Справа № 603/123/22
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2022-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2022 рокуЛьвівСправа № 603/123/22 пров. № А/857/8787/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Шевчук С.М.,

суддів Носа С.П., Іщук Л.П.,

за участі секретаря судового засідання Кушик Ю.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області на рішення Монастириського районного суду Тернопільської області від 12 травня 2022 року (рішення ухвалене за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін у м. Монастириська судом у складі головуючої судді Гудкової Ю.Г., повний текст складення рішення не зазначено) у справі № 603/123/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, суд -

В С Т А Н О В И В:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

В лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, яким просив:

скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 606084 від 30.11.2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121, ч. ч. 1, 2 ст. 126 КУпАП.

Рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 12 травня 2022 року адміністративний позов задоволено повністю.

Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 606084 від 30.11.2021 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121, ч. ч. 1, 2 ст. 126 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрито.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач вказує, що судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

На обґрунтування апеляційних вимог відповідач посилається на те, що позивач 30.11.2021 року о 20 год 10 хв в смт Коропець по вул. Марка Каганця, 157, керував транспортним засобом, а саме скутером марки «Хонда», без державного номерного знаку, не зареєстрованим у встановленому законом порядку, без посвідчення водія на право керування вказаним транспортним засобом, не мав реєстраційного документа та чинного поліса обов`язкового цивільного страхування, чим порушив п. п. 2.9. «в», 30.2, 2.1. «б», 2.1. «а», 2.1 «ґ» ПДР. Поліцейським СРПП ВП № 2 (м. Бучач) Чортківського районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області старшим лейтенантом поліції Стельмах М. І. було виявлено дане правопорушення та винесено постанову серії БАБ № 606084 від 30.11.2021 року за ч. 6 ст. 121, ч. ч. 1, 2 ст. 126 КУпАП, якою на позивача накладено штраф у розмірі 3400 грн. Крім того на позивача складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Факт вчиненого позивачем правопорушення та перебування з явними ознаками алкогольного сп`яніння на момент винесення постанови серії БАБ № 606084 від 30.11.2021 року підтверджується відео з боді-камери працівників поліції, що додані до відзиву. З огляду на наведені обставини, апелянт вважає, що оскаржувана постанова винесена працівником поліції у межах повноважень та у суворому дотриманні закону, а відтак вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить суд залишити рішення суду першої інстанції без змін, з мотивів аналогічних тим, що викладені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні. Просив розгляд справи проводити без його участі та без участі представника.

Про розгляд апеляційної скарги сторони повідомлені повідомлені у відповідності до вимог ст. 268 КАС України, шляхом надіслання копій ухвал про відкриття апеляційного провадження та про призначення апеляційної скарги до розгляду на електронну адресу сторін, а також на телефон представника позивача, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази. В судове засідання не прибули, про причини неприбуття не повідомили. Клопотань про відкладення слухання справи не направляли. Відповідач просив розглядати справу без його участі.

В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи обставини, що 30.11.2021 року інспектором СРПП ВП № 2 (м. Бучач) Чортківського районного ВП ГУНП в Тернопільській області старшим лейтенантом поліції Стельмах М. І. винесено постанову серії БАБ № 606084 від 30.11.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121, ч. ч. 1, 2 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 3400 грн.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 30.11.2021 року о 20 год 10 хв в смт Коропець по вул. Марка Каганця керував скутером марки «Хонда Діо» не зареєстрованим у встановленому законом порядку, без номерного знаку, при цьому не мав права керування транспортним засобом, реєстраційного документа, чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чим порушив п. п. 2.9. «в», 30.2, 2.1. «б», 2.1. «а», 2.1 «ґ» ПДР.

Не погодившись із вказаною вище постановою, позивач звернувся до суду із цим позовом.

ІІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 121, ч. ч. 1, 2 ст. 126 КУпАП, не підтверджується належними і допустимим доказами, що виключає притягнення його до адміністративної відповідальності.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ч. 6 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, відповідальність за вчинення вказаних адміністративних правопорушень, настає в разі керування транспортним засобом водієм. Однак, у разі відсутності події такого керування, або його не доведенні належними доказами, вказаному стягненню позивач не може бути підданий.

Згідно із ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження винуватості позивача у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень, відповідачем надано відеозапис, який долучений до відзиву на позовну заяву.

Колегія суддів, переглянувши та дослідивши наданий відеозапис, дійшла висновку, що на ньому відсутні докази керування транспортним засобом позивачем та й відповідно факт зупинки поліцейським.

Зафіксовані на відео події стосуються розгляду справи, оформлення оскаржуваної постанови та пропозиції позивачу пройти освідування на предмет алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Насправді, позивач на відеозаписі знаходиться не за кермом скутера, а поруч з ним, із нього не можливо зробити висновок про керування скутером саме позивачем, який про це категорично заперечує. Інших доказів суду відповідачем надано не було, а сама по собі оскаржувана постанова не є доказом у розумінні ч. 1 ст. 251 КУпАП, так як у відповідності до ст. 283 КУпАП приймається уже за наслідками розгляду справи як рішення уповноваженого органу.

Крім того, як вірно враховано судом першої інстанції, постанова про накладення адміністративного стягнення серії БАБ № 606084 від 30.11.2021 року винесена щодо ОСОБА_1 , однак у посвідченні особи серії НОМЕР_1 від 23.04.2018 року та паспорті громадянина Республіки Молдова серії НОМЕР_2 від 24.10.2018 року позивач зазначений як ОСОБА_1 .

З урахуванням наведеного колегія суддів зазначає, що відповідачем не доведено наявності події і складу правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121, ч. ч. 1, 2 ст. 126 КУпАП, тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів вважає, що відповідачем в ході судового розгляду справи не доведено наявності підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121, ч. ч. 1, 2 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з чим приходить до висновку, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення серії БАБ № 606084 від 30.11.2021 року є неправомірною та підлягає скасуванню.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на встановлені у справі обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3 про скасування постанови серії БАБ № 606084 від 30.11.2021 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ч. 6 ст. 121, ч. ч. 1, 2 ст. 126 КУпАП та накладено штраф у розмірі 3400 грн, з закриттям справи про адміністративне правопорушення.

У відповідності до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги відповідача не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Крім того, колегія суддів зазначає, що інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області залишити без задоволення.

Рішення Монастириського районного суду Тернопільської області від 12 травня 2022 року у справі № 603/123/22 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді С. П. Нос
Л. П. Іщук
Повне судове рішення складено 08 вересня 2022 року