Справа № 400/3606/22
Суддя: Ярощук В.Г.
Дата ухвалення: 2022-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2022 р. № 400/3606/22
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ярощука В.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу,

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідача:Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, вул. Декабристів, 5, м. Миколаїв, 54001,

про:визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

26 липня 2022 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Національної поліції України в Миколаївській області (далі відповідач) про:

визнання протиправною бездіяльність відповідача у ненарахуванні та невиплаті позивачу за період з 01.01.2016 по 01.11.2017 індексації грошового забезпечення із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) листопад 2015 року;

зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу за період з 01.01.2016 по 01.11.2017 індексацію грошового забезпечення, з врахуванням сплаченої суми індексації грошового забезпечення, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) листопад 2015 року.

Позов обґрунтовано позивачем тим, що відповідач не нарахував і не виплатив йому індексацію грошового забезпечення за період його служби в поліції з 01.01.2016 по 01.11.2017.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 27.07.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

10.08.2022 через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечив проти позову і просив у його задоволенні відмовити повністю. Відзив аргументовано тим, що:

у період з 01.01.2016 по березень 2016 року відсутня протиправна бездіяльність відповідача по нарахуванню і виплаті індексації, бо він не повинен був проводити індексацію за відсутності підстав для її проведення у зазначений період величина індексу інфляції не перевищувала установлений поріг індексації;

з моменту виникнення спірних правовідносин (24.11.2016) до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 18.10.2017 № 782 (24.10.2017) до грошових доходів, що підлягають індексації, грошове забезпечення поліцейських не відносилось;

звернення позивача про виплату індексації, яка є частиною грошового забезпечення, надійшло поза межами трирічного строку, за який спеціальне законодавство про виплату доходу поліцейських передбачає можливість такого нарахування та виплати.

Позивач правом на подання відповіді на відзив не скористався.

Розглянувши позовну заяву, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

Позивач проходив службу в Головному управлінні Національної поліції в Миколаївській області з 07.11.2015 по 19.04.2021, що підтверджується Довідкою про складові грошового забезпечення позивача.

Відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 19.04.2021 № 216 о/с позивача звільнено зі служби з поліції з 19.04.2021. У вказаному наказі нічого не зазначено про виплату позивачу індексації грошового забезпечення при його звільнені.

Згідно з Довідкою про складові грошового забезпечення позивача у період з 01.12.2015 по 30.11.2017 позивач не отримував індексації грошового забезпечення.

22.11.2021 представниця позивача звернулася до відповідача із заявою, в якій просила нарахувати та виплатити позивачу за період проходження служби в поліції індексацію грошового забезпечення.

Листом від 06.12.2021 № Д-142/05/28-2021 відповідач повідомив представницю позивача про те, що постановою Кабінету Міністрів від 18.10.2017 № 782 внесені зміни до пункту 2 Порядку проведення індексації грошових доходів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, та доповнено абзац 5 після слова «військовослужбовців» словом «поліцейських». Індексація грошового забезпечення поліцейських проводиться після набрання чинності вказаною постановою, тобто з 24.10.2017.

Вважаючи бездіяльність відповідача протиправною щодо ненарахування та невиплаті позивачу за період з 01.01.2016 по 01.11.2017 індексації грошового забезпечення, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходив з такого.

Частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною третьою статті 122 КАС України визначено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Правовий статус поліцейських визначений Законом України «Про Національну поліцію». Цим Законом України не встановлено спеціальних строків для звернення поліцейських щодо виплати несвоєчасного або в меншому розмірі грошового забезпечення.

В абзаці четвертому пункту 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 07.05.2022 № 8-рп/2002 зазначено, що правове регулювання Конституцією України та спеціальними законами України статусу, зокрема Прем`єр-міністра України, членів Кабінету Міністрів України та інших посадових осіб (частина перша статті 9 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ) не означає, що на них не можуть не поширюватися положення інших законів щодо відносин, не врегульованих спеціальним законом.

Тобто при розгляді та вирішенні конкретних справ, пов`язаних із спорами щодо проходження публічної служби, адміністративний суд, установивши відсутність у спеціальних законах положень, якими врегульовано спірні правовідносини, може застосувати норми, у яких визначені основні трудові права працівників Кодекс законів про працю України (далі КЗпП України).

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 160/10875/19.

Згідно із частиною другою статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній до 18.07.2022, тобто на момент виникнення спірних правовідносин) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Конституційний Суд України у рішенні від 15.10.2013 у справі № 9-рп/2013 за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України вирішив, що в аспекті конституційного звернення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України слід розуміти так, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем.

Таким чином, поліцейські мають право звернутися до суду про стягнення сум індексації грошового утримання без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані органом, закладом, установою Національної поліції.

Поряд з цим, у відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що позивач звернувся до нього про виплату індексації, яка є частиною грошового забезпечення, поза межами тримісячного строку, встановленого пунктом 11 розділу І Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 за № 669/28799 (далі Порядок № 260).

Згідно з абзацом першим пункту 11 розділу І Порядку № 260 грошове забезпечення, виплачене поліцейському несвоєчасно або в меншому розмірі, ніж належало, виплачується за весь період, протягом якого поліцейський мав на нього право, але не більше ніж за три роки, що передували зверненню за одержанням грошового забезпечення.

Відповідно до частини третьої статті 7 КАС України у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Відтак суд прийшов до висновку, що до спірних правовідносин щодо строків звернення за одержанням грошового забезпечення поліцейського застосовується не Порядок № 260, а Кодекс законів про працю України як правовий акт, який має вищу юридичну силу. Крім цього, суд врахував, що строки звернення до адміністративного суду встановлюються виключно КАС України та іншими законами України.

Тому суд відхилив твердження відповідача про те, що позивач пропустив строки, які надавали йому право звернутися за відповідною виплатою.

Що стосується безпосередньо предмету спору в цій справі, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до абзацу п`ятого статті 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Згідно з частиною другою статті 19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Статтею 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» встановлено, що індексація грошових доходів населення це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

У рішенні Конституційного Суду України від 15.10.2013 у справі № 9-рп/2013 за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_3 щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України зазначено, що індексація заробітної плати як складова належної працівникові заробітної плати спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги (абзац 11 пункту 2.2 мотивувальної частини рішення).

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що індексація оплати праці (грошового забезпечення) є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а отже підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.

Відповідно до частини першої статті 94 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Згідно з частиною п`ятою статті 94 Закону України «Про Національну поліцію» грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.

Отже, відповідно до абзацу п`ятого статті 18, частини другої статті 19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» та частини п`ятої статті 94 Закону України «Про Національну поліцію» на момент виникнення спірних правовідносин було встановлено, що грошове забезпечення поліцейських підлягає індексації.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначені Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (далі Порядок № 1078).

Відповідно до абзацу п`ятого пункту 2 Порядку № 1078 (у редакції, чинній до 23.11.2017) індексації підлягає грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу посадових осіб митної служби.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.10.2017 № 782 «Про внесення зміни до пункту 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення», яка набрала чинності 24.11.2017, внесено зміни до абзацу п`ятого пункту 2 Порядку № 1078 шляхом доповнення його після слова «військовослужбовців» словом «,поліцейських».

Таким чином, з 24.11.2017 Порядком № 1078 передбачено проведення індексації грошового забезпечення поліцейських.

При цьому відсутність до 23.11.2017 у Порядку № 1078 норми про проведення індексації грошового забезпечення поліцейських не позбавляло права поліцейських на її отримання відповідно до положень статті 94 Закону України «Про Національну поліцію».

Доводи відповідача про відсутність правових підстав для нарахування спірної індексації до 23.11.2017, тобто до внесення змін до Порядку № 1078, є необґрунтованими, оскільки Закон України «Про Національну поліцію» має вищу юридичну силу, ніж Порядок № 1078.

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 21.01.2021 у справі № 160/35/20.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Пунктом 11 Порядку № 1078 встановлено, що підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року місяця опублікування Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Порядок визначення базового місяця для індексації грошових доходів встановлений пунктом 5 Порядку № 1078.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (далі Постанова № 1013) пункт 5 Порядку № 1078 викладено в новій редакції, якою істотно змінено порядок індексації грошових доходів населення.

Ця постанова набрала чинності 15.12.2015 і відповідно до пункту 6 Постанови № 1013 застосовується з 01.12.2015.

Відповідно до Постанови № 1013 абзац перший пункту 5 Порядку № 1078 викладено в такій редакції:

«У разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.»

Таким чином, починаючи з 01.12.2015, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку займає працівник, в тому числі поліцейський. Зміна розміру доплат, надбавок та премій не випливає на встановлення базового місяця індексації для початку обчислення індексу споживчих цін при нарахуванні індексації.

Відтак місяць, у якому відбулося підвищення тарифної ставки (окладу), є базовим для проведення індексації.

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 29.11.2021 у справі № 120/313/20-а.

Постановою Кабінетом Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі Постанова № 988) вперше установлено розміри грошового забезпечення працівникам поліції за посадовими окладами і спеціальними званнями. Згідно з пунктом 8 Постанови № 988 ця постанова набрала чинності з дня її опублікування (02.12.2015) та застосовується з дня набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію» (07.11.2015).

Отже, базовим місяцем для проведення індексації грошового забезпечення поліцейських є листопад 2015 року, тобто місяць, з якого розпочато виплату грошового забезпечення поліцейським за посадовими окладами, встановленими Постановою № 988.

За повідомленнями Державної служби статистики України, що були опубліковані газеті «Урядовий кур`єр», яка відповідно до статті 1 Указу Президента України від 10.06.1997 № 503/97 «Про порядок офіційного оприлюднення нормативно-правових актів та набрання ними чинності» є офіційним друкованим виданням, індекс споживчих цін становив:

у листопаді 2015 року 102,0 %;

в грудні 2015 року 100,7 %;

у січні 2016 року 100,9 %;

в лютому 2016 року 99,6 %;

у березні 2016 року 101,0 %;

у квітні 2016 року 103,5 %.

Відомості про індекс споживчих цін у квітні 2016 року опубліковано в газеті «Урядовий кур`єр» 11.05.2016 (№ 87 (5707).

Таким чином, індексація грошового забезпечення поліцейських підлягає проведенню з 01.06.2016 як першого числа місяця, що настало за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін, оскільки:

у квітні 2016 року величина індексу споживчих цін вперше перевищила 103 % поріг індексації, починаючи з листопада 2015 року;

інформація про індекс споживчих цін у квітні 2016 року опубліковано в офіційному виданні у травні 2016 року.

Відтак у період з 01.01.2016 по 31.05.2016 відсутня протиправна бездіяльність відповідача щодо ненарахування і невиплаті індексації, оскільки у нього були відсутні правові підстави проводити індексацію грошового забезпечення позивача за вказаний період.

Позовні вимоги у відповідній частині не підлягають задоволенню.

Поряд з цим, відповідач протиправно не нараховував і не виплачував позивачу індексацію грошового забезпечення у період з 01.06.2016 по 31.10.2017

З огляду на вищезазначене, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно з абзацом першим частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Квитанцією від 13.07.2022, що міститься в матеріалах справи, підтверджується понесення позивачем судових витрат у розмірі 992,40 грн на сплату судового збору за подачу адміністративного позову, а тому ця сума підлягає відшкодуванню шляхом стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 22, 139, 241-246, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (вул. Декабристів, 5, м. Миколаїв, 54001; ) задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Миколаївській області у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 за період з 01.06.2016 по 31.10.2017 індексації грошового забезпечення із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) листопад 2015 року.

3. Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Миколаївській області (вул. Декабристів, 5, м. Миколаїв, 54001; ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) індексацію грошового забезпечення за період з 01.06.2016 по 31.10.2017 із застосуванням листопада 2015 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця), з урахуванням раніше виплачених сум індексації грошового забезпечення.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (вул. Декабристів, 5, м. Миколаїв, 54001; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 992 (Дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

6. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

7. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

8. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.Г.Ярощук

Рішення складено в повному обсязі 07 вересня 2022 року