Справа № 160/5920/22
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2022-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 серпня 2022 року Справа № 160/5920/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЮркова Е.О.
за участі секретаря судового засіданняШевченка І.Є.,
представника позивача представника відповідача Дружина Т.Г. Бірсан П.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова" до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування рішення,-
22 квітня 2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов Державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова" до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків з вимогами:
Ухвалою суду від 24.05.2022 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.
27.06.2022 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити повністю у задоволенні позовної заяви, посилаючись на те, що оскаржуване рішення є правомірним у зв`язку з тим, що пунктом 8 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачено обов`язок позивача сплачувати єдиний внесок нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця у зв`язку з чим позивач зобов`язаний був сплатити єдиний внесок за березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень та жовтень 2018 року, тоді як підприємством сплата єдиного внеску за вказаний період здійсненна із затримкою. Також зазначено, що згідно п.12 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника та у разі несвоєчасної сплати єдиних внесків до платника застосовуються фінансові санкції за нормами ст. 9 Закону.
26.07.2022 року позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якій вказано, що у практиці вирішення публічно-правових спорів актуальним залишається питання застосування критерію «якість закону», наведено рішення ЄСПЛ, а також вказано, що Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» не відповідає критеріям «якості закону».
Протокольною ухвалою суду, оголошеною у судовому засіданні 26.07.2022 року із занесенням до протокол судового засідання, закрито підготовче провадження в адміністративній справі № 160/5920/22 та призначено розгляд справи по суті.
У зв`язку з введенням в Україні воєнного стану з 24 лютого 2022 року та продовженням його до 21 листопада 2022 року та з урахуванням рекомендацій Ради суддів України стосовно роботи судів в умовах воєнного стану щодо виваженого підходу до питань, пов`язаних з можливістю продовження різного роду строків та клопотань представників сторін про відкладення розгляду справи від 23.08.2022 року та 24.08.2022 року розгляд справи по суті перенесено на 30.08.2022 року.
У судовому засіданні 30.08.2022 року представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові.
Представник відповідача у судовому засіданні 30.08.2022 року заперечував проти задоволення позовних вимог та просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на доводи, викладенні у відзиві на позов.
Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
Рішення № від 26.08.2021 року було оскаржено позивачем в адміністративному порядку та рішенням Державної податкової служби України № 25223/6/99-00-06-02-01-06 від 08.11.2021 року рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків № від 26.08.2021 року залишено без змін.

Так, позивачем за березень 2018 року по терміну сплати 20.04.2018 р. не перераховано суму єдиного внеску у розмірі 7 782 414,53 грн., яка остаточно погашена 19.08.2020 р., тобто із затримкою на 852 календарні дні; за квітень 2018 року по терміну сплати 21.05.2018 р. не перераховано суму єдиного внеску у розмірі 7 822 938,27 грн., яка остаточно погашена 04.09.2020 р., тобто із затримкою на 837 календарні дні; за травень 2018 року по терміну сплати 20.06.2018 р. не перераховано суму єдиного внеску у розмірі 745 059,55 грн., яка остаточно погашена 15.09.2020 р., тобто із затримкою на 818 календарних днів; за червень 2018 року по терміну сплати 20.07.2018 р. не перераховано суму єдиного внеску у розмірі 8 223 633,26 грн., яка остаточно погашена 15.09.2020 р., тобто із затримкою на 788 календарних днів; за липень 2018 року по терміну сплати 20.08.2018 р. не перераховано суму єдиного внеску у розмірі 8 597 100,39 грн., яка остаточно погашена 15.09.2020 р., тобто із затримкою на 757 календарних днів; за серпень 2018 року по терміну сплати 20.09.2018 р. не перераховано суму єдиного внеску у розмірі 8 311 096,00 грн., яка остаточно погашена 15.09.2020 р., тобто із затримкою на 726 календарних днів; за вересень 2018 року по терміну сплати 22.10.2018 р. не перераховано суму єдиного внеску у розмірі 8 201 477,21 грн., яка остаточно погашена 15.09.2020 р., тобто із затримкою на 694 календарні дні; за жовтень 2018 року по терміну сплати 20.11.2018 р. не перераховано суму єдиного внеску у розмірі 8 406 336,44 грн., яка остаточно погашена 15.09.2020 р., тобто із затримкою на 665 календарних днів.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (надалі - Закон № 2464) платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Відповідно до частини 2 статті 6 Закону № 2464 платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону № 2464 єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), 2, 3, 6, 7 і 8 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Частинами 2, 3 статті 9 Закону № 2464 передбачено, що обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів , бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Відповідно до частини 8 статті 9 Закону № 2464 платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця.

При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов`язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з органом доходів і зборів за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань.

Згідно частин 11, 12 статті 9 Закону України № 2464-VI у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов`язаннями із сплати єдиного внеску зобов`язань із сплати податків, інших обов`язкових платежів, передбачених законом, або зобов`язань перед іншими кредиторами зобов`язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов`язаннями, крім зобов`язань з виплати заробітної плати (доходу).

Відповідно пункту 2 частини 11 статті 25 Закону України № 2464-VI орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

З аналізу наведених положень Закону України № 2464-VI вбачається, що у разі порушення строків сплати єдиного внеску, встановлених частиною 8 статті 9 Закону України №2464-VI, передбачене накладення штрафних санкцій та нарахування пені.

Судом встановлено, що за березень 2018 року по терміну сплати 20.04.2018 р. не перераховано суму єдиного внеску у розмірі 7 782 414,53 грн., яка остаточно погашена 19.08.2020 р., тобто із затримкою на 852 календарні дні; за квітень 2018 року по терміну сплати 21.05.2018 р. не перераховано суму єдиного внеску у розмірі 7 822 938,27 грн., яка остаточно погашена 04.09.2020 р., тобто із затримкою на 837 календарні дні; за травень 2018 року по терміну сплати 20.06.2018 р. не перераховано суму єдиного внеску у розмірі 745 059,55 грн., яка остаточно погашена 15.09.2020 р., тобто із затримкою на 818 календарних днів; за червень 2018 року по терміну сплати 20.07.2018 р. не перераховано суму єдиного внеску у розмірі 8 223 633,26 грн., яка остаточно погашена 15.09.2020 р., тобто із затримкою на 788 календарних днів; за липень 2018 року по терміну сплати 20.08.2018 р. не перераховано суму єдиного внеску у розмірі 8 597 100,39 грн., яка остаточно погашена 15.09.2020 р., тобто із затримкою на 757 календарних днів; за серпень 2018 року по терміну сплати 20.09.2018 р. не перераховано суму єдиного внеску у розмірі 8 311 096,00 грн., яка остаточно погашена 15.09.2020 р., тобто із затримкою на 726 календарних днів; за вересень 2018 року по терміну сплати 22.10.2018 р. не перераховано суму єдиного внеску у розмірі 8 201 477,21 грн., яка остаточно погашена 15.09.2020 р., тобто із затримкою на 694 календарні дні; за жовтень 2018 року по терміну сплати 20.11.2018 р. не перераховано суму єдиного внеску у розмірі 8 406 336,44 грн., яка остаточно погашена 15.09.2020 р., тобто із затримкою на 665 календарних днів.

Державним підприємством "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова" вказані обставини щодо порушення термінів сплати єдиного внеску за березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень та жовтень 2018 року не заперечувались.

Отже, матеріалами справи підтверджується, а позивачем не заперечується факт порушення законодавства в частині несвоєчасної сплати узгодженої суми збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень та жовтень 2018 року із затримкою.

Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" не містить заборони для платника сплачувати єдиний внесок або звільнення від виконання обов`язку зі сплати єдиного внеску у разі наявності заборгованості із заробітної плати. Навпаки, Закон України № 2464-VІ чітко визначає обов`язковість, порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, відповідальність за порушення норм Закону.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відповідачем правомірно прийнято рішення про застосування до позивача штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, отже позовні Державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова" не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 8, 9, 72-77, 139, 242-244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова" (вул.Криворізька, буд.1, м.Дніпро, 49008, ) до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (пр. Олександра Поля, буд. 57, м.Дніпро, 49600, ) про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 08 вересня 2022 року.

Суддя Е.О. Юрков