Справа № 640/405/20
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2022-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2022 року м. Київ № 640/405/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Амельохіна В.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до проЦентрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області визнання протиправним та скасування рішення від 19.04.2019,

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся з позовом до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області (далі по тексту - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення, викладене в поданні №5/2019 про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України від 19.04.2019, яким заступником начальника Святошинського РВ ЦМУ ДМС в місті Києві та Київській області Біденко С.А. скасовано рішення ГУ ДМС України в м. Києві про оформлення набуття громадянства України ОСОБА_1 від 15.01.2018.

Ухвалою суду від 03.02.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі і порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 19.08.2022 відмовлено представнику ОСОБА_1 в задоволенні заяви про відвід судді від розгляду адміністративної справи №640/405/20 та передано заяву про відвід в адміністративній справі №640/405/20 на автоматичний розподіл для визнання судді для її розгляду, в порядку статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою суду від 25.08.2022 (суддя Каракашьян С.К.) у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про відвід судді Амельохіна В.В. від розгляду адміністративної справи №640/405/20 відмовлено.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю прийняття оскаржуваного рішення, оскільки позивач набув громадянство України на підставі п. «б» статті 1 «Угоди між Україною і Киргизькою Республікою про спрощений порядок зміни громадянства громадянами України, які постійно проживають у Киргизькій Республіці та громадянами Киргизької Республіки, які постійно проживають в Україні, і запобігання випадкам безгромадянства та подвійного громадянства», а тому не можуть бути застосовані норми ст. 21 Закону № 2235-ІІІ щодо скасування рішення про оформлення набуття громадянства України.

25 березня 2020 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого проти задоволення позовних вимог заперечує повністю з підстав правомірності прийняття оскаржуваного рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по національності - узбек, народжений в Республіці Киргизстан, 14.12.2015 видано паспорт Киргизької Республіки НОМЕР_1 , орган видачі МКК 50-41, а також 15.12.2015 загальногромадянський паспорт Киргизької Республіки № НОМЕР_2 (для виїзду за кордон), орган видачі SRS.

28 жовтня 2016 року позивачу видано на території України посвідку на постійне проживання на території України серії НОМЕР_3 (орган видачі 8001), а 19.01.2018 видано довідку №90/2018 про реєстрацію особи ОСОБА_1 громадянином України з 15.01.2018, згідно рішення ГУ ДМС України в м. Києві.

Згідно вказаної довідки, ОСОБА_1 набув громадянство України на підставі п. «б» статті 1 Угоди між Україною і Киргизькою Республікою про спрощений порядок зміни громадянства громадянами України, які постійно проживають у Киргизькій Республіці та громадянами Киргизької Республіки, які постійно проживають в Україні, і запобігання випадкам безгромадянства та подвійного громадянства. Оскільки дана довідка була підставою для оформлення документа, що підтверджує громадянство України - паспорта громадянина України, 21.03.2018 органом видачі 8032 ОСОБА_1 виданий паспорт громадянина України № НОМЕР_4 , а 20.04.2018 паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_5 (орган видачі 8089).

Однак, відповідно до подання №5/2019 від 19.04.2019 про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України, позивачу скасовано громадянство України унаслідок подання свідомо неправдивих відомостей, а саме: приховав факт перебування у розшуку в Республіці Узбекистан, про що повідомлений листом з ДПГР ДМС від 25.01.2018 №6.4-703/6-19.

Не погоджуючись з оскаржуваним рішенням, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

При вирішенні даної справи, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб визначено Законом України від 18 січня 2001 року № 2235-III «Про громадянство України» (надалі за текстом - «Закон № 2235-III»).

За наведеним у статті 1 Закону № 2235-III визначенням, громадянство України - правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках.

Відповідно до пункту десятого статті 6 Закону № 2235-ІІІ громадянство України набувається, серед іншого, за іншими підставами, передбаченими міжнародними договорами України.

Згідно зі статтю 21 Закону № 2235-III (станом на момент прийняття оскаржуваного рішення) рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується, якщо особа набула громадянство України відповідно до статей 8 та 10 цього Закону шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

З вказаної норми Закону вбачається, що рішення про скасування громадянства України можливе лише у разі, якщо особа набула громадянства України відповідно до статей 8 та 10 цього Закону.

Відповідно до п. 88 Положення про Комісію при Президентові України з питань громадянства, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 №215 (в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року № 588/2006) Питання організації виконання Закону України "Про громадянство України", для скасування рішень про оформлення набуття громадянства України відповідно до статті 21 Закону територіальними органами Державної міграційної служби України, дипломатичними представництвами чи консульськими установами України готуються такі документи:

а) подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України;

б) документи, які підтверджують, що особа набула громадянство України за територіальним походженням (стаття 8 Закону) або була поновлена у громадянстві України (стаття 10 Закону) шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянства України (довідка територіального органу Державної міграційної служби України, дипломатичного представництва чи консульської установи про те, що іноземець, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, не подав документ про припинення цього громадянства, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації його громадянином України, а незалежні від особи причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства не існують (частина п`ята статті 8 та частина друга статті 10 Закону); інформація територіального органу Державної міграційної служби України про те, що іноземець, який подав декларацію про відмову від іноземного громадянства, не повернув паспорт іноземної держави до уповноважених органів цієї держави (частина восьма статті 8 та частина сьома статті 10); інформація про те, що на момент реєстрації громадянином України існували підстави, за наявності яких особа не поновлюється у громадянстві України (частини перша та друга статті 10 з урахуванням частини п`ятої статті 9 Закону; частина п`ята статті 10 Закону); інформація про інші неправдиві відомості та фальшиві документи, які були подані для набуття громадянства України відповідно до статей 8 та 10 Закону, або інформація про приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України відповідно до статей 8 та 10 Закону.

З матеріалів справи вбачається, що позивач набув громадянство України на підставі п. «б» статті 1 «Угоди між Україною і Киргизькою Республікою про спрощений порядок зміни громадянства громадянами України, які постійно проживають у Киргизькій Республіці та громадянами Киргизької Республіки, які постійно проживають в Україні, і запобігання випадкам безгромадянства та подвійного громадянства» кожна Договірна Сторона надасть громадянам іншої Договірної Сторони, які постійно проживають на законних підставах на її території, право на спрощений порядок набуття громадянства за наявності однієї з таких умов: за наявності у заявника хоча б одного з близьких родичів: чоловіка (дружини), одного з батьків (усиновителів або удочерителів), дитини (у тому числі усиновленої, або удочереної), сестри, брата, діда чи баби, онука (онуки), які постійно проживають на законних підставах на території Договірної Сторони, громадянство якої набувається, і є її громадянами.

Тобто, позивач набув громадянство України на підставі п. 10 статті 6 Закону №2235-ІІІ (за іншими підставами, передбаченими міжнародними договорами України).

У той же час, суд звертає увагу відповідача на те, що норми статті 21 Закону №2235-ІІІ в переліку підстав набуття громадянства України не містять статті 6 Закону №2235-ІІІ.

Таким чином, стаття 21 Закону №2235-ІІІ не наділяє відповідача повноваженнями скасовувати рішення про оформлення набуття громадянства України на підставі п. 10 статті 6 вказаного Закону.

Крім того, Положенням №215 не визначено повноважень відповідача скасовувати рішення про оформлення набуття громадянства України на підставі п. 10 статті 6 Закону №2235-ІІІ, а лише передбачено, що рішення про скасування громадянства України можливе лише у разі, якщо особа набула громадянства України відповідно до статей 8 та 10 цього Закону.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, станом на момент прийняття оскаржуваного рішення від 19.04.2019, кримінальне провадження відносно позивача було припинено на території Республіки Узбекистан 11.09.2018, у зв`язку із його закриттям, що підтверджується повідомленням НЦБ Інтерполу в Республіці Узбекистан від 13.10.2018 (а.с. 70).

У відзиві на позовну заяву відповідачем не вказано законних підстав скасування позивачу рішення про оформлення набуття громадянства України.

У відповідності до ч.ч. 2, 4 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Під час розгляду справи, відповідач не довів правомірності прийняття ним оскаржуваного рішення, оформленого поданням №5/2019 від 19.04.2019 про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що рішення, викладене в поданні №5/2019 про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України від 19.04.2019, яким заступником начальника Святошинського РВ ЦМУ ДМС в місті Києві та Київській області Біденко С.А. скасовано рішення ГУ ДМС України в м. Києві про оформлення набуття громадянства України ОСОБА_1 від 15.01.2018, прийнято відповідачем не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що визначений Конституцією та законами України; не обґрунтовано; не з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано.

Отже виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи з наведених висновків в цілому, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

З урахуванням норм ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд присуджує на користь позивача здійснені ним документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80грн. з бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_6 ) задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області (м. Київ, 02152, вул. Березняківська, 4-А, ), викладене в поданні №5/2019 про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України від 19.04.2019, яким заступником начальника Святошинського РВ ЦМУ ДМС в місті Києві та Київській області Біденко С.А. скасовано рішення ГУ ДМС України в м. Києві про оформлення набуття громадянства України ОСОБА_1 від 15.01.2018.

Присудити на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_6 ) здійснені ним документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80грн. з бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області (м. Київ, 02152, вул. Березняківська, 4-А, ).

Рішення суду, відповідно до ч. 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Амельохін