Справа № 640/19442/21
Суддя: Глущенко Яна Борисівна
Дата ухвалення: 2022-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Глущенко Я.Б.,

суддів Пилипенко О.Є., Черпіцької Л.Т.,

секретаря Вишняк В.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Житомирської міської ради, Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Приватне акціонерне товариство «Електровимірювач» та Приватне підприємство «Форум» про визнання протиправною бездіяльності, скасування рішень, за апеляційними скаргами Приватного акціонерного товариства «Електровимірювач» та Приватного підприємства «Форум» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.10.2021, -

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся у суд з позовом до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Житомирської міської ради (далі відповідач-1, Управління ДАБК Житомирської міської ради), Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради (також далі відповідач-2), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Приватне акціонерне товариство «Електровимірювач» (далі третя особа-1, ПАТ «Електровимірювач») та Приватне підприємство «Форум» (далі третя особа-2, ПП «Форум») про:

- визнання протиправною бездіяльності Управління ДАБК Житомирської міської ради, яка полягає у невинесені припису відносно ПП «Форум» про зупинення підготовчих та будівельних робіт до усунення порушень законодавства у сфері містобудівної діяльності;

- скасування містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва «Реконструкція частини складу з алюмінієвих конструкцій №3, 4 (без зміни зовнішніх геометричних розмірів фундаментів у плані)» під магазин за адресою: АДРЕСА_1 , затверджених наказом Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради від 19.10.2020 №143/20 із змінами, затвердженими наказом від 11.01.2021 №01/21;

- скасування права на початок виконання будівельних робіт ПП «Форум», набутого на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), №ЖТ 69 від 04.02.2021 «Реконструкція частини складу з алюмінієвих конструкцій №3 без зміни геометричних розмірів фундаменті у плані» під магазин за адресою: АДРЕСА_1 » та повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) №ЖТ 69-2 від 23.06.2021;

- скасування містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва «Реконструкція частини складу з алюмінієвих конструкцій №4 (без зміни зовнішніх геометричних розмірів фундаментів у плані)» під магазин за адресою: м. Житомир, майдан Перемоги, затверджених наказом Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради від 21.05.2019 №64/19;

- скасування права на початок виконання будівельних робіт ПАТ «Електровимірювач», набутого на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) №ЖТ 19 від 20.05.2021 «Реконструкція частини складу з алюмінієвих конструкцій №3 без зміни геометричних розмірів фундаменті у плані» під магазин за адресою: м. Житомир майдан Перемоги, 10» та повідомлень про зміну даних у повідомленні про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) №ЖТ 19 від 20.05.2021, зареєстрованих 23.06.2021 №ЖТ 19-1 та 18.06.2021 за №ЖТ 19-2.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що третіми особами ведуться будівельні роботи з порушенням вимог будівельного законодавства, пожежного та санітарного законодавства, без належних дозвільних документів, з порушенням прав позивача як власника кафетерію, оскільки здійснюване будівництво перекриває вхід/вихід з цього кафетерію. Стверджує, що такі будівельні роботи здійснюються на підставі оскаржуваних містобудівних умов та обмежень, повідомлень про початок виконання будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, а саме: цільове призначення земельної ділянки не відповідає меті забудови; будівельні роботи шляхом закладення арматури для облаштування єдиної суцільної опалубки під фундамент із зміною геометричних розмірів фундаментів, які раніше існували та без врахування «червоних ліній» та відступів від сусідніх будівель, фактично свідчать про будівництво нового об`єкту без отримання будь-яких дозвільних документів щодо надання права на його будівництво.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.10.2021 позов задоволено частково. Скасовано оскаржувані містобудівні умови та обмеження, а також повідомлення про початок виконання будівельних робіт. У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Не погоджуючись із судовим рішенням, треті особи 1 та 2 подали апеляційні скарги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю. Свою позицію обґрунтовують тим, що в межах спірних правовідносин відповідачі діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Звертають увагу на те, що оскаржувані рішення є актами індивідуальної дії та не порушують прав та інтересів позивача, а спір у цій справі не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач наголошує, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому підстави для його скасування відсутні.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів уважає, що апеляційні скарги потрібно задовольнити частково, а рішення суду скасувати в частині із закриттям проводження у справі, з таких підстав.

Судом установлено, що ОСОБА_1 є власником приміщення кафетерію, розташованого на земельній ділянці кадастровий номер :09:011:0037 за адресою: АДРЕСА_1 .

Як зазначає позивач, в ході проведення землевпорядних робіт з винесення в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки, що знаходиться під будівлею кафетерію з`ясовано, що приміщення кафетерію знаходиться на 3 земельних ділянках: основна частина знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :09:011:0037, загальною площею 96 кв.м., частина площею біля 6 кв м на земельній ділянці з кадастровим номером :09:011:0081, яка є власністю територіальної громади м. Житомира та передана в оренду ПАТ «Електровимірювач», та частина - на земельній ділянці з кадастровим номером :09:011:0079, що є приватною власністю ПП «Форум».

Позивачем подано заяву до Житомирської міської ради щодо передачі йому в оренду частини земельної ділянки за кадастровим номером :09:011:0081 з метою обслуговування будівлі кафетерію та облаштування стоянки та дитячого майданчика.

Однак листом №25/в-10141 позивачу відмовлено в передачі вказаної земельної ділянки у зв`язку з тим, що рішенням сесії Житомирської міської ради від 09.10.2020 №2039 затверджено проект землеустрою земельної ділянки та передано її в оренду ПАТ «Електровиміроювач» строком на 5 років (підставою вказано наявність інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ПАТ «Електровимірювач» на нерухоме майно, а саме, склад алюмінієвих конструкцій №4, загальною площею 338,6 кв м).

У зв`язку з тим, що третіми особами здійснюються будівельні роботи впритул до належної на праві власності позивачу будівлі кафетерію, із закладенням арматури під її зовнішньою стіною, з порушенням вимог законодавства, на підставі зареєстрованих відповідачем-2 повідомлень про початок будівельних робіт та затверджених містобудівних умов та обмежень, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані містобудівні умови та обмеження, а також право на виконання спірних будівельних робіт за третіми особами зареєстровані на підставі повідомлень, які містять недостовірні відомості, що дає підстави вважити об`єкт самочинним будівництвом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів уважає за необхідне зазначити наступне.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

У розумінні п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суд повинен виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Водночас приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, зазвичай майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

ОСОБА_1 , звертаючись до адміністративного суду з позовом про скасування містобудівних умов та обмеження, а також права на початок виконання будівельних робіт, обґрунтовує свої вимоги тим, що треті особи здійснюють будівельні роботи впритул до належної позивачу будівлі кафетерію, з порушенням вимог законодавства на підставі оскаржуваних повідомлень про початок будівельних робіт та затверджених містобудівних умов та обмежень.

Основним мотивом обґрунтування протиправності оскаржуваних рішень позивач зазначає ту обставину, що внаслідок цих робіт перекрито можливість використання аварійного виходу з будівлі кафетерію.

Таким чином, позивач, звертаючись до суду з цим адміністративним позовом, наголошує на порушенні права користування належним йому майном, тобто заявляє вимоги приватно-правового характера.

Однак захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, які виникають із цивільних, житлових відносин, підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України до способів захисту цивільних прав та інтересів належить, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Таким чином, визнання незаконними рішень суб`єкта владних повноважень може бути способом захисту цивільного права або інтересу.

Отже, якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Ураховуючи наведені вище нормативні положення, не є публічно-правовим спір між суб`єктом владних повноважень та суб`єктом приватного права - фізичною чи юридичною особою, в якому управлінські дії суб`єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної чи юридичної особи. У такому випадку - це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб`єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного та адміністративного права.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 264 КАС України право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб`єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт. Тобто право оскаржити індивідуальний акт має особа, якої він стосується.

Аналогічні правові висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року в справі №815/1568/16.

Апеляційний суд звертає увагу, що ОСОБА_1 фактично оспорює рішення, які є правовими актами індивідуальної дії. Такі правові акти породжують права й обов`язки тільки для тих суб`єктів (чи визначених цими актами певного кола суб`єктів), яким їх адресовано.

Таким чином, відсутність у будь-кого (крім власника нерухомого майна), у тому числі і позивача, прав чи обов`язків у зв`язку із оскаржуваними рішеннями не породжує для останнього права на звернення із цим позовом у порядку адміністративного судочинства.

Спірні правовідносини між учасниками справи виникли внаслідок проведення ПАТ «Електровимірювач» та ПП «Форум» реконструкції належної їм частини складу з алюмінієвих конструкцій № 3, 4, яка зачіпає інтереси позивача щодо користування належним йому нерухомим майном, а тому в останнього виникла необхідність захисту його цивільних (майнових) прав, у зв`язку із чим він звернувся до органів архітектурно-будівельного контролю, а в подальшому до суду.

При цьому позивач не був заявником на отримання спірних містобудівних умов та обмеження, а також отримання права на початок виконання будівельних робіт, і оскаржуючи відповідні рішення, фактично заперечує щодо права третіх осіб на користування земельною ділянкою та розпорядження майном.

Тобто, спірні правовідносини між учасниками справи виникли внаслідок проведення третіми особами будівельних робіт, що нібито перешкоджає позивачу у реалізації його права на використання майна (кафетерію та відповідної земельної ділянки).

Апеляційний суд зауважує, що Верховний Суд у постановах від 03.03.2021 у справі №640/17474/20, від 16.07.2020 у справі №815/4504/16, від 13.11.2019 у справі №522/6794/15-а, від 16.01.2019 у справі №815/1121/17, від 23.08.2018 у справі №815/1568/16, від 15.07.2020 у справі №809/78/16 вже викладав висновок щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах.

У вказаних постановах наголошено, що якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Таким чином, спір у цій справі є приватноправовим, а не публічно-правовим, та не належить до юрисдикції адміністративних судів, оскільки, враховуючи характер спору, суб`єктний склад правовідносин, предмет й підстави заявлених вимог, цей спір має вирішуватись за правилами цивільного судочинства.

Відтак, суд першої інстанції помилково відкрив провадження у цій справі в частині вимог про скасування містобудівних умов та обмеження, права на початок виконання будівельних робіт та розглянув спір по суті.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції потрібно скасувати в частині задоволених вимог, а провадження у справі в цій частині - закрити.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо її не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

За змістом частини 1 статті 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права, що є підставою для часткового скасування рішення суду та закриття провадження у справі в цій частині.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 123, 240, 243, 311, 319, 321, 322, 325, 328, 329, 331 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства «Електровимірювач» та Приватного підприємства «Форум» задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.10.2021 скасувати в частині задоволених позовних вимог.

Провадження у справі в цій частині закрити.

У решті рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.10.2021 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Я.Б. Глущенко

Судді О.Є. Пилипенко

Л.Т. Черпіцька