Справа № 420/6753/22
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2022-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/6753/22

Категорія: 108010000Головуючий у суді І інстанції: Марин П.П. час і місце ухвалення: не зазначено, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Семенюка Г.В.

суддів: Домусчі С.Д. , Шляхтицького О.І.

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 16 травня 2022 року по справі за позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення штрафу, -

в с т а н о в и В:

Позивач, звернувся до суду з позовом до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення штрафу у розмірі 34 000, 00 грн.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 16 травня 2022 року позов Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення штрафу повернуто позивачеві.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права. Зазначає, що повертаючи позов позивачеві, суд першої інстанції не вірно розтлумачив та застосував норми законодавства, що спричинило порушення прав та інтересів позивача - Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області.

27.07.2022 року секретарем судового засідання було розміщено на сайті суду оголошення про виклик осіб по справі для участі в судовому засіданні.

Тобто, учасники справи сповіщались належним чином про час, дату та місце проведення судового засідання, однак своїм правом на участь в розгляді апеляційної скарги не скористались та у судове засідання не з`явилися, тому судовий розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження згідно ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що постанова про накладення штрафу від 25.01.2022 року № 8 отримана відповідачем 27.01.2022 року.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 29.03.2022 року у справі № 420/3325/22 адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови від 25 січня 2022 року № 8 про накладення штрафу у розмірі 34 000, 00 грн. залишено без руху.

Рішення у справі № 420/3325/22 станом на дату подання даного адміністративного позову не прийнято, а отже відповідно до абз. 12 ч. 6 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» у відповідача не закінчився строк на сплату штрафу в добровільному порядку.

Повертаючи позов позивачеві, суд першої інстанції виходив з того, що у позивачем передчасно подано позов до суду, адже у відповідача не закінчився строк на сплату штрафу у добровільному порядку.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з такого:

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції керувався пунктом 8 частини четвертої статті 169 КАС України, яким передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позовну заяву із вимогою стягнення грошових коштів, яка ґрунтується на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, подано суб`єктом владних повноважень до закінчення строку, визначеного частиною другою статті 122 цього Кодексу.

В оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції вказує таке: «Суб`єкт господарювання має право оскаржити рішення органу ринкового нагляду про накладення штрафу до керівника органу ринкового нагляду, а також у судовому порядку. У разі оскарження рішення у суді суб`єкт господарювання сплачує штраф після прийняття відповідного рішення керівником органу ринкового нагляду або судом».

Суд першої інстанції вважає, що спеціальним законодавством, відповідно до якого визначені правові засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції, не встановлено спеціального строку для оскарження постанов про накладання санкцій за порушення вимог вищезазначених законів та не встановлено спеціального строку для звернення Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області до суду із позовами про стягнення суми штрафів у разі несплати штрафних санкцій, застосованих постановами про накладання санкцій за порушення вимог Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» та Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».

В ухвалі суду першої інстанції зазначено: «Відповідно днем виникнення підстав, що дають позивачу право на пред`явлення заявленої у позові вимоги, є закінчення шестимісячного строку, який обчислюється з дня, коли відповідач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав чи інтересів у спірних правовідносинах».

Однак, апеляційний суд з цього приводу зазначає таке.

За результатами перевірки, що була проведена у відповідача Головним управлінням Держпродспоживслужби в Одеській області, винесено постанову про накладення штрафних санкцій № 8 від 25.01.2022 року, якою до ФОП ОСОБА_1 за порушення п. 3 ч. 2 статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» застосовано штрафні санкції у сумі 34 000, 00 грн.

27.01.2022 року суб`єкт господарювання ФОП ОСОБА_1 ознайомився із Постановою № 8 від 25.01.2022 року та отримав один примірник, про що свідчить відповідна відмітка та його особистий підпис у Постанові.

Суб`єкт господарювання мав сплатити штраф у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання постанови про його накладення. У разі несплати штрафу в зазначений строк він стягується в судовому порядку (ст. 44 Закону № 2735-VI).

Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог (ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України).

27.01.2022 року Відповідач отримав постанову № 8 від 25.01.2022 року, в добровільному порядку у передбачений законодавством п`ятнадцятиденний строк її не виконав.

Таким чином, підставою, яка надала позивачу право на пред`явлення позовних вимог щодо стягнення з відповідача штрафу за порушення законодавства про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції є встановлення факту несплати відповідачем відповідного штрафу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання постанови про його накладення, а відтак Головне управління Держпродспоживслужби у Одеській області набуло право звертатися до суду з відповідним позовом через 15 днів після отримання позивачем відповідної постанови, в даному випадку - з 11 лютого 2022 року.

Оскарження суб`єктом господарювання в судовому порядку постанови про накладення штрафу не с обставиною, яка зупиняє дію відповідної постанови чи відтермінує сплату штрафу.

З даною позицією погодився Верховний Суд України у Постанові від 10 вересня 2020 року у справі № 826/925/18, де суд вказав: «...Строк звернення відповідача до суду з позовом щодо оскарження постанови не є обставиною, яка унеможливлює пред`явлення позовних вимог щодо стягнення з відповідача штрафу за порушення законодавства про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції у встановлений строк...».

У Постанові від 14 серпня 2020 року у справі № 640/16216/19 Верховний суд України дійшов ідентичного висновку: «...Факт оскарження суб`єктом господарювання в судовому порядку постанови про накладення штрафу не визначено обставиною, яка зупиняє дію відповідної постанови чи обов`язок щодо сплати накладеного нею штрафу, відтак факт звернення відповідача до суду з позовом щодо оскарження постанов від 22 січня 2019 року № 15, № 16, № 17 та № 18 не є обставиною, яка зупиняє право позивача на пред`явлення позовних вимог щодо стягнення з відповідача штрафу за порушення законодавства про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції...».

З огляду на вищевикладене апеляційний суд дійшов висновку, що при винесені ухвали від 16 травня 2022 року про повернення позову, суд першої інстанції не вірно розтлумачив та застосував норми законодавства, що спричинило порушення прав та інтересів позивача - Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області.

Винесеним рішенням суд першої інстанції порушив право позивача на доступ до суду, так як повторне подання позову після спливу шестимісячного строку призведе до пропущення процесуальних строків на таке звернення, що спричинить залишення позову без розгляду, а неправомірні дії суб`єкта господарювання без відповідного реагування.

Європейська Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року (надалі Конвенція), була ратифікована Законом України N 475/97-ВР від 17.07.97, та відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства.

Згідно ч.1 ст.6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані ( див.пункі 45 рішення Європейського суду з прав людини «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» від 28.10.1998р.)

Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. (див.пункт 44 рішення Європейського суду з прав людини «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 р. та пункті 54 рішення «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 р.).

Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України, кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним та неупередженим судом, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена.

Відповідно до ст..320 КАС України - підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи вище викладене, колегія судів приходить до висновку, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, а тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасування з направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 242, 243, 250, 268,315, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області задовольнити.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 16 травня 2022 року по справі № 420/6753/22 скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

суддя-доповідач: Семенюк Г.В.
судді: Домусчі С.Д. Шляхтицький О.І.