Справа № 520/27018/21
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2022-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2022 року м. Київ № 520/27018/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Келеберди В.І., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Міністерства внутрішніх справ України до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

Міністерство внутрішніх справ України звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якому просило суд:

- визнати протиправними дії Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо винесення постанови від 24.11.2021 про стягнення штрафу у розмірі 10200 грн. ВП № 66661006;

- скасувати постанову від 24.11.2021 про стягнення штрафу у розмірі 10200 грн. ВП № 66661006.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 22.12.2021 адміністративну справу № 520/27018/21 за позовом Міністерства внутрішніх справ України до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання дій незаконними та скасування постанови передано на розгляд до Окружного адміністративного суду м. Києва.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.04.2022 залишено позовну заяву без руху.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.05.2022 задоволено клопотання Міністерства внутрішніх справ України, продовжено Міністерству внутрішніх справ України строк на усунення недоліків позовної заяви на 10 днів.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.05.2022 поновлено Міністерству внутрішніх справ України строк звернення до суду з даним позовом, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 30.06.2022.

Також, витребувано у Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України завірені належним чином матеріали виконавчого провадження № 66661006.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, Міністерство внутрішніх справ України вказує на протиправність постанови про накладення штрафу не невиконання рішення суду в повному обсязі, з урахуванням того, що, на переконання позивача, виконавчий лист № 520/6806/21 від 20.08.2021 виконано у встановленому судом порядку, а саме видано довідку про складові грошового забезпечення. Проте, оскільки посада з якої було звільнено ОСОБА_1 не існувала станом на 2019 рік, довідку від 21.10.2021 № 22/6-6193 про розмір грошового забезпечення, яку було виготовлено на виконання рішення суду є такою, що відповідає вимогам законодавства, а саме, постанові № 988 та ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

27.06.2022 до суду від Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надійшов відзив на позовну заяву, в якому, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, представник відповідача зазначає, що згідно резолютивної частини виконавчого документа, МВС України було зобов`язано підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області довідку із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії. Однак, довідка від 21.10.2021 № 22/6-6193 не містить вищезазначених даних, а отже, рішення суду не виконано боржником у спосіб та порядок, передбачений таким рішенням.

Також, 27.06.2022 стороною відповідача долучено до справи матеріали виконавчого провадження № 66661006.

04.07.2022 від Міністерства внутрішніх справ України надійшли заперечення на відзив на позовну заяву, згідно яких, стягувача ОСОБА_2 було звільнено не з міліції, а з поліції у 2017 році, а отже, відсутні законодавчі підстави для прирівняння ліквідованих органів Національної поліції до діючих органів Національної поліції України. Оскільки посада з якої було звільнено ОСОБА_1 не існувало станом на 2019 рік, то і всі додаткові складові грошового забезпечення не були зазначені у довідці.

30.06.2022 у судовому засіданні судом ухвалено завершити розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22.06.2021 у справі № 520/6806/21 адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо відмови в підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 станом на 19 листопада 2019 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ, з врахуванням положень Постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", Постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01 грудня 2019 року (першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії) перерахунку основного розміру пенсії.

Зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 станом на 19.11.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ, з врахуванням положень Постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", Постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01 грудня 2019 (першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії) перерахунку основного розміру його пенсії.

Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України за заявою стягувача 01.09.2021 відкрито виконавче провадження № 66661006 на підставі виконавчого листа № 520/6806/21 від 20.08.2021 виданого Харківським окружним адміністративним судом.

На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду, винесеного у справі № 520/6806/21 МВС листом від 21.10.2021 (вих. № 48179/22-2021) направлено на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області довідку № 22/6-6193 від 21.10.2021 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_2 .

МВС було надіслано до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України заяви від 22.10.2021 (вих. № 12/6-5710) та від 15.11.2021 (вих. № 12/6-5920) заяви про закінчення виконавчого провадження.

Однак, 24.11.2021 державним виконавцем було винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 10200 грн., оскільки було констатовано невиконання боржником рішення суду в повному обсязі.

МВС України вважає, що рішення суду виконано в повному обсязі, а постанова державного виконавця є такою, що підлягає скасуванню, оскільки ОСОБА_2 було звільнено з посади «старший оперуповноважений управління захисту економіки в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України» з 06.03.2017, а отже, на момент звільнення він був поліцейським. Листом Національної поліції від 31.08.2021 (вих. № 743/48-2021) повідомило МВС, що вся наявна інформацію про розмір грошового забезпечення, які були виплачені поліцейським було надано листом від 24.02.2021. При цьому, управління захисту економіки в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України на час звільнення ОСОБА_2 з органів Національної поліції України відносився до міжрегіональних територіальних органів Національної поліції України, вищезазначений міжрегіональний територіальний орган було ліквідовано постановою Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2019 року № 841 «Про ліквідацію територіального органу Національної поліції». За доводами позивача, станом на 2019 рік в структурі Національної поліції України не існувало такого підрозділу, як Департамент захисту економіки Національної поліції України, а отже не проводилось жодних нарахувань та виплати основних та додаткових видів грошового забезпечення. Розділ 7 Додатку до листа Національної поліції від 24.02.2021 № 2388/09/48-2021 про середні розміри надбавок та премій поліцейських, що фактично виплачені поліцейським за листопад 2019 року (на який посилається позивач) містить відомості про нарахування вищезазначених надбавок «старшому оперуповноваженому», «старшому оперуповноваженому в особливо важливих справ» «старшому оперуповноваженому з особливих доручень», які існували в головних управліннях територіальних органів МВС на час ліквідації «міліції» станом на 2015 рік. ОСОБА_2 було звільнено не з «міліції», а з «поліції» у 2017 році, а отже, позивач вважає, що відсутні законодавчі підстави для прирівняння ліквідованих органів Національної поліції до діючих органів Національної поліції України. На даний час інші накази окрім наказу Міністерства внутрішніх справ України від 17 лютого 2017 року № 138, стосовно прирівняння посад - відсутні.

Наведене і зумовило позивача на звернення до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно норм статті 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (надалі - Закон № 1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 18 Закону № 1404-VIII, встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до положень частини другої статті 18 Закону № 1404-VIII, виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Тобто, з наведеного слідує, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом № 1404-VIII заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а також зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з ч. 6 ст. 26 Закону № 1404-VIII, за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

За рішенням про встановлення побачення з дитиною, державний виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення шляхом забезпечення побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

Відповідно до норм ч. ч. 1 та 2 ст. 63 Закону № 1404-VIII, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного ч. 6 ст. 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно із ст. 75 Закону № 1404-VIII, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Зі змісту ст.ст.63, 75 Закону № 1404-VIII, вбачається, що визначальною ознакою для накладення на боржника штрафу є саме не виконання рішення суду без поважних причин. Державний виконавець зобов`язаний перед застосуванням штрафних санкцій встановити, зокрема, наявність або відсутність поважності причин невиконання рішення і обов`язку виконати певні дії лише боржником.

Суд наголошує на тому, що поважність причин невиконання судового рішення оцінюється у кожному конкретному випадку через призму того, наскільки це (об`єктивно) перешкодило виконати судове рішення. Таким чином, державний виконавець зобов`язаний провести перевірку виконання судового рішення боржником, а підставою для накладення штрафу є невиконання рішення боржником без поважних причин. Тобто, державний виконавець має встановити відсутність поважних причин невиконання рішення.

Поважними в розумінні Закону можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення, боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 07 березня 2018 року у справі № 127/3770/17.

За даних обставин, рішенням суду, що набрало законної сили, було зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 станом на 19.11.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ, з врахуванням положень Постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", Постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01 грудня 2019 (першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії) перерахунку основного розміру його пенсії.

Судом констатовано, що позивач після скасування в судовому порядку п. 3 Постанови № 103, набув право на врахування всіх видів грошового забезпечення органів міліції (поліції), вичерпний перелік яких встановлений Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", і які відображають умови, особливості військової служби кожної особи, яка має право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ. На відповідача (Міністерство внутрішніх справ України) покладено функції по складанню довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій у разі прийняття Кабінетом Міністрів України рішення про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для визначених осіб або про введення для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством після надходження від територіального пенсійного органу списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку за формою згідно з додатком 1 до Порядку № 45.

Отже, судом було зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України підготувати нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 станом на 19.11.2019 із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01 грудня 2019 (першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії) перерахунку основного розміру його пенсії. Тобто, оновлена довідка мала містити зазначення додаткових складових грошового забезпечення, інакше, рішення суду було б нівельовано, з урахуванням предмету та підстав, з яких виник спір.

З огляду на те, що станом на 21.10.2021 боржником рішення суду не виконано та не надано державному виконавцю будь-яких пояснень щодо підстав невиконання рішення суду в повному обсязі, державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на боржника в сумі 5100 грн, та встановлено десятиденний термін на виконання рішення суду.

Листом від 22.10.2021 вих. № 12/6-5710, МВС України повідомило про виконання рішення суду, а саме, супровідним листом від 21.10.2021 № 48179/22-2021 направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області довідку про розмір грошового забезпечення від 21.10.2021 № 22/6-6193 відносно стягувана - ОСОБА_2

01.11.2021 до Департаменту надійшла заява стягувача, якою повідомлено, що рішення суду виконано боржником частково, а саме, в довідці відсутні відомості надбавки та премії, показники яких мають обов`язково бути зазначені в довідці відповідно до вимог резолютивної частини рішення суду.

Суд констатує, що довідка від 21.10.2021 № 22/6-6193 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії не містить вищезазначених даних, а лише складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби в поліції, водночас, не містить зазначення таких складових як підвищення до посадового окладу, надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції, премії, тощо, що фактично і було зазначено у довідці, до виникнення спору у справі № 520/6806/21, а отже, рішення суду не виконано боржником у спосіб та порядок передбачений таким рішенням та постановою № 988 від 11.11.2015.

У частині зазначення у примітці до довідки про те, що в інформації про середні розміри надбавок та премій, що виплачені поліцейським за листопад 2019 року, за переліком посад поліцейських Національної поліції, відсутні відомості за посадою «старший оперуповноважений управління захисту економіки в Харківьскій області Департаменту захисту економіки Національної поліції», суд вважає, що вказані обставини є внутрішньо організаційними питаннями відповідача щодо співставлення посад, їх класифікацію, методи порівняння посад, проте, покладені в основу позовної заяви доводи в цій частині не можуть бути підставою для невиконання рішення суду, адже це суперечить вимогам діючого законодавства та поваги до остаточного рішення суду, яке має бути виконано. Також, суд не приймає до уваги й посилання позивача на те, що відсутні законодавчі підстави для прирівняння ліквідованих органів Національної поліції до діючих органів Національної поліції України, на даний час інші накази окрім наказу Міністерства внутрішніх справ України від 17 лютого 2017 року № 138, стосовно прирівняння посад відсутні, адже, як вже зазначалось вище, це відноситься до компетенції МВС України та Національної поліції, проте наведене не є підставою для невиконання рішення суду та вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ, Постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", Постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", щодо відображення у виданій довідці відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01 грудня 2019 року (першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії) перерахунку основного розміру пенсії.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.06.2021 у справі № 520/6806/21 так і не виконано у повному обсязі, адже виготовлена довідка не містить відомостей про надбавки та премії, що виплачені поліцейським за листопад 2019 року за переліком посад.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про те, що державним виконавцем, при винесенні оскаржуваної постанови про накладення на боржника штрафу за невиконання рішення суду, не порушено вимоги Закону України «Про виконавче провадження», а отже, і відсутні підстави для визнання постанови протиправною та її скасування.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням наведеного в сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Підстави для розподілу судових витрат, у даному випадку, відсутні.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 139, 242-246, 250, 255 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

В И Р І Ш И В :

Відмовити у задоволенні позову Міністерства внутрішніх справ України до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування постанови.

За приписами статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Порядок та строки подання апеляційної скарги врегульовано приписами статей 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне найменування сторін:

Позивач: Міністерство внутрішніх справ України (, 01601, м. Київ, вул. А.Богомольця, 10).

Відповідач: Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (, 01001, м. Київ, вул. Городецького, 13).

Суддя В.І. Келеберда