Справа № 420/3114/22
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2022-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/3114/22

Головуючий в 1 інстанції: Самойлюк Г.П. Дата і місце ухвалення: 12.07.2022р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

при секретарі Юраш К.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 липня 2022 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСТРА ВАТТС» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення, податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу, -

В С Т А Н О В И Л А :

В лютому 2022 року товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКСТРА ВАТТС» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 19.11.2021р. №28150/18-07, податкової вимоги від 20.01.2022р. №0-1553 та рішення про опис майна у податкову заставу від 21.01.2022р. №67/15-32-13-04-09.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що спірним податковим повідомленням-рішенням Головне управління ДПС в Одеській області необґрунтовано застосувало до ТОВ «ЕКСТРА ВАТТС» штраф в сумі 577 749,88 грн. за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на підставі пункту 124.2 статті 124 ПК України, оскільки застосування вказаної норми Кодексу може мати місце лише у випадку встановлення податковим органом умислу у діях платника щодо несплати узгодженої суми грошового зобов`язання. Акт про результати камеральної перевірки податкової звітності з податку на додану вартість від 13.10.2021р. не містить обґрунтування наявності підстав для застосування до ТОВ «ЕКСТРА ВАТТС» положень п.124.2 ст.124 ПК України та неможливості застосування п.124.1 ст.124 Кодексу. Прийнятті на підставі незаконного податкового повідомлення-рішення від 19.11.2021р. №28150/18-07 податкова вимога від 20.01.2022р. №0-1553 та рішення про опис майна у податкову заставу від 21.01.2022р. №67/15-32-13-04-09 підлягають скасуванню як такі, що винесені за відсутності передбачених на це законом підстав.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12 липня 2022 року позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 19.11.2021р. №28150/18-07, податкову вимогу від 20.01.2022р. №0-1553 та рішення про опис майна у податкову заставу від 21.01.2022р. №67/15-32-13-04-09.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області на користь ТОВ «ЕКСТРА ВАТТС» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 13628,24 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Головне управління ДПС в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не повне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення від 12.07.2022р., з прийняттям нового судового рішення про відмову в задоволенні позову ТОВ «ЕКСТРА ВАТТС».

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не надано належної правової оцінки посиланням відповідача на те, що пунктом 124.2 статті 124 ПК України передбачено відповідальність платника податків у вигляді накладення штрафу в розмірі 25 відсотків від суми несплаченого (несвоєчасно сплаченого) грошового зобов`язання у разі умисної несплати таким платником узгодженої суми грошового зобов`язання протягом строків, визначених цим Кодексом. Про те, що діяння ТОВ «ЕКСТРА ВАТТС» щодо порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 2 310 999,50 грн. мають характер умисних свідчать наступні обставини: ТОВ «ЕКСТРА ВАТТС» самостійно визначило та подало декларацію з ПДВ, в якій задекларувало суми грошових зобов`язань; платник податків був обізнаний про наявність у нього обов`язку щодо сплати податкового зобов`язання; платник податків не інформував контролюючий орган про обставини, які унеможливлюють сплату узгоджених сум грошових зобов`язань у визначені законодавством строки.

Також, апелянт посилається на те, що в акті перевірки зафіксовано несвоєчасну сплату ТОВ «ЕКСТРА ВАТТС» узгоджених сум грошового зобов`язання з податку на додану вартість за березень, квітень, травень, червень, липень, серпень та вересень 2021 року, тоді як при зверненні до суду з даним позовом товариство зазначає лише про обставини, які унеможливили своєчасну сплату узгоджених сум грошового зобов`язання з ПДВ у червні 2021 року.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача та представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, головним державним ревізором-інспектором Одеського відділу камеральних перевірок управління з питань виявлення та опрацювання податкових ризиків Головного управління ДПС в Одеській області Каражеляско С.С., відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 розділу I та у порядку абз.2 п.76.3 ст.76 глави 8 розділу II Податкового кодексу України, проведено камеральну перевірку своєчасності сплати ТОВ «ЕКСТРА ВАТТС» податку на додану вартість за лютий 2021 року, травень 2021 року, червень 2021 року.

За результатами перевірки відповідачем складено акт про результати камеральної перевірки податкової звітності з податку на додану вартість ТОВ «ЕКСТРА ВАТТС» №22537/15-32-18-07/43199296 від 13.10.2021р., у висновках якого зафіксовано порушення товариством п.57.1 ст.57, п.203.2 ст.203 ПК України несвоєчасна сплата узгодженого податкового зобов`язання з ПДВ в загальній сумі 2 310 999,50 грн. за звітний (податковий) період лютий, травень, червень 2021 року. Зазначено, що відповідальність за виявлені порушення передбачена п.124.2 ст.124 ПК України.

На підставі вказаного акту перевірки Головним управлінням ДПС в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення №28150/18-07 вiд 19.11.2021р., яким на пiдставi пункту 124.2 статті 124 Податкового кодексу України, за затримку на 31, 49, 45. 12, 7, 29, 26, 54, 59, 55, 6, 14, 17, 40, 46, 56, 23, 53 календарних днів сплати грошового зобов`язання в сумі 2310999,50 грн., до ТОВ «ЕКСТРА ВАТТС» застосовано штраф у розмірі 25% від суми несвоєчасно сплаченого грошового зобов`язання, що становить 577 749,88 грн.

20.01.2022р. Головне управління ДПС в Одеській області сформувало податкову вимогу №0-1553, якою повідомило позивача, що станом на 19.01.2022р. сума його податкового боргу становить 577 327,88 грн. (з них: податкове зобов`язання 22795,00 грн., штрафні (фінансові) санкції 554532,88 грн.).

Крім того, 21.01.2022р. Головне управління ДПС в Одеській області винесло рішення про опис майна ТОВ «ЕКСТРА ВАТТС» у податкову заставу №67/15-32-13-04-09.

Не погоджуючись з правомірністю податкового повідомлення-рішення від 19.11.2021р. №28150/18-07, податкової вимоги від 20.01.2022р. №0-1553 та рішення про опис майна у податкову заставу від 21.01.2022р. №67/15-32-13-04-09 ТОВ «ЕКСТРА ВАТТС» оскаржило їх в судовому порядку.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов товариства, виходив з того, що застосування п.124.2 ст.124 ПК України можливе лише у випадку встановлення податковим органом умислу в діях платника щодо не сплати узгодженої суми грошового зобов`язання. Передбачена вказаною нормою відповідальність за скоєння податкового правопорушення настає лише у разі, коли контролюючий орган доведе, що платник податків мав можливість вжити заходи щодо дотримання правил та норм ПК України, але не вчиняв певні дії або допускаючи бездіяльність, діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності. Оскільки акт про результати камеральної перевірки від 13.10.2021р. та оскаржуване податкове повідомлення-рішення не містять мотивів встановлення в діях платника податку умислу щодо несвоєчасної сплати узгодженої суми грошового зобов`язання, тому, за висновками суду першої інстанції, Головне управління ДПС в Одеській області мало підстави для застосування п.124.1 ст.124 ПК України - накладення на позивача штрафів в розмірі 5 та 10 відсотків від суми несплачених (несвоєчасно сплачених) грошових зобов`язань.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи при зверненні з даним позовом до суду ТОВ «ЕКСТРА ВАТТС» не заперечує факт несвоєчасної сплати ним самостійно визначеного грошового зобов`язання з податку на додану вартість у податкових деклараціях з ПДВ за лютий 2021 року (№ від 22.03.2021р.), травень 2021 року (№ від 22.06.2021р.) та за червень 2021 року (№ від 20.07.2021р.).

Спірним у даному випадку є визначення Головним управлінням ДПС в Одеській області норми, за якою ТОВ «ЕКСТРА ВАТТС» має бути притягнено до відповідальності за несвоєчасну сплату самостійно визначеного грошового зобов`язання з податку на додану вартість у вигляді штрафу. Зокрема, позивач стверджує, що контролюючим органом не доведено в його діях умислу щодо порушення строків сплати сум грошових зобов`язань, що є передумовою для притягнення платника податків до відповідальності на підставі положень п.124.2 ст.124 ПК України.

Так, відповідно до п.124.1 ст.124 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Згідно п.124.2 ст.124 ПК України (в редакції, чинній на дату проведення перевірки) діяння, передбачені пунктом 124.1 цієї статті, вчинені умисно, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків від суми несплаченого (несвоєчасно сплаченого) грошового зобов`язання.

Таким чином, аналіз ст.124 ПК України доводить, що несплата узгодженого грошового зобов`язання у строк встановлений Кодексом є підставою для накладення на платника податку штрафних (фінансових) санкцій у будь-якому випадку. Однак, у разі вчинення дій умисно, розмір штрафу збільшується.

Відповідно до п.109.1 ст.109 ПК України податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.

Діяння вважаються вчиненими умисно, якщо існують доведені контролюючим органом обставини, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно п. 112.1, п. 112.2 ст. 112 ПК України особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні (дії або бездіяльності) вини, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання. Вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються достатніми, якщо контролюючий орган не доведе, що, вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.

Отже, не вжиття платником податків достатніх заходів щодо дотримання правил та норм податкового законодавства, або якщо контролюючий орган доведе що вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються не достатніми, платник податків вважається винним у вчиненні правопорушення.

В той же час, приписами ПК України не визначено поняття «вина», однак умови, за яких особа вважається винною, наведені у пунктах 112.1, 112.2 ст.112 ПК України та полягають у тому, що особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні (дії або бездіяльності) вини, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання.

При цьому, вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються достатніми, якщо контролюючий орган доведе, що вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.

Таким чином, умовами, які визначають вину особи, у розумінні ст.112 Кодексу є: встановлення можливості дотримання особою правил та норм, за порушення яких Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжиття цією особою достатніх заходів щодо їх дотримання; доведення контролюючим органом того, що вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.

Отже, саме можливість особою дотримуватися правил та норм, за порушення яких Кодексом передбачена відповідальність, однак не вжиття нею достатніх заходів щодо їх дотримання, через вчинення дій, які можуть бути кваліфіковані як нерозумні, недобросовісні та без належної обачності, за умови доведення цього контролюючим органом, є свідченням вини особи, у вчинені податкового правопорушення.

При цьому, відповідно до п.109.3 ст.109 ПК України у випадках, визначених пунктами 123.2-123.5 статті 123, пунктами 124.2, 124.3 статті 124, пунктами 125-1.2-125-1.4 статті 125-1 цього Кодексу, необхідною умовою притягнення особи до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення є встановлення контролюючими органами вини особи.

У всіх інших випадках визначених Кодексом, за які передбачена фінансова відповідальність, обов`язок встановлення вини особи на контролюючі органи не покладений. Підставою для притягнення особи до фінансової відповідальності є виключно не дотримання нею вимог Кодексу, за які така відповідальність встановлена.

Згідно п.112.7 ст.112 ПК України у разі якщо контролюючий орган не доведе, що платник податків мав можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжив достатніх заходів щодо їх дотримання, платник податків не може бути притягнутий до відповідальності за таке порушення. Положення цього пункту застосовуються виключно в разі, якщо умовою притягнення до фінансової відповідальності за податкове правопорушення є наявність вини платника податків. Порядок доведення обставин, за яких особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинене податкове правопорушення, в межах судового провадження визначається процесуальним законодавством.

Усі сумніви щодо наявності обставин, за яких особа може бути притягнута до відповідальності за порушення податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючий орган, трактуються на користь такої особи.

Таким чином, відповідальність за скоєння податкового правопорушення настає лише у разі коли контролюючий орган доведе, що платник податків мав можливість вжити заходи щодо дотримання правил та норм ПК України, але не вчиняв певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.

Саме на контролюючий орган покладено обов`язок доведення, що платник податку умисно не сплатив податки своєчасно, при цьому має бути доведено, що платник податку удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог.

Позивач вважає, що відповідачем не доведено, що ним умисно не сплачено узгоджені грошові зобов`язання. При цьому, зазначає, що порушення строків сплати узгоджених сум грошових зобов`язань з ПДВ виникло у зв`язку із затримкою на кордоні вантажу за протоколом про порушення митних правил №0444/10200/21, не з вини платника податків, наслідком чого стало розірвання договорів з контрагентами на продаж електросамокатів та неотримання товариством прибутку. В підтвердження таких доводів ТОВ «ЕКСТРА ВАТТС» надало протокол про порушення митних правил №0444/10200/21 від 08.07.2021р. та МД №UA100100/2021/595773.

У свою чергу відповідач стверджує, що позивач був обізнаний з граничними строками сплати сум грошових зобов`язань згідно з податкових декларацій ПДВ та інформація щодо термінів сплати знаходиться у вільному доступі, у відкритому інтерактивному календарі на сайті ДПС та у відкритій частині електронного кабінету платника податку, тобто дані обставини вже самі по собі свідчать про вину платника, котра констатується новою редакцією ст. 109 ПК України.

Однак, колегія суддів вважає, що сама по собі обізнаність у строках сплати сум грошових зобов`язань не свідчить про умисність таких дій платника податку.

Ні суду першої, а ні суду апеляційної інстанції Головним управлінням ДПС в Одеській області не доведено, що ТОВ «ЕКСТРА ВАТТС» мало можливість сплатити грошові зобов`язання своєчасно, проте не вчинило такі дії удавано, цілеспрямовано.

За таких обставин, затримка сплати товариством суми узгодженого грошового зобов`язання є підставою для застосування пункту 124.1 статті 124 ПК України, якою визначено розмір штрафу 5% або 10% погашеної суми податкового боргу в залежності від кількості днів затримки відповідної сплати.

Посилання апелянта на те, що в акті перевірки зафіксовано несвоєчасну сплату ТОВ «ЕКСТРА ВАТТС» узгоджених сум грошового зобов`язання з податку на додану вартість за березень, квітень, травень, червень, липень, серпень та вересень 2021 року спростовуються безпосередньо змістом акту перевірки №22537/15-32-18-07/43199296 від 13.10.2021р.

Враховуючи, що суд не може перебирати на себе повноваження контролюючого органу щодо визначення суми штрафу та не може вдаватись до зміни юридичних та фактичних мотивів рішення суб`єкта владних повноважень у спосіб самостійного здійснення іншої кваліфікації/перекваліфікації складу податкового правопорушення, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню в повному обсязі.

Скасування в судовому порядку податкового повідомлення-рішення від 19.11.2021р. №28150/18-07 має наслідком скасування спірних податкової вимоги від 20.01.2022р. №0-1553 та рішення про опис майна у податкову заставу від 21.01.2022р. №67/15-32-13-04-09, які прийнято контролюючим органом у зв`язку з виникненням у ТОВ «ЕКСТРА ВАТТС» податкового боргу згідно вказаного податкового повідомлення-рішення.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги Головного управління ДПС в Одеській області та скасування рішення суду першої інстанції від 12.07.2022р. колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 липня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 06 вересня 2022 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук