Справа № 953/24823/21
Суддя: Губська Я. В.
Дата ухвалення: 2022-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2022 року Київський районний суд міста Харкова у складі: судді Губської Я.В., при секретарі Мордухович К.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Харківської митниці про скасування постанови про порушення митних правил

ВСТАНОВИВ:

28.12.2021 року ОСОБА_2 звернувся до Київського районного суду міста Харкова із позовною заявою до Харківської митниці про скасування постанови про порушення митних правил № 0663/80700/21 винесеної 14.12.2021 року.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 29.12.2021 року було відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду.

В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено наступне: 23.06.2021 року позивачем - ОСОБА_1 , як митним агентом ТОВ «Компас ВЕД» було оформлено митну декларацію № UA807170/2021/039760 на товар легковий автомобіль TOYOTA HIGHLENDER HYBRID номер кузова НОМЕР_1 . В позовній заяві позивач зазначив, що в ході здійснення декларування ним помилково було подано відомості про застосування пільг щодо акцизного податку в розумінні п. 9 7 розділу 21 «Прикінцеві та перехідні положення» Митного Кодексу України. Так, вказаними нормами Прикінцевих та перехідних положень встановлено, що тимчасово, протягом 180 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на митну територію України", митне оформлення транспортних засобів особистого користування, що були у використанні та з року випуску яких минуло більше п`яти років, які класифікуються за товарними позиціями 8703 (крім транспортних засобів, що класифікуються за товарними підпозиціями 8703 10, 8703 40), 8704 (загальною масою до 3,5 тонни) згідно з УКТ ЗЕД та станом на 31 грудня 2020 року перебували у митному режимі тимчасового ввезення або транзиту, здійснюється у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію, за умови сплати належних митних платежів з дотриманням особливостей, встановлених пунктом 77 підрозділу 2 та пунктом 36 підрозділу 5 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України. Тобто прийнятим нормативно правовим актом передбачалось надання пільг для розмитнення транспортних засобів окрім тих, що віднесенні до коду 8703 40 згідно з УКТ ЗЕД, про що прямо вказано в тексті закону.

Позивачем вказано, що ним при подачі відповідної декларації було визначено всі технічні характеристики транспортного засобу та самостійно віднесено його до коду товарної позиції 8703 40, на які не розповсюджуються пільги при сплаті митних платежів, що свідчить про помилковість подачі такої декларації. Окрім того, позивачем вказано, що після самостійного виявлення допущеної описки, декларантом було відкликано подану помилкову митну декларацію і така відмова прийнята відповідачем.

Також, позивачем подано заяву про поновлення строку на оскарження постанови від 14.12.2021 року, оскільки він її отримав лише 22.12.2021 року, а до суду подав позов 28.12.2021 року.

Відповідач скористався своїм правом на подачу заперечень до позовної заяви та не погоджується із поданим позовом в повному обсязі.

В наданих запереченнях відповідач вказав, що 23.06.2021 року ОСОБА_1 , як митним агентом ТОВ «Компас ВЕД» було оформлено митну декларацію № 039760 на товар легковий автомобіль TOYOTA HIGHLENDER HYBRID номер кузова НОМЕР_1 . В графі 36 зазначеної митної декларації декларантом зазначена преференція за кодом «310», у графі 47 «нарахування митних платежів», у графі «В» митної декларації типу ІМ40АА заявлені відомості про нарахування митних платежів, у тому числі: акцизний податок 30 121, 26 грн. та ПДВ 6 024, 25 гривень. Однак, відповідно до пункту 9 7 розділу ХХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Митного Кодексу України в редакції Закону України від 15.04.2021 року № 1403 ІХ «Про внесення змін до Митного Кодексу України щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на митну територію України» надання пільги не поширюється на транспортні засоби, які класифікуються а товарною під позицією 8703 40 згідно із УКТЗЕД. На думку відповідача товар легковий автомобіль TOYOTA HIGHLENDER HYBRID номер кузова НОМЕР_1 заявлений а електронною митною декларацією типу ІМ40АА від 23.06.2021 року № UA807170/2021/039760 підлягає митному оформленню за повними ставками митних платежів.

Таким чином, вказує, що ОСОБА_3 вчинив дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, що містить ознаки порушення митних правил та є підставою для притягнення до відповідальності за статтею 485 Митного Кодексу України.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази в сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотримання вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (стаття 486 Митного кодексу України).

Посадова особа, при розгляді справи про порушення митних правил у відповідності до вимог ст.489 Митного кодексу України, зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок у правління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер свої дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Статтею 485 Митного кодексу України передбачена адміністративна відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Диспозиція ст. 485 Митного кодексу України передбачає, в тому числі, вчинення інших протиправних дій, спрямованих на ухилення від сплати митних платежів, і для притягнення до відповідальності, згідно статтею 485 Митного кодексу України необхідно довести сам факт вчинення протиправних дій, спрямованих на ухилення від сплати митних платежів

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна доводити ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Як вбачається і матеріалів справи та не заперечується сторонами, 23.06.2021 року ОСОБА_1 , як митним агентом ТОВ «Компас ВЕД» було оформлено митну декларацію № UA807170/2021/039760 на товар легковий автомобіль TOYOTA HIGHLENDER HYBRID номер кузова НОМЕР_1 . При подачі декларації, позивач вказав технічні характеристики автомобіля та зазначив про наявність підстав для застосування пільг щодо акцизного податку в розумінні п. 9 7 розділу 21 «Прикінцеві та перехідні положення» Митного Кодексу України.

Із системного аналізу норм законодавства в частині застосування преференцій, а саме із змісту Прикінцевих та перехідних положень Митного Кодексу України встановлено, що тимчасово, протягом 180 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на митну територію України", митне оформлення транспортних засобів особистого користування, що були у використанні та з року випуску яких минуло більше п`яти років, які класифікуються за товарними позиціями 8703 (крім транспортних засобів, що класифікуються за товарними підпозиціями 8703 10, 8703 40), 8704 (загальною масою до 3,5 тонни) згідно з УКТ ЗЕД та станом на 31 грудня 2020 року перебували у митному режимі тимчасового ввезення або транзиту, здійснюється у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію, за умови сплати належних митних платежів з дотриманням особливостей, встановлених пунктом 77 підрозділу 2 та пунктом 36 підрозділу 5 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України.

Таким чином, вказаними положеннями закону прямо передбачено надання пільг для розмитнення транспортних засобів окрім тих, що віднесенні до коду 8703 40 згідно з УКТ ЗЕД, тобто окрім автомобілів із наявним двигуном внутрішнього згоряння та електродвигуном для забезпечення руху (гібридні паливні системи).

Із змісту поданої декларації, яка міститься в матеріалах справи вбачається, що позивачем було визначено та надано митниці всі передбачені технічні характеристики імпортованого транспортного засобу, вказано наявність гібридної паливної системи, що автоматично виключає наявність преференцій.

Однак, позивач, визначивши всі передбачені для декларування характеристики, самостійно здійснив визначення коду товару як 8703 40 згідно з УКТ ЗЕД, що виключає можливість застосування пільгових ставок розмитнення. Як наслідок - позивачем розмір ставок було визначено в пільговому режимі, що не відповідає визначеним та заявленим характеристиками та коду товару.

В подальшому, дана митна декларація, яка стала підставою для складання оскаржуваного протоколу була відкликана декларантом у зв`язку із виявленою помилкою і митне оформлення на підставі такої відкликаної декларації не проводилось.

Положеннями статті 460 Митного Кодексу України передбачено, що допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру також не є підставою для притягнення до відповідальності осіб.

Враховуючи вищевказане, засвідчення декларантом всіх характеристик імпортованого транспортного засобу та самостійне віднесення такого товару до коду, який не передбачає пільгових ставок при імпорті, фактично не узгоджується із позицією відповідача про вчинення позивачем умисних дій, спрямованих на приховання технічних характеристик або вчинення інших умисних дій, спрямованих на протиправне зменшення митних платежів.

Тобто із аналізу поданої декларації, яка на думку відповідача є підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що декларантом не вживались дії щодо приховування даних, або використання підроблених документів, що становить та відповідає складу адміністративного правопорушення. А саме, в поданій декларації зазначено митну вартість товару, країну походження, технічні характеристики, що свідчить про відсутність обставин заявлення не правдивих відомостей та характеристик товару. Судом встановлено, що позивач самостійно визначив та навів докази наявності в автомобілі гібридної паливної системи, що узгоджується із заявленим кодом товару, однак не узгоджується із можливістю застосування пільгових ставок митних платежів.

При цьому визначальним фактором віднесення імпортованого автомобіля до певного коду товару УКТЗЕД та отримання пільг є інформація про наявність чи відсутність на автомобілі генератора (гібридної паливної системи), що виключає можливість віднесення такого автомобіля до пільгової групи товарів.

Таким чином, суд погоджується із позицією позивача про те, що ним вказані всі відомі та наявні у нього відомості щодо імпортованого автомобіля, але позивач допустився помилки в частині правозастосовної діяльності, яка в подальшому ним була самостійно виправлена шляхом відкликання митної декларації.

Відповідно до положень наказу Міністерства фінансів України за № 631 встановлено, що відомості, зазначені у МД, можуть бути змінені або МД може бути відкликана Декларантом з дозволу посадової особи митного органу до моменту завершення митного оформлення цієї МД у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Окрім цього положеннями статті 269 Митного Кодексу України визначено, що за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи та з дозволу митного органу відомості, зазначені в митній декларації, можуть бути змінені або митна декларація може бути відкликана.

В ході розгляду справи судом встановлено, що митна декларація яка стала підставою для складання оскаржуваного протоколу була відкликана декларантом у зв`язку із виявленою помилкою, митне оформлення на підставі такої відкликаної декларації не проводилось.

Відкликання поданої декларації було прийнято Харківською митницею, а тому подача та відкликання митної декларації не призвели до протиправного застосування пільгових ставок на митні платежі, а отже не мали негативних наслідків.

При цьому на думку відповідача ОСОБА_1 при подачі митної декларації № UA807170/2021/039760 було вчинено дії, що містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 485 Митного Кодексу України.

Суд погоджується із позицією позивача про те, що самостійне не вірне визначення ставок митних платежів у відкликаній декларації не охоплюється об`єктивною стороною ст. 485 МК України, що виключає наявність в діях ОСОБА_1 всіх складових елементів притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 486 Митного кодексу України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

За положеннями статті 489 Митного кодексу України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 531 Митного кодексу України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.

Відповідно до статті 69 Митного кодексу України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Таким чином, при складанні оскаржуваної постанови відповідачем не доведено те, що позивач, діючи умисно або з необережності, подав будь які недостовірні документи та відомості, а подання повністю та вірно заповненої декларації із вірно визначеним кодом класифікації, але із не вірно визначеними ставками не є та не може бути підставою для застосування штрафних санкцій.

Саме на підрозділи Митної Служби України покладено безпосередній обов`язок із визначення ставок та розмірів митних платежів виходячи із поданих декларантом даних, оскільки в цьому і полягає суть діяльності митного органу як професійної та профільної установи. Із системного аналізу судової практики вбачається, що основним обов`язком декларанта є заявлення всієї повноти наявної в нього інформації про товар, а саме на митні органи покладено обов`язок із обробки отриманих даних та професійне застосування норм та ставок митних платежів.

Сам по собі факт неправильного визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД, визначення митного режиму, застосування преференцій, не становить склад порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, оскільки об`єктивна сторона цього правопорушення полягає саме в заявленні декларантом у митній декларації неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД, і митним органом не розкрито в постанові які саме дії вчинив позивач щодо неправомірного звільнення від сплати митних платежів або їх зменшення.

Із матеріалів справи вбачається, що код товару був визначений вірно, а декларантом лише помилково було вказано про можливість застосування преференцій, що в подальшому самостійно і виправлено.

Після вивчення поданих документів, Харківською митницею було прийнято таке відкликання та оформлення товарів на підставі вказаної митної декларації не проводилось. Відкликання митної декларації не призвело до будь яких негативних наслідків у вигляді не надходжень до бюджету.

Відповідно до правових позицій Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладених в постановах від 06 червня 2018 року по справі №607/1866/17 та № 607/2391/17, для притягнення до відповідальності, згідно статті 485 Митного кодексу України, необхідно доведення факту заявлення в митній декларації, в даному випадку неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу.

КАС ВС у постанові від 02 жовтня 2018 року у справі №640/5082/17 вказав, якщо судами не встановлено подання позивачем неправдивих відомостей та документів чи приховування важливих для правильної класифікації товару даних, а декларування товару здійснювалось на основі наявних товаросупровідних документів та його технічного опису, то у митного органу не було підстав визнавати дії позивача такими, що спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, що являє собою об`єктивну сторону передбаченого ст. 485 МК України правопорушення.

Аналогічна правова позиція КАС ВС викладена у постанові від 22 травня 2018 року (справа №463/6189/15-а), з якої вбачається, якщо особою не вчинено дій, спрямованих на приховування дійсних відомостей про товар, то склад правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, відсутній.

А тому, дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати як помилку у митній декларації, здійснену особою, яка не допускала їх систематично, що виключає її адміністративну відповідальність в даному випадку.

З приписів статті 268 МКУ, яка унормовує поняття "помилки у митній декларації", витікає наступне: «Стаття 268. Помилки у митній декларації: 1) Допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, не тягне за собою застосування санкцій, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами України, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті. 2) У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, посадові особи митних органів надають декларантам або уповноваженим ним особам можливість виправити помилки, допущені в митній декларації. 3) Якщо особа систематично (більше двох разів протягом місяця) допускає у митній декларації помилки, зазначені в частині першій цієї статті (крім орфографічних помилок), митний орган застосовує до такої особи санкції, передбачені цим Кодексом та іншими законодавчими актами України.»

Разом з тим судом встановлено, що в оскаржуваній постанові відповідачем не доведено та не обґрунтовано які ж саме дії позивача в своїй сукупності становлять всі складові елементи складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Як передбачено ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів. Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. У ст. 489 МК України передбачено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами . Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

В оскаржуваній постанові не надано оцінку поясненням ОСОБА_1 , не конкретизовано порушення за ст. 485 МК України, не доведено наявність умислу у вчиненні інкримінованого правопорушення, не обґрунтовано наявність чи відсутність негативних наслідків, тощо.

Викладена постанова лише зазначає як факт подачу та відкликання митної декларації, що не розкриває всього змісту необхідних складових для застосування даного виду адміністративної відповідальності, не доводить наявності об`єктивної та суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення, а отже виключає провадження по справі та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 485 МК України.

З урахуванням викладеного, позов підлягає задоволенню, оскаржувана постанова - скасуванню, провадження у справі - закриттю.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 5, 9, 19,77, 241-246, 286 КАС України, суд, -

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_4 до Харківської митниці про скасування постанови у справі про порушення митних правил - задовольнити.

Постанову в справі про порушення митних правил № 0663/80700/21 винесену 14.12.2021 року про накладення на ОСОБА_4 адміністративного стягнення за ст. 485 МК України у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків від суми не сплачених митних платежів, а саме у розмірі 517 500, 75 грн. - скасувати, провадження у справі - закрити.

Рішення може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий -