Справа № 640/21717/20
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2022-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

08 вересня 2022 року

м. Київ

справа №640/21717/20

адміністративне провадження № К/990/17190/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Кашпур О.В.,

суддів - Радишевської О.Р., Уханенка С.А.,

перевірив касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 липня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2021 року у справі №640/21717/20 за позовом ОСОБА_1 до Київської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування рішення та наказу, поновлення на посаді та стягнення середньої заробітної плати за весь час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Київської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора, в якому просив:

визнати протиправним та скасувати рішення Восьмої кадрової комісії від 08 липня 2020 року №11 «Про неуспішне проходження прокурором атестації»;

визнати протиправним та скасувати наказ прокурора Київської області М.Киричука від 12 серпня 2020 року №439к про звільнення ОСОБА_1 з 17 серпня 2020 року з посади прокурора Першого відділу Управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Києві, що поширює свою діяльність на Київську область Прокуратури Київської області та органів прокуратури, на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру»;

поновити ОСОБА_1 на посаді, рівнозначній тій посаді, яку він займав до звільнення з роботи;

стягнути з Прокуратури Київської області на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за весь час вимушеного прогулу.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 липня 2021 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Восьмої кадрової комісії від 08 липня 2020 року №11 «Про неуспішне проходження прокурором атестації».

Визнано протиправним та скасовано наказ Прокуратури Київської області №439к від 12 серпня 2020 року.

Поновлено ОСОБА_1 в Київській обласній прокуратурі на посаді прокурора Першого відділу Управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, що поширює свою діяльність на Київську область, з 18 серпня 2020 року.

Стягнуто з Київської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 242 848,02 грн.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2021 року рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 липня 2021 року змінено, викладено третій абзац її резолютивної частини в такій редакції:

«Поновити ОСОБА_1 в Прокуратурі Київської області на посаді прокурора Першого відділу Управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, що поширює свою діяльність на Київську область прокуратури Київської області та органів прокуратури, з 18 серпня 2020 року».

У іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 липня 2021 року залишено без змін.

05 липня 2022 року Офіс Генерального прокурора вчетверте засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 липня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2021 року. Скаржник просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині задоволення позовних вимог та ухвалити нове судове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Верховного Суду від 26 липня 2022 року касаційну скаргу залишено без руху, визнано неповажними підстави пропуску Офісом Генерального прокурора строку на касаційне оскарження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 липня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2021 року у справі №640/21717/20, а скаржнику надано строк для усунення її недоліків. Зокрема, необхідно було надіслати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших поважних підстав пропуску строку на касаційне оскарження та надати належні та допустимі докази, що підтверджують ці обставини.

Вищевказана ухвала отримана скаржником 01 серпня 2022 року.

09 серпня 2022 року від скаржника надійшла заява про поновлення процесуального строку.

Заява обґрунтована тим, що вперше касаційна скарга на вказані рішення судів подана Офісом Генерального прокурора у межах строку передбаченого КАС України для подання касаційної скарги, проте, ухвалами Верховного Суду від 31 січня 2021 року, 19 травня 2022 року та 27 червня 2022 року касаційні скарги поверталися скаржнику через їх невідповідність вимогам статті 330 КАС України та на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.

Скаржник указує, що у зв`язку із збільшенням навантаження на працівників Департаменту представництва інтересів держави в суді, збільшився час підготовки процесуальних документів.

Також підставою для поновлення строку на касаційне оскарження зазначає перебування значної кількості працівників Департаменту представництва інтересів держави в суді на лікарняному у зв`язку із захворюванням на COVID-19 та те, що 24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан з 24 лютого 2022 року. Надалі, Указом Президента України від 18 квітня 2022 року №250/2022 продовжено строк воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

При цьому, скаржник зазначає, що в умовах воєнного стану учасники справи через вступ до лав Збройних Сил України, територіальної оборони та інших форм протидії збройної агресії проти України, або у зв`язку із небезпекою для життя, відсутністю організаційних та технічних умов, необхідних для виконання роботи, та інших чинників, спричинених введенням воєнного стану, не завжди мають можливість для швидкої підготовки процесуальних документів у судових справах.

Також, Офіс Генерального прокурора зазначив, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, пов`язаного з російською агресією, мали місце випадки некоректної роботи чи нестабільної роботи певних систем та ресурсів, обмеження доступу до сайту «Судова влада», та відповідно, до підсистеми «Електронний суд», що перешкоджало своєчасному доступу Офісом Генерального прокурора до електронного кабінету і ознайомлення із процесуальними документами.

За вищенаведених обставин, скаржник просить визнати поважними причини пропуску строку на касаційне оскарження.

Розглянувши подану заяву, Суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 6 частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Отже, учасники справи, мають право оскаржити судові рішення у встановлений Кодексом строк та у передбаченому процесуальним законом порядку. КАС України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

Установлення процесуальних строків процесуальним законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України процесуальних обов`язків.

Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

Оцінюючи вищезазначені обставини, Суд не бере до уваги інформацію скаржника щодо перебування значної кількості працівників Департаменту представництва інтересів держави в суді на лікарняному у зв`язку із захворюванням на COVID-19, оскільки останній відповідних доказів не надає.

Щодо посилань скаржника на потребу значного часу для оформлення касаційної скарги у зв`язку із збільшення навантаження на працівників Департаменту представництва інтересів держави в суді та інших, залучених до справи, структурних підрозділів Офісу Генерального прокурора та, як наслідок, збільшення часу підготовки процесуальних документів, то з цього приводу Верховний Суд зауважує, що внутрішня організація роботи Офісу Генерального прокурора є суб`єктивними чинниками та, за відсутності об`єктивних підстав, що підтверджені належними та допустимими доказами, не є поважною підставою для поновлення пропущеного строку, оскільки тривалість процедури оформлення касаційної скарги безпосередньо залежить від роботи працівників відповідача і не свідчить про наявність непереборних обставин. Крім того, ці доводи і обставини не підтверджено будь-якими доказами, що свідчить про формальність вказаних скаржником аргументів.

Слід зазначити, що право на касаційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.

Разом з тим, Суд зазначає, що невиконання відповідачем вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та як наслідок, повернення касаційної скарги, не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його касаційного оскарження, а відтак не свідчить про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.

Щодо посилання скаржника на обставину запровадження на території України воєнного стану з 24 лютого 2022 року, колегія суддів зазначає, що питання поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Однак, сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень у всіх абсолютно випадках та саме лише посилання на запровадження в Україні воєнного стану не є безумовною підставою для поновлення строку.

Верховний Суд відхиляє доводи скаржника, з посиланням на перешкоди, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану, а також обмеження доступу до сайту «Судова влада» та до підсистеми «Електронний суд», оскільки Офіс Генерального прокурора обмежився лише загальними посиланнями, однак не конкретизував, як вищезазначене вплинуло на роботу працівників відповідача та не надав відповідних доказів на підтвердження цього.

Окрім цього, за інформацією автоматизованої системи документообігу суду з березня 2022 року Офісом Генерального прокурора було подано більше 200 касаційних скарг в інших справах, тому лише посилання на запровадження воєнного стану та відсутність доступу до сайту «Судова влада» та до підсистеми «Електронний суд», за відсутності належних та допустимих доказів не є поважними підставами для поновлення строку на касаційне оскарження.

Ураховуючи зазначене, зважаючи на те, що з моменту прийняття оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції до моменту подання повторної касаційної скарги пройшло більше 6 місяців, доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження є необґрунтованими та не можуть бути визнані Судом поважною причиною пропуску строку, встановленого КАС України.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що наведені скаржником підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними, наявні підстави для відмови у відкритті касаційного провадження.

На підставі викладеного, керуючись статтями 333, 355, 359 КАС України,

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Офісу Генерального прокурора на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 липня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2021 року у справі №640/21717/20 за позовом ОСОБА_1 до Київської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування рішення та наказу, поновлення на посаді та стягнення середньої заробітної плати за весь час вимушеного прогулу.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала, у спосіб їх надсилання до суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.В. Кашпур

Судді: О.Р. Радишевська

С.А. Уханенко