Справа № 320/11665/21
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2022-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Степанюка А.Г.,

суддів - Бужак Н.П., Кобаля М.І.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на прийняте у порядку письмового провадження рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 травня 2022 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Київській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2021 року Головне управління ДПС у Київській області (далі - Позивач, ГУ ДПС у Київській області) звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - Відповідач, ФОП ОСОБА_1 ) про стягнення податкового боргу в сумі 54 213,50 грн.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 26.05.2022 позов задоволено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що Відповідачем не було надано доказів сплати у добровільному порядку податкового боргу від сплати єдиного податку в розмірі 54213,50 грн. Додатково підкреслив, що податкова вимога направлялася на податкову адресу Позивача у порядку, визначеному ст. 42 ПК України.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що судом не було враховано, 27.08.2021 ФОП ОСОБА_1 самостійно сплатив задекларовані суми єдиного податку за перший та другий квартал в розмірі 86 353,49 грн, а тому на час звернення ГУ ДПС у Київській області із позовом податкова заборгованість у Відповідача була відсутня. Крім того, зазначає, що кореспонденція від Позивача та від суду першої інстанції не була отримана ФОП ОСОБА_1 . Додатково підкреслює, що ГУ ДПС у Київській області не надало суду першої інстанції доказів про стан фактичних розрахунків ФОП ОСОБА_1 із бюджетом, а суд першої інстанції не витребував таку інформацію.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.07.2022 відкрито апеляційне провадження у справі та встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

У відзиві на апеляційну скаргу ГУ ДПС у Київській області просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Свою позицію обґрунтовує тим, заборгованість ФОП ОСОБА_1 підтверджується документально, а контролюючим органом вжито всі необхідні дії в якості передумов звернення до суду із цим позовом.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.08.2022 справу призначено до розгляду у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції - скасувати, виходячи з такого.

При ухваленні оскаржуваного рішення, суд першої інстанції виходив з того, що на момент звернення до суду у Відповідача існувала несплачена податкова заборгованість з єдиного податку за 1 квартал 2021 року, самостійно задекларована ФОП ОСОБА_1 , в розмірі 54 213,50 грн (а.с. 4-5, 10-11).

Крім того, судом першої інстанції також встановлено, що податкова вимога форми «Ф» №0-1027 від 04.06.2021 на суму 54 213,50 грн направлялася на адресу платника податків та була повернута за закінченням встановленого строку зберігання (а.с. 7-9) і також не була оскаржена.

Відтак, на переконання Київського окружного адміністративного суду, з огляду на те, що податкові зобов`язання самостійно визначені платником, а процедура звернення до суду із позовом про стягнення податкової заборгованості була дотримана, наявні правові підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Разом з тим, з такими висновками суду першої інстанції не можна погодитися з огляду на таке.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно п. п. 95.1 - 95.2 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Приписи абз. 1 п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України визначають, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.3 статті 59 ПК України передбачено, що податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

При цьому, за правилами п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Пунктом 42.2 статті 42 Податкового кодексу України передбачено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

За правилами абзаців 3-4 пункту 58.3 статті 58 ПК України у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

У разі якщо вручити податкове повідомлення - рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення - рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.

Колегія суддів критично оцінює доводи Апелянта про неотримання поштової кореспонденції від ГУ ДПС у Київській області, оскільки, як було встановлено раніше, вимога форми «Ф» №0-1027 від 04.06.2021 на суму 54213,50 грн направлялася на адресу реєстрації ФОП ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), однак повернулася у зв`язку із зазначенням неповної адреси.

Викладене, з урахуванням наведених вище норм, свідчить про те, що указаний індивідуальний акт, який направлений Відповідачу на податкову адресу (Київська обл., м. Біла Церква, вул. Шолом Алейхема буд 86), було вручено ФОП ОСОБА_1 належним чином.

Аналогічна позиція щодо належності вручення рішень податкових органів висловлена Верховним Судом, зокрема, у постанові від 20.10.2020 у справі № 140/30/20.

Крім того, судова колегія зауважує, що доводи Апелянта про неотримання ним кореспонденції від суду першої інстанції спростовуються наявними в матеріалах справи доказами направлення судових та процесуальний документів на адресу Відповідача (а.с. 17, 25-26). При цьому, оскільки невручення таких документів було зумовлено тим, що адресат відсутній за вказаною адресою, то з огляду на те, що така адреса збігається з адресою реєстрації ФОП ОСОБА_1 , останній в силу п. 5 ч. 6 ст. 251 КАС України вважається таким, що відповідні документи отримав.

У свою чергу, суд апеляційної інстанції підкреслює, що, як зазначено Апелянтом, 27.08.2022 ФОП ОСОБА_1 самостійно сплачено кошти в сумі 86 353,49 грн в якості сплати єдиного податку за перший і другий квартал 2021 року. Указані доводи підтверджуються випискою з банківського рахунку Відповідача за 01.07.2021 по 30.09.2021, яка приймається судом апеляційної інстанції в якості доказу з огляду на неможливість подання її до суду першої інстанції через фактичну (хоча й з вини відповідача) необізнаність платника податків із розглядом справи.

Крім того, відсутність заборгованості ФОП ОСОБА_1 підтверджується доданими до апеляційної скарги листом ГУ ДПС у Київській області від 01.07.2022 №2541/АП/10-36-13-04 та довідкою про відсутність заборгованості з платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи від 01.07.2022 №2540АП/10-36-13-04. Указані документи також враховуються судом апеляційної інстанції в якості доказів з викладених вище підстав.

До того ж, з метою перевірки аргументів апеляційної скарги Шостим апеляційним адміністративним судом ухвалою від 18.07.2022 зобов`язано ГУ ДПС у Київській області надати відомості інтегрованої картки платника з єдиного податку фізичної особи-підприємця ФОП ОСОБА_1 за період 01.01.2021 по 31.05.2022.

Із змісту наданої на виконання вимог ухвали суду інтегрованої картки платника податків вбачається, що станом на 27.08.2021 заборгованість, що виникла на підставі податкової декларації від 08.05.2021 №, в сумі 54 213,50 грн, була погашена.

Таким чином, станом на дату звернення ГУ ДПС у Київській області із позовом у цій справі (28.08.2021) у ФОП ОСОБА_1 був відсутній податковий боргу

З урахуванням наведеного судова колегія вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про наявність підстав про стягнення з Відповідача податкового боргу в сумі 54 213,50 грн, оскільки всупереч вимог ст. 2 КАС України не пересвідчився у наявності чи відсутності заборгованості у ФОП ОСОБА_1 як станом на момент звернення ГУ ДПС у Київській області до суду із цим позовом (28.08.2021), так станом на день прийняття рішення у справі (26.05.2022).

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, суд першої інстанції при прийнятті рішення помилково не встановив всі фактичні обставини, що мають значення для справи, залишивши поза увагою факт добровільної сплати Відповідачем податкового боргу до моменту звернення Позивача із позовною заявою. Викладене має своїм наслідком скасування судового рішення із прийняттям нового про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи. У зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду - скасувати.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням наведеного судова колегія приходить до висновку про необхідність стягнення за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Київській області на користь ФОП ОСОБА_1 витрат, пов`язаних із сплатою судового збору за подання апеляційної скарги, в сумі 3 405,00 грн, сплачених згідно квитанції від 07.07.2022 №0.0.8.1.

Керуючись ст. ст. 139, 242-244, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 травня 2022 року - скасувати.

Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління ДПС у Київській області (03151, м. Київ, вул. Святослава Хороброго, 5-А, код ЄДРПОУ ВП 44096797) за рахунок бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання апеляційної скарги, в сумі 3 405 (три тисячі чотириста п`ять) гривень 00 копійок.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Степанюк

Судді Н.П. Бужак

М.І. Кобаль

Повний текст постанови складено та підписано 07 вересня 2022 року.