Справа № 520/23014/21
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2022-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 вересня 2022 р. Справа № 520/23014/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,

Суддів: Кононенко З.О. , Калиновського В.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.12.2021 року, головуючий суддя І інстанції: Севастьяненко К.О., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 22.12.2021 року у справі № 520/23014/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області які полягають в перерахунку пенсії ОСОБА_1 виходячи з 70% грошового забезпечення, визначеного за оновленою довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.03.2021 року № ФХ-111287, з 01.04.2019 року без обмеження її граничним розміром;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію, у розмірі 77% грошового забезпечення, визначеного за оновленою довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.03.2021 року № ФХ-111287, з 01.04.2019 року, здійснивши виплату суми недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01.04.2019 року без обмеження її граничним розміром.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22.12.2021 року у справі № 520/23014/21 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області які полягають в перерахунку пенсії ОСОБА_1 виходячи з 70% грошового забезпечення, визначеного за оновленою довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.03.2021 року № ФХ-111287, з 01.04.2019 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію, у розмірі 77% грошового забезпечення, визначеного за оновленою довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.03.2021 року № ФХ-111287, з 01.04.2019 року, здійснивши виплату суми недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01.04.2019 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області у розмірі 908 грн.

Частково не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.12.2021 року у справі № 520/23014/21 скасувати в частині відмови у задоволенні вимоги про виплату перерахованої на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 пенсії без обмеження її максимальним розміром, та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на помилковість висновків суду першої інстанції про передчасність позовних вимог щодо перерахунку та виплати пенсії без обмеження її максимальним розміром, оскільки як вбачається з листа відповідача № 2000-0203-8/131652 від 22.10.2021 року, наданого на запит представника позивача, перерахунок пенсії на виконання рішення суду від 21.05.2021 року у справі № 520/7607/21 відповідачем протиправно був здійснений виходячи з 70% грошового забезпечення з обмеженням її максимальним розміром згідно ч. 7 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ, положення якої з 20.12.2016 року визнані неконституційними. Таким чином, право позивача на одержання пенсії без обмеження її максимальним розміром було порушено, а отже підлягає судового захисту.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію за вислугу років, яка призначена відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

З 01.01.2018 року пенсію позивача перераховано відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону №2262-ХІІ та постанови Кабінету Міністрів України Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб від 21.02.2018 № 103, на підставі довідки, виданої уповноваженим органом.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, в адміністративній справі № 826/3858/18, визнано протиправними та нечинними пункти 1,2 постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45. Проте, зміни внесені постановою №103, зокрема до додатку 2 до Порядку № 45, в якому визначено Форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані судом протиправними та нечинними, відтак з 05.03.2019 - дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/3858/18 діє редакція додатку 2 до Порядку № 45, яка діяла до зазначених змін.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21.05.2021 року у справі № 520/7607/21 частково задоволено позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Визнано протиправною та скасовано відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області у перерахунку пенсії ОСОБА_1 оформлену листом від 09.04.2021 р. від № 2000-0203-8/51578.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести з 01.04.2019 р. перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 № ФХ-111287 від 01.03.202 1р. з урахуванням раніше проведених платежів.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 2000-0203-8/131652 від 22.10.2021 року, наданим на адвокатський запит представника позивача від 18.10.2021, щодо виконання рішення суду, повідомлено про те, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.05.2021 року у справі № 520/7607/21, відповідачем з 01.04.2019 року здійснено перерахунок пенсії позивачу з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення.

Зазначено, що оскільки рішенням суду зобов`язань щодо виплати пенсії у розмірі 77% грошового забезпечення на Головне управління не покладено, з 01.04.2019 року встановлено норму пенсії відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, у розмірі 70% грошового забезпечення.

Також зазначено, що оскільки рішенням суду зобов`язань щодо виплати пенсії позивачеві без обмежень її максимальним розміром на Головне управління не покладено, підсумок пенсії встановлено з урахуванням ст. 43 Закону № 2262-ХІІ, згідно якої максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Згідно довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 6343 від 20.10.2021 року:

- станом на 01.01.2018 року розмір пенсії позивача становив 77 % грошового забезпечення (вислуга років 29).

- станом на 01.10.2021 року розмір пенсії позивача становить: основний розмір пенсії 70% грошового забезпечення (вислуга років 29) у розмірі - 20774,60 грн. (підсумок пенсії з надбавками - 20774,60 грн.) з урахуванням максимального розміру пенсії 18540,00 грн.

Вважаючи дії відповідача щодо перерахунку пенсії протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що враховуючи, що права позивача у частині виплати йому пенсії з обмеженням граничним розміром на час розгляду цієї справи не порушені, оскільки перерахунок та виплату пенсії не проведено, то суд не може під час прийняття рішення вирішувати питання щодо правовідносин, які можливо будуть мати місце у майбутньому.

Колегія суддів зазначає, що з огляду на приписи ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а тому не надає оцінку судовому рішенню в частині задоволення позовних вимог, яка у даному випадку сторонами не оскаржується.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, виходячи з меж апеляційного перегляду справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до частини другої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, в редакції до внесення змін згідно із Законами № 3668-VI від 08.07.2011, № 1166-VII від 27.03.2014, максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Пунктом 8 розділу II Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року, та пунктом 23 розділу II Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні», який набрав чинності з 1 травня 2014 року, до частини 2 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» внесено зміни та цифри «90» замінено цифрами «80», та цифри «80» замінено цифрами «70», відповідно.

У свою чергу, положення ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначають розміри пенсій, які призначаються вперше.

Внесені Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» та Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» зміни до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо розміру пенсії у відсотках стосуються лише порядку призначення пенсії особам, звільненим з військової служби, та деяких інших осіб у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, та в жодному разі не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Згідно зі ст. 22 Конституції України, закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

У Рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 року № 1-рп/99 суд зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині 1 статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Виходячи із вище викладеного, при перерахунку пенсії за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», застосовується норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Частиною 1 статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, зміна розміру пенсії у відсотку від відповідних сум грошового забезпечення, що відбулася у ч. 2 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ після призначення пенсії особі, не є підставою для зменшення розміру призначеної пенсії під час проведення її перерахунку, в тому числі на виконання судового рішення.

Внесені Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» та Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» зміни до ч. 2 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, а мають застосовуватися лише виключно при призначенні нових пенсій.

Частиною 3 статті 1-1 Закону № 2262-ХІІ встановлено, що зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Однак, як Законом № 2262-ХІІ, так і Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не передбачено зменшення основного розміру пенсії у разі проведення її перерахунку.

Таким чином, при проведенні перерахунку пенсії підлягають застосуванню положення ст. 13 Закону № 2262-ХІІ, в редакції, що діяла на момент призначення пенсії. Аналогічний правовий висновок був наведений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16.10.2019 у справі № 240/5401/18.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо нарахування та виплати пенсії без обмеження її максимальним розміром, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно частини 1 статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Зі змісту наведеної норми слідує, що захисту адміністративним судом підлягають порушені права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Відтак, захист порушених прав, свобод та інтересів особи є похідним, тобто передбачає наявність встановленого факту їх порушень, при цьому суд не здійснює превентивного захисту.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд має пересвідчитись у належності особі, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права наведений зокрема у постанові Верховного Суду від 16.04.2020 року у справі №825/1549/17.

Таким чином, обов`язковою умовою задоволення позову є доведеність порушення прав та охоронюваних законом інтересів з боку відповідача.

Спірним питанням у цій справі є право позивача на перерахунок пенсії з 01.04.2019 року у розмірі 77% грошового забезпечення, визначеного за оновленою довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.03.2021 року № ФХ-111287.

При цьому питання будь-якого обмеження розміру пенсії є похідним, та вирішується після вирішення питання про наявність відповідного права на перерахунок. Встановлення розміру пенсії та її виплата здійснюється пенсійним органом після проведення перерахунку пенсії.

У даній правовій ситуації, перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019 року у розмірі 77% грошового забезпечення, визначеного за оновленою довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.03.2021 року № ФХ-111287 проведений не був.

Отже, питання обмеження розміру пенсії, перерахунок якої не проведений, є передчасним, оскільки права позивача у цій частині ще не порушені.

При цьому, колегія суддів зазначає, що відповідач, здійснюючи перерахунок пенсії, має діяти у чітко визначених законодавчих межах. Наявність у відповідача повноважень щодо перерахунку пенсії/визначення її розміру, не скасовує компетенції суду щодо можливості зобов`язання відповідача здійснювати виплату пенсії без обмеження її максимальним розміром, однак за наявності про це відповідного спору між сторонами.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині з огляду на їх передчасність.

Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду першої інстанції та правильності судового рішення не спростовують.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з ч. 1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.12.2021 року у справі № 520/23014/21 суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, з огляду на що, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.12.2021 року у справі № 520/23014/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)О.М. Мінаєва
Судді(підпис) (підпис) З.О. Кононенко В.А. Калиновський