Справа № 500/9431/21
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2022-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2022 рокуЛьвівСправа № 500/9431/21 пров. № А/857/6863/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідач Кушнерика М.П.,

суддів Курильця А.Р., Ніколіна В.В.

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 16 березня 2022 року (суддя Баранюк А.З, м.Тернопіль) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування наказу, акта, податкових повідомлень рішень, вимоги про сплату боргу, рішення про застосування штрафних санкцій,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у грудні 2021 року звернувся до суду із позовом в якому просить визнати незаконним та скасувати наказ №1262-п від 15.09.2021 "Про проведення документальної позапланової перевірки"; визнати протиправним і скасувати акт від 01.10.2021 № 4552/19-00-07-08/ НОМЕР_1 ; визнати протиправними і скасувати податкові повідомлення-рішення від 03.11.2021 №№ 8, 8, 8, 8 про застосування штрафних санкцій на суму 2213,71 грн; визнати протиправною і скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 03.11.2021 № Ф-; визнати протиправним і скасувати рішення № від 03.11.2021 про застосування штрафних санкцій.

Позовні вимоги мотивує тим, що позивач більше трьох років не здійснює підприємницької діяльності, тому винесений наказ від № 1262-п від 15.09.2021 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача є протиправним, оскільки право контролюючого органу на призначення документальних позапланових виїзних перевірок за період, що виходить за межі 1095 днів з дня початку проведення перевірки, обмежене статтею 102 Податкового кодексу України. Вказує, що у зв`язку із чим наказ на проведення перевірки, акт, яким оформлено результати перевірки та винесені за результатом її проведення податкові повідомлення-рішення, вимога про сплату боргу, рішення про застосування штрафних санкцій є протиправними та підлягають скасуванню.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 16 березня 2022 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ № 1262-п від 15.09.2021 «Про проведення документальної позапланової перевірки».

Визнано протиправними і скасовано податкові повідомлення-рішення від 03.11.2021 №№ 8, 8, 8, 8.

Визнано протиправною і скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 03.11.2021 № Ф-.

Визнано протиправним і скасовано рішення № від 03.11.2021 про застосування штрафних санкцій.

У задоволені інших позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення відмову у задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що на підставі наказу № 1262-п від 15.09.2021, з метою здійснення контролю щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2017 по 25.07.2017, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 25.07.2017, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 по 25.07.2017, ревізорами Головного управління ДПС у Тернопільській області було проведено документальну позапланову перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ..

За результатами здійснення такої перевірки, контролюючим органом було встановлено ряд порушень податкового законодавства, у зв`язку із чим були винесенні оскаржувані рішення.

Зазначає, що згідно п. 52-2 підрозділу 10 розділу XX ПК України, на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.

Позивач відзиву на апеляційну скаргу не подав, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, 12.01.1995 позивач здійснював господарську діяльність як фізична особа-підприємець.

25.07.2017 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців було внесено запис про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Головне управління ДПС у Тернопільській області на підставі наказу від 15.09.2021 № 1262-п та направлення на перевірку від 15.09.2021 № 2731 було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ОСОБА_1 з метою здійснення контролю за своєчасностю, достовірностю, повнотою нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2017 по 25.07.2017, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 25.07.2017, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 по 25.07.2017, за результатами якої складено акт від 01.10.2021 № 4552/19-00-07-08/ НОМЕР_1 .

Як вбачається із вказаного акта, в ході проведення перевірки встановлено:

- порушення п.63.3 ст.63 Податкового кодексу України, у зв`язку із чим до позивача податковим повідомленням-рішенням від 03.11.2021 № 8 застосовано штрафні санкції за платежем адміністративні штрафи та інші санкції (надходження коштів, контроль за справлянням яких закріплено за Головним управління ДПС у Тернопільській області) на суму 340,00 грн;

- порушення п.177.2 п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України, у зв`язку із чим позивачу податковим повідомленням-рішенням від 03.11.2021 № 8 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 8668,44 грн;

- порушення п.176.1 ст.176, п.п.1.2 п.16-1 Податкового кодексу України, у зв`язку із чим позивачу податковим повідомленням-рішенням від 03.11.2021 № 8 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військових збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 722,37 грн;

- порушення п.1 ч.2 ст.6, п.2 ч.1, ч.3-5 ст.7, ч.1-3 ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску за загальнообов`язкове державне соціальне страхування", у зв`язку із чим прийнято рішення № від 03.11.2021 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого внеску у розмірі 470,36 грн.

- порушення п.177.10 ст.177 Податкового кодексу України, у зв`язку із чим до позивача податковим повідомленням-рішенням від 03.11.2021 № 8 застосовано штрафні санкції за платежем адміністративні штрафи та інші санкції (надходження коштів, контроль за справлянням яких закріплено за Головним управління ДПС у Тернопільській області) на суму 1020,00 грн.

Крім того, відповідачем було винесено вимогу про салату боргу (недоїмки) від 03.11.2021 № Ф- на суму 4703,60 грн.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Частина 2 статті 19 Конституція України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України (далі - ПК України) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно вимог пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Згідно до п.78.4 ст.78 ПК України, про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Відповідно до п. 78.5 ст. 78 Податкового кодексу України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Акт перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати.

Відтак, з наведеного вбачається, що документальна позапланова виїзна перевірка проводиться на підставі наказу, а її результати, у разі наявності порушень, оформлюється актом.

Отже, 25.07.2017 - податковому органу стало відомо про припинення перебування ОСОБА_1 у статусі суб`єкта господарювання.

Відповідно до пп. 78.1.7 п.78.1 ст.78 ПК України, у відповідача виникли підстави для проведення документальної позапланової перевірки платника податку, яким припинено підприємницької діяльності, з врахуванням строків давності.

Оскільки нормами ПК України та нормами іншого законодавства не встановлено чітких строків щодо призначення та проведення перевірки після того як фізична особа -підприємець припинив свою господарську діяльність, то за загальними правилами застосовуються строки позовної давності тривалістю три роки, що визначені ст. 257 ЦК України.

Однак, відповідачем не були дотримані наведені приписи законодавства та здійснено перевірку поза межами строку, про що свідчить наказ № 1262-п від 15.09.2021 який слугував підставою для винесення оскаржуваних рішень.

Таке порушення зі сторони податкового органу є підставою для визнання протиправними податкових повідомлень-рішень, що винесені за наслідками такої перевірки, оскільки такі неправомірні дії істотно порушують права та інтереси платника податків.

Згідно п. 114.1 ст. 114 ПК України граничні строки застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платників податків відповідають строкам давності для нарахування податкових зобов`язань, визначеним статтею 102 цього Кодексу.

Пунктом 102.1 ст. 102 ПК України передбачено, що контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

За правилами п. 102.2 ст. 102 ПК України грошове зобов`язання може бути нараховане або провадження у справі про стягнення такого податку може бути розпочате без дотримання строку давності, визначеного в абзаці першому пункту 102.1 цієї статті, якщо: податкову декларацію за період, протягом якого виникло податкове зобов`язання, не було подано; посадову особу платника податків (фізичну особу - платника податків) засуджено за ухилення від сплати зазначеного грошового зобов`язання або у кримінальному провадженні винесено рішення про його закриття з нереабілітуючих підстав, яке набрало законної сили.

Колегія суддів погоджується з виновками суду першої інтанції, що відповідач мав право призначити проведення виїзної документальної позапланової перевірки позивача за період з 16.09.2018 року по 16.09.2021 року, тобто за 1095 днів, що передують призначенню перевірки.

Натомість, оскаржуваним наказом призначено документальну позапланову виїзну перевірку щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2017 по 25.07.2017, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 25.07.2017, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 по 25.07.2017.

Враховуючи наведене вище апеляційний суд приходить до висновку, що оспорений наказ Головного управління ДПС у Тернопільській області про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ОСОБА_1 здійснено без дотримання строків давності, визначених статтею 102 ПК України, а саме з порушенням 1095-денного строку, та підлягає скасуванню.

Крім того, враховуючи, що наказ Головного управління ДПС у Тернопільській області про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ОСОБА_1 за № 1262-п від 15.09.2021, підлягає скасуванню, відповідно є протиправними та підлягають до скасування й податкові повідомлення-рішення від 03.11.2021 №№ 8, 8, 8, 8, вимога про сплату боргу (недоїмки) від 03.11.2021 № Ф- та рішення № від 03.11.2021 про застосування штрафних санкцій.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до роз`яснень, які наведені в п.13.1 постанови Пленуму ВАС України № 7 від 20.05.2013р. «Про судове рішення в адміністративній справі», у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.

Рішення суду першої інстанції в частині, що не оскаржена особою, яка подала апеляційну скаргу, не може бути скасовано або змінено апеляційним судом (п.13.2 цієї постанови).

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції не оскаржується в частині відмовлених позовних вимог, тому в цій частині судове рішення не переглядається судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 16 березня 2022 року у справі № 500/9431/21, без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя М. П. Кушнерик
судді А. Р. Курилець
В. В. Ніколін