Справа № 520/4220/22
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2022-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харків
07 вересня 2022 року № 520/4220/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Бадюкова Ю.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військового інституту танкових військ Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут" про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військового інституту танкових військ Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут" (далі по тексту відповідач, Військовий інститут), в якому просить суд:

- визнати протиправними бездіяльність Військового інституту танкових військ НТУ XПI" щодо ненарахувания та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації відпустки як учаснику бойових дій за період за 2015-2020 рік, виходячи з грошового станом на день виключення зі списків особового складу 20.06.2020;

- зобов`язати Військовий інститут танкових військ НТУ "ХПГ нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015-2020 рік виходячи з грошового станом на день виключення зі списків особового складу 20.06.2020.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що з 07.08.2015 по 20.06.2020 проходив військову службу у Військовому інституті танкових військ НТУ «ХПІ».

Наказом начальника військового інституту танкових військ НТУ «ХПІ» № 129 від 20.06.2020 позивача виключено зі списків особового складу.

18 травня 2015 року позивачу було видано посвідчення учасника бойових дій серія НОМЕР_1 .

Вказує, що у зв`язку з позицією Військового інституту танкових військ НТУ «ХПІ» щодо трактування положень Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» та з настанням особливого періоду він не мав змоги скористатися додатковою відпусткою із збереженням заробітної плати, компенсація за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій позивачу також не виплачувалась.

З метою отримання належної грошової компенсації за дні невикористаної відпустки, передбаченою пунктом 12 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії соціального захисту» за 2015- 2020 рік, позивач звернувся до відповідача з відповідною заявою, але відповіді ним не отримано.

Ухвалою суду від 23.05.2022 року відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Представник відповідача, у встановлений судом строк, правом надати відзив не скористався.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 КАС України.

Згідно положень ст. ст. 12, 257 КАС України даний спір віднесено до категорії справ, що підлягають розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача повідомлено належним чином про наявність позову щодо оскарження його рішення.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАСУ суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 від 18.05.2015 має статус учасника бойових дій.

Згідно з витягом з наказу начальника гвардійського ордена Червоної Зірки факультету військової підготовки імені Верховної Ради України Національного технічного університету Харківський політехнічний інститут (по стройовій частині) від 07.08.2015 №162, п. 6. Згідно із сумісним наказом Міністра оборони України та Міністра освіти і науки України від 22 травня 2015 року № 228ДСК/4-дск Про організацію прийому в 2015 році слухачів, курсантів та студентів на навчання до вищих навчальних закладів для підготовки військових фахівців з вищою освітою нижчезазначені військовослужбовці строкової військової служби та військової служби за контрактом, згідно наказу начальника факультету від 31 липня 2015 року № 354, зараховані на навчання на перший курс гвардійського факультету військової підготовки Національного технічного університету Харківський політехнічний інститут. З 07 серпня 2015 року зарахувати їх в списки особового складу факультету та на всі види забезпечення:

Зарахувати на продовольче забезпечення зі сніданку 07 серпня 2015 року: старшого солдата військової служби за контрактом ОСОБА_1 . Вислуга років у Збройних Силах України станом на 07 серпня 2015 року становить: 02 роки 03 місяці 28 днів.

Відповідно до витягу з наказу начальника Військового інституту танкових військ Національного технічного університету Харківський політехнічний інститут (по стройовій частині) від 20.06.2020 № 129, п. 45. Випускнику інституту ОСОБА_1 , наказом Міністра оборони України (по особовому складу) від 20 червня 2020 року № 270 присвоєне первинне військове звання офіцерського складу лейтенант, призначено на посаду заступника командира механізованої роти з озброєння механізованого батальйону НОМЕР_2 окремої танкової бригади оперативного командування ІНФОРМАЦІЯ_1 Сухопутних військ Збройних Сил України, вважати таким, що закінчив ВВНЗ. Надати щорічну основну відпустку строком на 30 діб з 20 червня по 20 липня 2020 року (без урахування святкового дня 28 червня 2020 року) з подальшим виключенням зі списків особового складу інституту. Після закінчення відпустки направити для подальшого проходження служби до військової частини НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 . Термін прибуття 21 липня 2020 року. З 20 липня 2020 року виключити із списків особового складу інституту, зняти з усіх видів забезпечення.

Позивач вважає, що відповідач протиправно не виплатив йому грошову компенсацію за невикористані днів додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2020 рік, відтак звернувся із цим позовом до суду.

При вирішенні спору по суті суд керується таким.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-ХІІ від 25.03.1992 (далі - Закон № 2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Згідно з ст. 77-2 Кодексу законів про працю в Україні (Кодекс доповнено статтею 77-2 згідно із Законом № 426-VIII від 14.05.2015) (далі - КЗпП України) учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності, особам з інвалідністю внаслідок війни, статус яких визначений Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», особам, реабілітованим відповідно до Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років», із числа тих, яких було піддано репресіям у формі (формах) позбавлення волі (ув`язнення) або обмеження волі чи примусового безпідставного поміщення здорової людини до психіатричного закладу за рішенням позасудового або іншого репресивного органу, надається додаткова відпустка із збереженням заробітної плати, тривалістю 14 календарних днів на рік.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII від 20.12.1991 держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно із п. 12 ч. 1 ст. 12 Закону № 3551-ХІІ учасникам бойових дій надаються такі пільги, як використання чергової щорічної відпустки у зручний для них час, а також одержання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік.

Статтею 4 Закону України «Про відпустки» № 504/96-ВР від 05.11.1996 (далі - Закон № 504/96-ВР) передбачено такі види щорічних відпусток: основна відпустка (стаття 6); додаткова відпустка за роботу зі шкідливими та важкими умовами праці (стаття 7); додаткова відпустка за особливий характер праці (стаття 8); інші додаткові відпустки, передбачені законодавством.

Відповідно до ст. 16-2 Закону № 504/96-ВР (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності, особам з інвалідністю внаслідок війни, статус яких визначений Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», надається додаткова відпустка із збереженням заробітної плати тривалістю 14 календарних днів на рік.

Згідно з п. 8 ст. 10-1 Закону № 2011-ХІІ військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки та соціальні відпустки надаються відповідно до Закону України «Про відпустки». Інші додаткові відпустки надаються їм на підставах та в порядку, визначених відповідними законами України.

У разі якщо Законом України «Про відпустки» або іншими законами України передбачено надання додаткових відпусток без збереження заробітної плати, такі відпустки військовослужбовцям надаються без збереження грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 3 розділу XXXI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України № 260 від 07.06.2018, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197 (далі - Порядок № 260), у рік звільнення військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), звільненим з військової служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, які не використали щорічну основну відпустку або використали частково, за їх бажанням надається відпустка із наступним виключенням зі списків особового складу військової частини та виплачується грошове забезпечення у розмірі відповідно до кількості наданих днів відпустки або виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки.

Іншим військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які звільняються з військової служби, за їх бажанням надається відпустка із наступним виключенням зі списків особового складу військової частини тривалістю, що визначається пропорційно часу, прослуженому в році звільнення за кожен повний місяць служби, та за час такої відпустки виплачується грошове забезпечення або виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки.

Отже, у випадку звільнення військовослужбовців з військової служби їм виплачується компенсація за всі невикористані ними дні щорічної відпустки, в тому числі за невикористані дні додаткової відпустки, передбаченої ст. 16-2 Закону № 504/96-ВР та п. 12 ч. 1 ст. 12 Закону № 3551-ХІІ.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21.08.2019 у зразковій справі № 620/4218/18 (Пз/9901/4/19), провадження № 11-550заі19, який в силу приписів ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) враховується судом при вирішенні спірних правовідносин.

У той же час позивачем заявлено позовні вимоги про компенсацію невикористаних днів додаткової відпустки за період його навчання у Військовому інституті танкових військ Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут".

З цього приводу суд зазначає, що згідно з ч. 6 ст. 10-1 Закону № 2011-ХІІ курсантам (слухачам) вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, щороку надаються канікулярні відпустки: зимова - тривалістю до 14 календарних днів та літня - 30 календарних днів. Тривалість таких відпусток не залежить від вислуги років.

У разі наявності навчальної заборгованості у курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, канікулярна відпустка надається їм після ліквідації заборгованості в межах строків, установлених графіком навчального процесу. При цьому тривалість літньої відпустки не може бути меншою ніж 15 календарних днів.

Курсантам (слухачам) вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, крім канікулярних відпусток, зазначених в абзаці першому цього пункту, можуть надаватися додаткові відпустки для лікування у зв`язку з хворобою або за сімейними обставинами в порядку, передбаченому пунктами 9-11 цієї статті.

З матеріалів справи слідує, що протягом періоду з 07.08.2015 по 20.06.2020 ОСОБА_1 був курсантом Військового інституту танкових військ Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут".

Статус курсанта обумовлює право позивача на визначені ч. 6 ст. 10-1 Закону № 2011-ХІІ відпустки - канікулярні та додаткові для лікування або за сімейними обставинами, проте не на додаткову відпустку учаснику бойових дій. У свою чергу, таке право на додаткову відпустку може бути реалізовано учасником бойових дій шляхом звернення до місця, де військовослужбовець безпосередньо проходив військову службу.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, якими врегульовано спірні правовідносини, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог, тому в їх задоволенні слід відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Ураховуючи викладене, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити.

Відповідно до вимог ст. 139 КАС України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 263, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військового інституту танкових військ Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут" про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 07 вересня 2022 року.

Суддя Бадюков Ю.В.