Справа № 640/33852/21
Суддя: Головань О.В.
Дата ухвалення: 2022-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Вн. №27/760
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2022 року м. Київ № 640/33852/21

за позовомОСОБА_1
до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві
провизнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії
Суддя О.В.Головань

Обставини справи:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просить:

визнати дії протиправними Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови в розрахунку стажу ОСОБА_1 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням 26 років 6 місяців та 6 днів;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві розрахувати стаж ОСОБА_1 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням 26 років 6 місяців та 6 днів.

Ухвалою суду від 25.11.2021 р. відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в письмовому провадженні згідно зі ст. 263 КАС України.

13.01.2022 р. надано відзив на позов.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , подав до Відділу обслуговування громадян №8 управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві заяву про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Листом від 02.09.2021 р. за №2600-0211-8/140593 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві заявника повідомлено про те, що відповідно до наданих документів загальний страховий стаж складає 15 років 02 місяці 06 днів (при необхідних 28 роках). Період роботи з 03.12.1984 р. по 02.02.1985 р., з 03.04.1985 р. по 02.06.1985 р., з 04.06.1985 р. по 04.08.1985 р. не зараховано до загального страхового стажу, оскільки відсутні накази про звільнення з роботи; період роботи з 14.05.1988 р. по 02.01.1991 р. не зараховано до загального страхового стажу, оскільки запис про роботу не завірений печаткою підприємства.

Запис трудової книжки від 10.07.1982 р. № НОМЕР_1 перетинається з записами у трудовій книжці від 02.08.1979 р. № НОМЕР_2 .

Позивач - ОСОБА_1 - вважає вказану відмову протиправною з таких підстав.

Позивач зазначає, що відповідальність за заповнення трудової книжки покладається безпосередньо та виключно на роботодавця.

В той же час, згідно з даними трудової книжки загальний страховий стаж позивача становить 26 років 6 місяців 6 днів.

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві - проти задоволення позовних вимог заперечив, зазначивши, що для врахування періодів роботи позивача згідно з даними трудових книжок необхідно надати уточнюючі довідки.

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають до задоволення з таких підстав.

В силу вимог ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досяг пенсійного віку 60 років ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно, для призначення пенсії за віком йому необхідно підтвердження страхового стажу 28 років.

У позовній заяві позивач стверджує, що його загальний страховий стаж становить 26 років 6 місяців 6 днів, з яких відповідачем визнається лише 15 років 02 місяці 06 днів.

Ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 р. № 1788-XII визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29.07.1993, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за №110 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 2.4. вказаної Інструкції, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження); записи виконуються арабськими цифрами; записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Вказане положення відповідає п. 4.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженої постановою Держпраці СРСР від 20.06.1974 р. №162 (чинної до 29.07.1993 р.), згідно з яким при звільненні робітника або службовця всі записи про роботу, нагородах та заохоченнях, занесені до трудової книжки під час роботи на даному підприємстві, завіряються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженої ним особи та печаткою підприємства або відділу кадрів.

У п. 2.6 пункту 2 Інструкції №58 зазначено, що у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

Відповідно, інформація записів у трудових книжках позивача можуть бути уточнена у підприємств-роботодавців або їх правонаступників.

В даному випадку згідно з матеріалами справи у позивача наявні дві трудові книжки - від 10.07.1982 р. № НОМЕР_1 та від 02.08.1979 р. № НОМЕР_2 .

Згідно з трудовою книжкою від 02.08.1979 р. № НОМЕР_2 в ній міститься запис (арк. 16) про те, що з 03.12.1984 р. по 02.02.1985 р. позивач працював на Київській меблевій фабриці ім. Боженко Об`єднання "Київдрев". При цьому, у графі 4 міститься посилання лише на наказ про прийняття на роботу.

Також у вказаній трудовій книжці міститься запис про те, що позивач у період з 03.04.1985 р. по 02.06.1985 р. працював на Київській меблевій фабриці ім. Боженко Об`єднання "Київдрев". При цьому, у графі 4 міститься посилання лише на наказ про прийняття на роботу.

Також у вказаній трудовій книжці міститься запис про те, що позивач у період з 04.06.1985 р. по 04.08.1985 р. працював на Київській меблевій фабриці ім. Боженко Об`єднання "Київдрев". При цьому, у графі 4 міститься посилання лише на наказ про прийняття на роботу.

Вказані періоди роботи не враховано, оскільки відсутні накази про звільнення з роботи.

Також у вказаній трудовій книжці міститься запис про те, що позивач у період з 14.05.1988 р. по 02.01.1991 р. працював у Кооперативі "Одісей" при Центрі КТТМ "Імпульс". Запис про наказ про звільнення позивача не завірений печаткою підприємства.

Співставлення записів двох трудових книжок позивача свідчить про те, що трудова книжка від 02.08.1979 р. № НОМЕР_2 містить записи щодо працевлаштування за період з 02.08.1979 р. по 04.08.1985 р., трудова книжка від 10.07.1982 р. № НОМЕР_1 містить записи щодо працевлаштування позивача за період з 11.07.1982 р. по 02.02.2004р., тобто, частково період працевлаштування по двох трудових книжках перетинається.

П. 1, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993р. № 637, визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Виявлені при вивченні наданих позивачем документів недоліки свідчать про те, що інформація про його трудовий стаж потребує уточнення для визначення загального страхового стажу при призначенні пенсії, і, на думку суду, відповідачем цілком правомірно відмовлено позивачу у визначенні страхового стажу 26 років 6 місяців та 6 днів та звернуто увагу на необхідність надання уточнюючих довідок згідно з Порядком №637.

Відповідно п. 4 постанови Кабінету Міністрів України "Про трудові книжки працівників" від 27.04.1993 року № 301, відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Таким чином, працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці.

Проте, в даному випадку мова йде не про технічні недоліки заповнення трудової книжки, а про відсутність у трудовій книжці необхідних записів з посиланням на відповідні накази роботодавця, і посилання на відповідальність роботодавця не означає безумовне врахування записів у трудовій книжці таким чином, як про це просить позивач, без додаткового з`ясування обставин працевлаштування позивача.

Згідно з ч. 3 ст. 44 Закону № 1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Згідно з п. 4.1, 4.2 Порядку №637 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).

При прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Тобто, в межах наявних у відповідача повноважень він може отримувати інформацію щодо підтвердження трудового стажу незалежно від того, чи надано заявником відповідну інформацію, а також перевіряти надану заявником інформацію.

Проте, наявність таких повноважень не перекладає на відповідача обов`язок отримання необхідних для призначення пенсії (визначення страхового стажу) документів, зокрема, уточнюючих довідок роботодавця.

В матеріалах справи відсутні докази або пояснення, чому позивач позбавлений можливості з`ясувати інформацію щодо власного трудового стажу самостійно, тим більше, що він звернувся з заявою про призначення пенсії заздалегідь, маючи навіть за його розрахунками 26 років 6 місяців 6 днів стажу замість 28 років.

Ч. 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів власних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийнятні (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституції та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З врахуванням викладеного у суду відсутні підстави для висновку про порушення відповідачем вказаних принципів у даному випадку.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 241-246, 255, 257-263, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовних вимог відмовити.

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

3. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Головань

Повний текст рішення

виготовлено і підписано 31.08.2022 р.