Справа № 460/27173/22
Суддя: У.М. Нор
Дата ухвалення: 2022-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
з питань забезпечення позову
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді У.М. Нор, розглянувши клопотання ОСОБА_1 з питань забезпечення адміністративного позову по справі за позовом
доНаціональної гвардії України
провизнання протиправним та скасування наказу,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Національної гвардії України про визнання протиправним та скасування наказу командувача Національної гвардії України від 26.08.2022 №144 о/с в частині призначення (переміщення) підполковника ОСОБА_1 на посаду начальника служби з охорони важливих державних об`єктів військової частини НОМЕР_1 .
Одночасно з позовною заявою подано заяву про забезпечення позову, шляхом зупинення дії наказу командувача Національної гвардії України від 26.08.2022 №144 о/с в частині призначення (переміщення) підполковника ОСОБА_1 на посаду начальника служби з охорони важливих державних об`єктів військової частини НОМЕР_1 , до завершення розгляду справи судом та набрання рішенням суду законної сили.
Заява мотивована тим, що виконання наказу про призначення (переміщення) ОСОБА_1 на посаду начальника служби з охорони важливих державних об`єктів військової частини НОМЕР_1 до прийняття рішення у справі може завдати суттєвої шкоди його здоров`ю, що в подальшому унеможливить несення військової служби в підрозділах Національної гвардії України та участі в захисті конституційного ладу України, цілісності її території.
За правилами ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява про забезпечення позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для його розгляду, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою, а тому не підлягає до задоволення, з огляду на наступне.
В силу вимог ч. 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
З системного аналізу вказаної норми права судом встановлено, що підставами для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини: 1) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень; 2) очевидними є ознаки порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю; 3) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду; 4) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист; 5) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Наведений перелік підстав забезпечення позову є вичерпним. При чому, кожна з наведених обставин є самостійною.
Згідно із абз. 2 п. 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, що можуть слугувати підставою для вжиття заходів забезпечення позову.
Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих позивачем (заявником) на підтвердження своїх вимог, пересвідчується, зокрема, в тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду про задоволення позову. Основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб.
Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
Крім того, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наявності зв`язку між конкретними заходами до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності труднощів виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову заявник не зазначає, як саме невжиття заходів забезпечення позову призведе до істотного ускладнення ефективного захисту та проблем щодо поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернутися до суду.
За наведених обставин, суд дійшов висновку про відсутність належних доказів того, що до моменту ухвалення рішення в справі, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Також, обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 вказує на очевидні ознаки протиправності оскаржуваного наказу. Разом з тим, надання оцінки оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень на стадії вирішення заяви про забезпечення позову без розгляду справи по суті - є фактичним вирішенням позовних вимог наперед, що є неможливим до розгляду справи по суті, так як предметом спору є власне прийняття вказаного рішення.
Суд зазначає, що у разі забезпечення позову в зазначених заявником межах, суд фактично ухвалить судове рішення про відновлення правового становища позивача, яке існувало до прийняття оскаржуваного рішення, без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.
Поміж тим суд звертає увагу, зокрема і на те, що заява про забезпечення позову також мотивована тими доводами, що і фактично обґрунтування позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу. Проте, для перевірки цих доводів суд має з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті, та дослідити всі докази, що підтверджують або спростовують такі обставини.
Суд зазначає, що забезпечення позову допускається, коли очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Очевидна протиправність прийнятого рішення має вказувати на такі обставини, що не потребують детального з`ясування чи додаткового доказування. Водночас, стверджувати про очевидність протиправності прийнятого наказу командувача Національної гвардії України від 26.08.2022 №144 о/с в частині призначення (переміщення) підполковника ОСОБА_1 на посаду начальника служби з охорони важливих державних об`єктів військової частини НОМЕР_1 , - на даній стадії процесу у суду немає підстав.
Суд також звертає увагу заявника на пункт 10 частини третьої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України у якому визначено, що не допускається забезпечення позову шляхом зупинення наказу або розпорядження командира (начальника), відданого військовослужбовцю в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.
Таким чином, суд вважає відсутніми підстави для забезпечення позову ОСОБА_1 з мотивів, наведених в заяві про забезпечення позову. В зв`язку з наведеним, заява про забезпечення позову до задоволення, - не підлягає.
Керуючись статтями 150-158, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, у справі за позовом ОСОБА_1 до Національної гвардії України про визнання протиправним та скасування наказу, - відмовити повністю.
Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Повний текст ухвали складений 06 вересня 2022 року

Суддя У.М. Нор