Справа № 604/570/22
Суддя: Сіянко В. М.
Дата ухвалення: 2022-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 604/570/22
Провадження № 2-а/604/49/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2022 року Підволочиський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Сіянко В.М.,

за участю секретаря Феньо О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відділення поліції №5 (смт.Підволочиськ) Тернопільського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області, сержанта поліції Зарічного Романа Романовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення. Ухвалою суду було замінено відповідача - відділення поліції №5 (смт.Підволочиськ) Тернопільського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області, належним - Головне управління Національної поліції в Тернопільській області.

Вимоги адміністративного позову мотивовано тим, що постановою відповідача від 30.06.2022 її було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. У вказаній постанові зазначено, що вона ОСОБА_1 30.06.2022 о 13.37 год в м. Скалат по вул. Грушевського керувала транспортним засобом «SKODA Fabia», номерний знак НОМЕР_1 , що не пройшов обов`язковий технічний контроль, чим допустила порушення вимог п. 31.3 (б) ПДР України. З вищевказаною постановою відповідача позивачка категорично не згодна, оскільки Законом України «Про дорожній рух» передбачено, що обов`язковий технічний контроль проводиться відносно тих транспортних засобів, які використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, втім службовий автомобіль не використовується для вказаних цілей, крім того, автомобіль є легковим. Також, розгляд справи відбувся із порушенням ст. 276 та 268 КУпАП.

Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача ГУНП в Тернопільській області, до суду не з`явився, надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого категорично не погоджується з вимогами позивача, вважає їх необґрунтованими, позивач при винесенні постанови не висловлювала жодних заперечень стосовно притягнення її до адміністративної відповідальності, що свідчить про визнання позивачкою своєї вини та згоду з притягненням до адміністративної відповідальності.

Представник ТОВ «Перша лізингова компанія» також до суду не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без участі третьої особи, позов підтримує в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Постановою серії ЕАР №5549561 від 30 червня 2022 року інспектора відділення поліції №5 (смт Підволочиськ) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області Зарічного Р.Р., позивачку було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Як убачається з матеріалів справи, порушення позивачки полягає в тому, що вона 30.06.2022 о 13.37 год в м. Скалат по вул. Грушевського керувала транспортним засобом «SKODA Fabia», номерний знак НОМЕР_1 , що не пройшов обов`язковий технічний контроль, чим допустила порушення вимог п. 31.3 (б) ПДР України.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Також, відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із частинами першою, другою статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною першою статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР).

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до частини третьої статті 121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з пунктом 31.3 «б» забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством: якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Статтею 29 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Відповідно до статті 33 Закону України "Про дорожній рух" технічний стан транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, у частині, що стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, має відповідати правилам, нормативам і стандартам, затвердженим у встановленому порядку. Обов`язок щодо забезпечення належного технічного стану транспортних засобів покладається на їх власників або інших осіб, які їх експлуатують, згідно з чинним законодавством.

Поняття обов`язковості технічного контролю транспортних засобів розкрито положеннями статті 35 Закону України "Про дорожній рух". Зокрема, обов`язковому технічному контролю підлягають транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України.

У той же час, обов`язковому технічному контролю не підлягають:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років;

3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України "Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України".

Відповідно до п.п 15 пункту 2 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 року № 137 (далі - Порядок) транспортний засіб, що використовується з метою отримання прибутку - транспортний засіб, що експлуатується юридичними особами, фізичними особами - підприємцями під час провадження господарської діяльності з метою отримання прибутку, фізичними особами під час виконання цивільно-правових угод з метою отримання прибутку.

Під господарською діяльністю в Господарському кодексі України розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність (стаття 3 ГК України).

Відповідно до статті 1 Закону України від 05 квітня 2001 року № 2344-III «Про автомобільний транспорт» транспортний засіб спеціалізованого призначення - транспортний засіб, який призначений для перевезення певних категорій пасажирів чи вантажів (автобус для перевезення дітей, осіб з інвалідністю, пасажирів певних професій, самоскид, цистерна, сідельний тягач, фургон, спеціалізований санітарний автомобіль екстреної медичної допомоги, автомобіль інкасації, ритуальний автомобіль тощо) та має спеціальне обладнання (таксі, броньований, обладнаний спеціальними світловими і звуковими сигнальними пристроями тощо).

Відповідно до статті 29 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільним перевізником та автомобільним самозайнятим перевізником, які здійснюють перевезення пасажирів на договірних умовах, є суб`єкти господарювання, які відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надають послуги за договором перевезення пасажирів транспортним засобом, що використовується ними на законних підставах.

Аналіз положень статті 35 Закону України "Про дорожній рух" дає підстави для висновку про те, що обов`язковому технічному контролю підлягають автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку. Тобто, однією з визначальних обставин є мета фактичного використання автомобіля для перевезення пасажирів - з метою отримання прибутку.

Для віднесення автомобіля до об`єкту обов`язкового технічного огляду слід використовувати термінологію, що наведена у Правилах надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених Постановою КМУ №176 від 18 липня 1997 року (далі - Правила).

Пунктом 1 цих Правил визначено порядок здійснення перевезень пасажирів та їх багажу автобусами, таксі, легковими автомобілями на замовлення, а також обслуговування пасажирів на автостанціях і є обов`язковими для виконання організаторами регулярних перевезень, замовниками транспортних послуг (далі - замовники послуг), автомобільними перевізниками, автомобільними самозайнятими перевізниками, персоналом автомобільного транспорту, автостанціями та пасажирами.

За змістом пункту 7 Правил дія цих Правил не поширюється на перевезення, які здійснюються:

- транспортними засобами спеціального призначення;

- транспортними засобами, задіяними під час забезпечення обороноздатності, правопорядку та ліквідації наслідків стихійного лиха і надзвичайної ситуації;

- службовими легковими автомобілями;

- транспортними засобами, які належать фізичним особам і використовуються ними для задоволення власних потреб, що не має на меті отримання прибутку.

Відповідно до матеріалів справи, транспортний засіб «SKODA Fabia», номерний знак НОМЕР_1 , повною масою 1565 кг, являється загальним легковим хетчбеком-В, та належить ТОВ «Перша лізингова компанія».

Згідно даних, які містяться у вільному доступі у мережі Інтернет встановлено, що основним видом діяльності ТОВ «Перша лізингова компанія» є: 77.11 оренда і лізинг автомобілів та легких моторних транспортних засобів.

Серед видів діяльності немає видів діяльності по кодам 49-51 згідно Класифікатора видів економічної діяльності ДК 009:2010, що пов`язані із транспортною галуззю.

Суд зазначає, що автомобіль, яким керувала позивачка, є службовим автомобілем, а тому його не слід вважати автомобілем, що здійснює перевезення пасажирів з метою отримання прибутку.

Подібна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постанові від 17 жовтня 2019 року у справі № 678/483/17.

Доводи відповідача про те, що позивачка при винесенні постанови не висловлювала жодних заперечень стосовно притягнення її до адміністративної відповідальності, що свідчить про визнання позивачкою своєї вини та згоду з притягненням до адміністративної відповідальності, не заслуговують на увагу, оскільки сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності.

За вищевикладених обставин, суд вважає притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності незаконним, у зв`язку з чим, винесена відносно неї постанова підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 77, 139, 241-246, 255, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити повністю.

Постанову серії ЕАР №5549561 від 30 червня 2022 року інспектора відділення поліції №5 (смт Підволочиськ) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області Зарічного Р.Р. у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 121 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного судубезпосередньо або через Підволочиський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В. М. Сіянко