Справа № 810/1294/18
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2022-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2022 року м. Київ № 810/1294/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Келеберди В. І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом Головного управління Державної податкової служби у Київській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Головне управління Державної фіскальної служби у Київській області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкової заборгованості.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06 липня 2018 року відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2018 року справу №810/1294/18 передано на розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 червня 2019 року зазначену позовну заяву повернуто особі, яка її подала.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 вересня 2019 року апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області задоволено, ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 18 червня 2019 року скасовано та направлено справу для продовження розгляду до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 грудня 2019 року продовжено розгляд справи №810/1294/18 та замінено позивача - Головне управління

Державної фіскальної служби у Київській області її правонаступником - Головним управлінням Державної податкової служби у Київській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що за відповідачем обліковується заборгованість по орендній платі з фізичних осіб, яка останнім в добровільному порядку не сплачений.

Відповідно до частин 5,6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив до початку першого підготовчого засідання у справі.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Станом на момент прийняття рішення у справі, відповідач не скористався своїм правом, передбаченим статтею 162 Кодексу адміністративного судочинства України, та не подав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Вивчивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом фізична особа-підприємець ОСОБА_1 перебуває на обліку в контролюючих органах, як платник податків за основним місцем.

Станом на день звернення до суду за відповідачем обліковується заборгованість з орендної плати з фізичних осіб на суму 23 107,17 грн.

Вказана сума податкового боргу виникла, на підставі самостійно узгоджених сум податкових зобов`язань, згідно поданих податкових декларацій.

Зазначене стало підставою для звернення податкового органу з даним позовом до суду.

Спірні правовідносини регулюються нормами Конституції України та Податкового кодексу України.

Відповідно до підпункту 14.1.137 пункту 14.1 статгі 14 Податкового кодексу України орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Контролюючий орган має право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджету та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

У відповідності до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, «грошове зобов`язання платника податків» - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Правовими положенням підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України передбачено, що податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень, у відповідності до положень пункту 41.2 статті 41 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Також податкова вимога надсилається (вручається) коли платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (пункту 59.4 статті 59 Податкового кодексу України).

Підпунктом 14.1.153 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податкова вимога - це письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Правовими положеннями пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Наявність у відповідача несплаченої у визначений законодавством строк узгодженої суми грошового зобов`язання підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: податковими деклараціями за 2015-2016 роки, карткою особового рахунку.

25 січня 2016 року контролюючим органом, у відповідності до статті 59 Податкового кодексу України, сформовано та направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачу податкову вимогу форми «Ф» №101-10.

Згідно податкової вимоги форми, станом на 24 січня 2016 року, за відповідачем обліковувався податковий борг на суму 9 918,38 грн.

Доказів оскарження вказаної податкової вимоги в адміністративному чи судовому порядку суду не надано, а тому вона є чинною та підлягає виконанню.

Разом з тим, передбачені Податковим кодексом України заходи не привели до погашення відповідачем податкового боргу.

Пунктом 59.5 статті 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

У свою чергу, суд звертає увагу, що оскільки відповідачем сума податкового боргу після виставлення йому податкової вимоги повністю не погашалась, підстав для винесення нової податкової вимоги не виникало, однак процедура стягнення такого боргу позивачем вважається дотриманою.

Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України визначено право контролюючих органів у випадках, встановлених законом, звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг.

Враховуючи викладене та беручи до уваги, що відповідач відзиву на позов та доказів погашення податкового боргу по орендній платі з фізичних осіб у розмірі 23 107,17 грн., не надав, позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на задоволення позовних вимог, та згідно з вимогами статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати на користь позивача не підлягають стягненню, оскільки він є суб`єктом владних повноважень.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 139, 242 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

В И Р І Ш И В:

Задовольнити позов Головного управління Державної податкової служби у Київській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Стягнути на користь Головного управління Державної податкової служби у Київській області (, вул. Народного ополчення, 5а, м. Київ, 03151) з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) податкову заборгованість у сумі 23 107,17 грн. (двадцять три тисячі сто сім гривень сімнадцять копійок).

За приписами статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Порядок та строки подання апеляційної скарги врегульовано приписами статей 294- 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне найменування сторін:

Позивач - Головне управління Державної податкової служби у Київській області (03151, м. Київ, вул. вул. Народного ополчення, 5а, ).

Відповідач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Суддя В.І. Келеберда