Справа № 640/13103/20
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2022-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про вирішення питання щодо заміни сторони виконавчого провадження

05 вересня 2022 року м. Київ №640/13103/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про заміну сторони виконавчого провадження в адміністративній справі

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Атем Груп»
доГоловного управління Державної податкової служби у м. Києві
провизнання протиправними та скасування вимоги та рішення, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії Зацікавлена особа: - Північне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків;
встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Атем Груп» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, в якому просило суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Державної податкової служби у м. Києві щодо нарахування податкового зобов`язання у розмірі 45466197,68 грн. в інтегрованій картці платника податку на додану вартість - Товариства з обмеженою відповідальністю «Атем Груп»;

- зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у м. Києві здійснити коригування інтегрованої картки платника податку на додану вартість - Товариства з обмеженою відповідальністю «Атем Груп», шляхом виключення податкового зобов`язання (збільшення недоїмки) у розмірі 45466197,68 грн.;

- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві №20856-10 від 17 березня 2020 року про необхідність сплати податкового боргу у розмірі 45466197,68 грн.;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві №20856-10 від 17 березня 2020 року про опис майна у податкову заставу.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 жовтня 2020 року позовні вимоги задоволені у повному обсязі.

З метою належного виконання рішення від 13 жовтня 2020 року судом видано виконавчі листи 08 лютого 2021 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 травня 2022 року замінено сторону виконавчого провадження, а саме боржника по справі №640/13103/20 з Головного управління Державної податкової служби у м. Києві () на Головне управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС України (04116, місто Київ, вул. Шолуденка, будинок 33/19, ).

Представник Головного управління Державної податкової служби у м. Києві звернувся з заявою про заміну сторони виконавчого провадження для належного виконання рішення суду від 13 жовтня 2020 року.

Заява обґрунтована тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Атем Груп» перейшло на облік до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, а тому в Головного управління Державної податкової служби у м. Києві відсутня можливість виконати рішення суду від 13 жовтня 2020 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 серпня 2022 року призначено судове засідання для розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Представник Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків подав заперечення щодо заяви про заміну сторони, яке обґрунтовано тим, що у разі зміни місця обслуговування (обліку) платника податків не відбувається фактичного (компетенційного) або процесуального адміністративного (публічного) правонаступництва контролюючих органів.

У судове засідання 30 серпня 2022 року прибули представники позивача та відповідача.

Представник зацікавленої особи не прибув у судове засідання.

Представник відповідача підтримав подану заяву та просив її задовольнити.

Представник позивача у вирішенні даного питання поклався на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наведені заявником обґрунтування, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви представника Головного управління ДПС м. Києві про заміну сторони виконавчого провадження по справі №640/13103/20, з огляду на наступне.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 жовтня 2020 року позовні вимоги задоволені в повному обсязі.

З метою належного виконання рішення від 13 жовтня 2020 року судом видано виконавчі листи 08 лютого 2021 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 травня 2022 року замінено сторону виконавчого провадження, а саме боржника по справі №640/13103/20 з Головного управління Державної податкової служби у м. Києві () на Головне управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС України (04116, місто Київ, вул. Шолуденка, будинок 33/19, ).

Представник Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС України звернувся з заявою про заміну боржника у виконавчому провадженні, яке обґрунтована тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Атем Груп» перейшло на облік до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, а тому в Головного управління Державної податкової служби у м. Києві відсутня можливість виконати рішення від 13 жовтня 2020 року.

Згідно із частиною першою статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

У статті 1 Закону України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) зазначено, що виконавчим провадженням як завершальною стадією судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) вважається сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із частинами першою та другою статті 15 Закону № 1404-VIII сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Відповідно до абзацу першого частини п`ятої статті 15 Закону №1404-VIII у разі вибуття однієї зі сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до частини першої статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

З наведеного нормативного визначення слідує, що виконавче провадження є однією зі стадій судового провадження, яка його завершує. Ця стадія розпочинається з набранням судовим рішенням законної сили або за інших умов, установлених законом. Сторони судового провадження на стадії виконавчого провадження набувають відповідної процесуальної якості, користуються правами та несуть певні обов`язки, зумовлені статусом сторони. За законом на стадії виконавчого провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження. Така заміна є прийнятною, зокрема, у правовідносинах, що допускають правонаступництво. При цьому законодавством установлено головну умову, за якої обов`язки боржника може бути перекладено на іншу особу, - це вибуття сторони виконавчого провадження.

За приписами статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

З огляду на зміст наведеної норми процесуальне правонаступництво передбачено не лише у зв`язку зі смертю (оголошенням померлою) фізичної особи та реорганізацією суб`єкта господарювання, а й в інших передбачених законом випадках, у тому числі в разі заміни кредитора або боржника в зобов`язанні. Процесуальне правонаступництво в розумінні статті 52 КАС України допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення.

Отже, ухвала про здійснення процесуального правонаступництва на стадії виконання судового рішення є документом, що забезпечує виконання рішення та фактично є його невід`ємною частиною, а тому заміна сторони в зобов`язанні (правонаступництво) на стадії виконавчого провадження є зміною судового рішення, передбаченою чинним законодавством, що оформлюється ухвалою (стаття 52 КАС України). Оскарження такої ухвали варто розуміти як оскарження судового рішення.

Аналогічну правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26 червня 2019 року (справа № 905/1956/15).

Публічне правонаступництво органів державної влади є окремим, особливим видом правонаступництва, під таким терміном розуміється перехід в установлених законом випадках прав та обов`язків одного суб`єкта права іншому. При цьому обов`язок щодо відновлення порушених прав особи покладається на орган, компетентний відновити такі права. Такий підхід про перехід до правонаступника обов`язку відновити порушене право відповідає принципу верховенства права, оскільки метою правосуддя є ефективне поновлення порушених прав, свобод і законних інтересів.

У спорах, які виникають з публічних правовідносин, де оскаржуються рішення (дії, бездіяльність) державного органу, пов`язані зі здійсненням функції від імені держави, стороною є сама держава в особі того чи іншого уповноваженого органу. Функції держави, які реалізовувалися ліквідованим органом, не можуть бути припинені та підлягають передачі іншим державним органам, за винятком того випадку, коли держава відмовляється від таких функцій взагалі.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постановах від 13 березня 2019 року (справа № 524/4478/17), від 20 лютого 2019 року (справа № 826/16659/15).

Отже, правонаступництво у сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 12 червня 2018 року у справі № 2а-23895/09/1270.

У такому разі також відбувається вибуття суб`єкта владних повноважень із публічних правовідносин.

Особливістю адміністративного (публічного) правонаступництва є те, що подія переходу прав та обов`язків, що відбувається із суб`єктами владних повноважень, сама собою повинна бути публічною та врегульованою нормами адміністративного права.

При цьому можна виділити дві форми адміністративного (публічного) правонаступництва: 1) фактичне (або компетенційне адміністративне правонаступництво), тобто таке, де вирішуються питання передачі фактичних повноважень від одного до іншого органу, посадової особи (або повноважень за компетенцією) та 2) процесуальне адміністративне (публічне) правонаступництво.

Фактичне (компетенційне) адміністративне (публічне) правонаступництво - це врегульовані нормами адміністративного права умови та порядок передання адміністративної компетенції від одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого, який набуває певні владні повноваження внаслідок ліквідації органу чи посади суб`єкта владних повноважень, припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення компетенції органу публічної адміністрації чи припинення повноважень посадової особи.

Процесуальне адміністративне (публічне) правонаступництво - це унормована можливість заміни адміністративним судом (на будь-якій стадії процесу судового розгляду справи в суді першої, апеляційної та касаційної інстанцій (крім випадків перегляду справи за винятковими чи нововиявленими обставинами) сторони чи третьої особи іншим суб`єктом, коли права та обов`язки суб`єкта владних повноважень перейшли від сторони (в адміністративній справі) до іншого суб`єкта владних повноважень, а також можливість суб`єкта публічної адміністрації (правонаступника) вступити в судовий процес як сторона чи третя особа.

При визначенні процесуального адміністративного (публічного) правонаступництва суд повинен виходити з того, хто є правонаступником у спірних правовідносинах, і враховувати таке: якщо під час розгляду адміністративної справи буде встановлено, що орган державної влади, орган місцевого самоврядування, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржуються, припинили свою діяльність, то суд повинен залучити до участі у справі їхніх правонаступників.

У разі ж відсутності правонаступників суд повинен залучити до участі у справі орган, до компетенції якого належить ухвалення рішення про усунення порушень прав, свобод чи інтересів позивача. У разі зменшення обсягу компетенції суб`єкта владних повноважень, не пов`язаного з припиненням його діяльності, до участі у справі як другий відповідач суд залучає іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого передані або належать функції чи повноваження щодо вирішення питання про відновлення порушених прав, свобод чи інтересів позивача.

Отже, підставою для переходу адміністративної компетенції від одного суб`єкта владних повноважень до іншого (набуття адміністративної компетенції) є події, що відбулися із суб`єктом владних повноважень.

У межах вирішення питання, яке є предметом розгляду в цій справі, для встановлення факту публічного правонаступництва визначальним є встановлення або припинення первісного суб`єкта Головного управління Державної податкової служби у м. Києві як відокремленого підрозділу ДПС, або перехід повністю чи частково його функцій (адміністративної компетенції) до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків. Інакше відсутність підстав публічного правонаступництва доводить неможливість його здійснення.

Судом встановленоо, що Головне управління Державної податкової служби у м. Києві як відокремлений підрозділ ДПС не перебуває в процесі припинення або ліквідації, відповідно підстав правонаступництва в розумінні частини другої статті 104 Цивільного кодексу України немає.

Фактичного (компетенційного) адміністративного правонаступництва також не відбулося, оскільки відсутні врегульовані нормами адміністративного права умови та порядок передання адміністративної компетенції від Головного управління Державної податкової служби у м. Києві як відокремленого підрозділу ДПС до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків.

Як на підставу для здійснення публічного правонаступництва заявник посилався на те, що з 20 січня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Атем Груп» є великим платником податків і не перебуває на обліку в Головному управління ДПС у м. Києві як відокремленому підрозділу ДПС, а його облікову справу передано до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великим платниками податків.

Тобто заявник в основу своїх пояснень поклав обставини, які відбулися з Товариством з обмеженою відповідальністю «Атем Груп» (стягувачем у виконавчому провадженні), а не із суб`єктом владних повноважень Головним управління ДПС у м. Києві, як відокремленим підрозділом ДПС (боржником у виконавчому провадженні), діяльність і адміністративна компетенція, а відтак і зобов`язання якого не припинялися та до інших органів державної влади не переходили.

Тобто, у разі зміни місця обслуговування (обліку) платника податків не відбувається фактичного (компетенційного) або процесуального адміністративного (публічного) правонаступництва контролюючих органів. Обставини, з якими Закон № 1404-VIII і стаття 379 Кодексу адміністративного судочинства України пов`язують можливість здійснення заміни сторони виконавчого провадження, у такому разі відсутні, відповідно органом, який має забезпечити виконання судового рішення та відновити права платника податків, є той, якого зобов`язано судовим рішенням, що набрало законної сили, вчинити певні дії.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 11 жовтня 2019 року у справі №812/1408/16.

Отже, заява відповідача про заміну сторони задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 248, 294, 379 Кодексу адміністративного судочинства України Окружний адміністративний суд міста Києва

У Х В А Л И В:

1. Заяву представника Головного управління ДПС у м. Києві як відокремленого підрозділу ДПС про заміну сторони виконавчого провадження залишити без задоволення

2. Ухвалу направити заявнику та іншим особам, які беруть участь у справі.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, встановлені статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Шейко Т.І.