновків щодо правомірності такої поведінки з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм. При цьому, згідно положень процесуального законодавства суд наділений повноваженнями досліджувати докази, які в тому числі досліджувались місцевим судом при розгляді справи про притягнення до адміністративної відповідальності.

5.65. Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного суду, які викладені у постанові від 25.04.2019 року по справі № 824/739/16-а.

5.66. Таким чином, не притягнення ОСОБА_1 , до кримінальної чи адміністративної відповідальності, на переконання суду, не спростовує допущені ним порушення службової дисципліни.

5.67. При цьому суд звертає увагу на положення частин 6 та 7 статті 78 КАС України, відповідно до яких вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (частина 6).

5.68. Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду (частина 7)

5.69. Аналізуючи наведені положення КАС України, слід прийти до висновку, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Щодо обрання заходу дисциплінарного впливу до позивача, суд зазначає наступне.

5.70. Згідно частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

5.71. Під час вирішення питання про те, чи було звільнення, як захід дисциплінарного впливу пропорційним до вчиненого порушення, суд має врахувати, зокрема, характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку завдано ним (могло бути завдано) шкоду, тяжкість проступку, обставини, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації.

5.72. Як зазначалося судом, пунктом 1 наказу ГУНП в Чернівецькій області від 02.11.2021 року № 673 По застосування дисциплінарного стягання, за порушення службової дисципліни, що виразилось у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 179 КУпАП, невиконанні вимог Присяги працівника поліції, п. 1), 2), 3), 4), 14) ч. З ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. 1), 4) ч. 1, ч. 2 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», пп. а) п. 2.9, пп. г), д) п. 2.10 розділу 2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306, абз. 2, 3 п. 1, абз. 7 п. 2 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, до інспектора з реагування патрульної поліції сектору поліцейської діяльності №1 (м. Новодністровськ) ВП № 1 (м. Сокиряни) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області капітана поліції ОСОБА_1 , застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

5.73. Частиною 3 статті 13 Дисциплінарного статуту визначені види дисциплінарних стягнень, які можуть застосовуватися до поліцейських, а саме: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

5.74. Верховний Суд у своїй постанові від 21.09.2018 року, справа №824/227/17-а (адміністративне провадження №К/9901/27834/18) зазначив "... п.60. Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень."

5.75. Отже, обрання виду стягнення є дискреційним повноваженням роботодавця, однак така дискреція має бути обґрунтованою.

5.76. Відповідач при прийняті наказу від 02.11.2021 року № 673 повністю врахував всі обставини встановлені при проведені службового розслідування, за наслідками, якого прийнято рішення про застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції, а тому суд вважає, що в цій справі відповідач застосувавши до ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції, діяв правомірно, вид обраного стягнення є достатнім.

Позивач перебував в стані алкогольного сп`яніння як на службі (чергуванні), так і за кермом, а також не сприяв встановленню істини під час проведення службового розслідування, вводячи в оману працівників поліції

5.77. Таким чином, судом встановлено, що висновок службового розслідування, складений з урахуванням норм чинного законодавства та у межах компетенції, вина позивача у порушенні службової дисципліни доведена належними та допустимими доказами, відтак, суд погоджується з висновками відповідача про те, що оскаржуваний наказ від 12.10.2021 року № 622 є правомірним, а застосоване до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення відповідає вчиненому позивачем проступку.

5.78. За таких обставин, суд приходить до висновку про правомірність притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції у зв`язку з вчиненням ним дисциплінарного проступку, який компрометує його як поліцейського та дискредитує поліцію в цілому.

5.79. А тому, враховуючи те, що суд дійшов до висновку про правомірність наказу ГУНП в Чернівецькій області від 02.11.2021 року № 673, яким до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції, слідує, що наказ ГУНП в Чернівецькій області від 22.12.2021 року № 283 о/с, яким позивача звільнено зі служби в поліції у зв`язку із реалізацією зазначеного дисциплінарного стягнення, також є правомірним, а відтак такий наказ скасуванню не підлягає.

5.80. Щодо повідомлених представником позивача обставин в частині винесення оскаржуваного наказу про звільнення під час тимчасової непрацездатності, то такі обставини не знайшли свого доказового підтвердження.

5.81. У даному випадку суд погоджується з доводами представника відповідача в тій частині, що позивачем не було надано суду жодного належного та допустимого доказу, який підтверджував би його тимчасову непрацездатність станом на 22.12.2021 року. При цьому, наявне у матеріалах справи свідоцтво про хворобу від 31.12.2021 року № 360, видане ВЛК ДУ «ТМО МВС України по Чернівецькій області» не підтверджує факту тимчасової непрацездатності позивача, з огляду на зазначення в ньому того, що у період з 17.12.2021 року по 28.12.2021 року проходив стаціонарне обстеження, а не лікування в ДУ «ТМО МВС України по Чернівецькій області». Таким чином, свідоцтво про хворобу, констатує лише факт звернення позивача до медичного закладу для обстеження і не підтверджує його непрацездатність.

5.82. Щодо позовних вимог про зобов`язання Головне управління Національної поліції у Чернівецькій області звільнити ОСОБА_1 зі служби в Національній поліції України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу), то суд зазначає, що вирішення питань щодо дати та підстави звільнення належить до внутрішньо-організаційних трудових відносин між роботодавцем та працівником.

При прийнятті оскаржуваного наказу адміністрація відповідача опиралась на наявність наказу від 02.11.2021 року № 673, і приймаючи оскаржуваний наказ, реалізувала наказ про дисциплінарне стягнення, що є правильним та послідовним

VІ. ВИСНОВКИ СУДУ

6.1. Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На розвиток зазначених положень Конституції України частиною другою статті 2 КАС України визначені критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, яким є відповідач.

6.2. Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

6.3. Відповідачем доведено суду правомірності застосування до позивача виду дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції, а тому у задоволенні цього позову необхідно відмовити у повному обсязі.

При цьому суд вважає, що допущення подібних проступків впливає на авторитет Національної поліції, як суб`єкта публічного права, який має забезпечувати законність і бути зразком доброчесності для громадян.

Толерування посадовою особою вживання алкоголю за кермом, ставить таку особу в ряд співучасників такого правопорушення, наслідком якого може бути заподіяння значної шкоди здоров`ю людини або позбавлення її життя. А тому орган, який уповноважений приймати рішення щодо осіб, які перебувають в стані сп`яніння на робочому місці або за кермом, має проявляти принципову та жорстку позиції щодо цих осіб, а надто щодо працівників поліції, які перебувають на чергуванні та мають в розпорядженні бойову зброю.

6.4. Суд також зазначає, що інші доводи сторін, наведені у заявах по суті справи, вищезазначених висновків суду не спростовують.

6.5. При цьому суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

6.6. Зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

6.7. Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (Заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

VІІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

7.1. Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

7.2. Оскільки, у задоволенні позову відмовлено повністю, суд не стягує на користь позивача судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись статтями 73-77, 90, 241-246, 250 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, відмовити у повному обсязі.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Повне найменування учасників процесу:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Відповідач Головне управління Національної поліції в Чернівецькій області (м. Чернівці, вул. Головна, буд. 24, ).

Суддя О.В. Анісімов