Справа № 639/5112/21
Суддя: Губська Я. В.
Дата ухвалення: 2022-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 639/5112/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2022 року Київський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Губської Я.В., при секретарі Мордухович К.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до інспектора 3 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Майорова Дмитра Андрійовича (м. Харків, вул. Шевченка 315 А) про визнання незаконною, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі,-

В С Т А Н О В И В :

25.11.2021 року до Київського районного суду м.Харкова за підсудністю надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , у якому останній просить визнати незаконною, скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН №4494053 від 16.07.2021 року. Як на підставу позову посилається на те, що 16.07.2021 року відповідачем його було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч.2 ст.122 КУпАП. Позивач вважає, що дана постанова не відповідає вимогам закону, оскільки відповідачем невірно встановлені обставини справи, в його діях відсутній склад порушення ПДР України, оскаржувану постанову було винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 28 грудня 2021 року було відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду даної справи по суті, задоволено клопотання позивача про витребування доказів.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що відносно нього інспектором 3 роти батальйону 3 Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції Майоровим Д.А. складено постанову ЕАН №4494053 від 16.07.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно якої 16.07.2021 о 09 годині 25 хвилин, м.Харків, по вул. Полтавський шлях 177А/3 водій, керуючи транспортним засобом, на перехресті вул. Полтавський шлях з вул. Чувашська, проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений «червоний» сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3. е ПДР- порушення проїзду на заборонний червоний сигнал, або миготливий, або два червоних миготливих сигнали, забороняючі рух, в результаті чого притягнутий до відповідальності за ч.2 ст. 122 КпАП України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. Позивач вказує, що не порушував ПДР, патрульна поліція їхала йому назустріч та не могла побачити його сигнал світлофора, який є несинхронним. Вказав, що їхав на зелений сигнал світлофора, про що повідомив поліцейських. Вважає, що відбулось порушення процедури притягнення до адміністративної відповідальності. Також, незважаючи на пояснення позивача, справа інспектором розглянута упереджено, без надання можливості скористатися правовою допомогою, не з`ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення та інші обставини, що мають суттєве значення для вирішення справи. Також було проігнороване його клопотання щодо надання відеозапису з відео реєстратора та метрологічного сертифікату на прилад відео фіксації.

01.02.2022 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Посилався на те, що дійсно, 16.07.2021 о 09 годині 25 хвилин, м.Харків, по вул. Полтавський шлях 177А/3 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Tesla Model 3 реєстраційний номер НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , на перехресті вул. Полтавський шлях з вул. Чувашська, проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений «червоний» сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3. е ПДР України. Зазначений транспортний засіб був зупинений на підставі ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію». Позивачеві в повному обсязі роз`яснено його права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, що підтверджується особистим підписом позивача у п.8 постанови. За результатами розгляду справи поліцейським встановлений факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП тому була винесена постанова ЕАН №4494053. Позивач вказує на те, що до постанови не додаються докази, хоча в графі 7 постанови ЕАН№4494053 вказано, що додається відеозапис з відео реєстратора Xiaomi. На відеозаписі «Фіксація правопорушення» можна чітко побачити, що в момент коли службовий транспортний засіб наближається до регульованого пішохідного переходу, то на світлофорному об`єкті вже поданий заборонений червоний сигнал світлофора і пішохід вже почав рух на проїзній частині через пішохідний перехід, а транспортний засіб Tesla Model 3 реєстраційний номер НОМЕР_2 ,64НХ здійснює проїзд регульованого пішохідного переходу, чим створює перешкоду для руху пішоходу та наражає його на небезпеку. Даний відеозапис було зафіксованого на відео реєстратор Xiaomi, який має функцію бездротової передачі даних та продемонстровано на мобільному телефоні Сансунг для зручності ознайомлення позивача з вищевказаним відео. Також позивач вказує, що йому не надали метрологічний паспорт на відео реєстратор Xiaomi, але відповідно до Порядку оформлення та видачі сертифікатів затвердження типу засобів вимірювальної техніки, сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки, затвердженому типу та свідоцтво про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки, що затверджений Наказом №100 від 19.02.2002 року вказано, що сертифікат типу та сертифікат відповідності є обов`язковим та вимагається лише для вимірювальної техніки. Відеореєстратором Xiaomi будь-які виміри не проводились, тому вимога позивача про надання йому будь-якого сертифікату на зазначений відео реєстратор є безпідставною та необґрунтованою. Щодо стягнення витрат на правову допомогу, то до позовної заяви не було додано договір про надання правової допомоги, детальний опис робіт, тому сума 25000 грн. взагалі нічим не підтверджує та не6 відповідає ринковій вартості правових послуг, так як даний спір відноситься до спорів незначної складності, тому не потребує вивчення значної кількості нормативно правових актів та судової практики, а отже заявлена сума є неспівмірною та не відповідає складності справи.

07 лютого 2022 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він посилався на те, що постанову про накладення адміністративного стягнення було винесено в межах м.Харкова, чим порушено приписи ст. 276 КУпАП, а саме справа розглядається за місцем його вчинення, тобто за місцезнаходженням органу, уповноваженого на розгляд справи. Також, на переконання сторони позивача та відповідно до ст. 222 КУпАП працівник обласної поліції не мав повноважень щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення в межах м.Харкова. Більш того, працівник поліції під час його зупинки не представлявся та не поясняв причину зупинки. Одразу після зупинки транспортного засобу, ним було заявлено клопотання про необхідність надання йому правової допомоги, ознайомлення з процесуальними документами, складеними інспектором УПП, надання можливості подати письмові докази, взяти до уваги пояснення свідка. Проте, інспектор УПП проігнорував його клопотання, чим були порушені його права. Крім того, відеозапис з реєстратора, який надав відповідач, ні йому, ні його захиснику надано не було. Більш того, згідно відповіді УПП в Х/о ДПП від 28.07.2021 року було повідомлено, що надати відеозапис чи будь- яку інформацію щодо відеореєстратора Xiaomi не виявляється можливим, оскільки вищевказаний реєстратор УПП в Х/о ДПП не використовується і на балансі не перебуває. Отже, наданий відповідачем відеозапис з реєстратора Xiaomi є недопустимим доказом та не має братися судом до уваги під час розгляду справи. Окрім того, з відеозапису не видно ні самого моменту правопорушення, ні особу, яка перебуває за кермом. Також, з відеозапису неможливо встановити колір світлофора, який було подано по смузі, на якій знаходився позивач, оскільки екіпаж патрульної поліції їхав з протилежного боку.

В судове засідання позивач не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся судовими повістками завчасно, подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату та місце розгляду справи був повідомлений завчасно належним чином, відзиву та заперечень до суду не надавав.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 4 ст. 229 КАС України, судом не здійснювалося.

Враховуючи, що відповідно до ч. 1 ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі, та з огляду на те, що сторони по справі були повідомлені про місце і час розгляду справи своєчасно та належним чином, клопотань від учасників справи матеріали справи не містять, суд дослідив матеріали та докази, які були своєчасно долучені сторонами, та встановив наступне.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд доходить висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що інспектором 3 роти батальйону 3 Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції Майоровим Д.А. складено постанову ЕАН №4494053 від 16.07.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Згідно оскаржуваної постанови до ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КпАП України застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн. з зазначенням, що 16.07.2021 о 09 годині 25 хвилин, м.Харків, по вул. Полтавський шлях 177А/3 водій, керуючи транспортним засобом, на перехресті вул. Полтавський шлях з вул. Чувашська, проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений «червоний» сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3. е ПДР- порушення проїзду на заборонний червоний сигнал, або миготливий, або два червоних миготливих сигнали, забороняючі рух.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, які стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Отже, засоби фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, є доказами у справах про адміністративне правопорушення.

Відповідачем не було надано суду жодних належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Позивач зазначає, що відповідач інспектор УПП Майоров Д.А. упереджено розглядав справу, не встановивши всі обставини справи, проігнорувавши вимоги КУпАП.

Нормами ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом. (п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП).

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Згідно ч. 1 ст. 7 КпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

У відповідності до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 своєї Постанови № 14 від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП України. У ній зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У постанові, яка оскаржується, відповідачем інспектором УПП Майоровим Д.А. не наведено посилання на докази, якими обґрунтовується рішення, винесене останнім про накладення на позивача адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КпАП України. Суд зазначає, що долучений до матеріалів справи відеозапис з відео реєстратора Xiaomi не може бути належним та допустимим доказом у справі, оскільки згідно відповіді УПП в Х/о ДПП від 28.07.2021 року наданої позивачу, вбачається, що надати відеозапис чи будь- яку інформацію щодо відеореєстратора Xiaomi позивачу не виявляється можливим, оскільки вищевказаний реєстратор УПП в Х/о ДПП не використовується і на балансі не перебуває, тому долучений відеозапис викликає сумнів. Разом з тим, з метою об`єктивного розгляду справи , судом був вивчений вказаний відеозапис, проте, з відеозапису не видно ні самого моменту правопорушення, ні особу, яка перебуває за кермом. Також, з відеозапису неможливо встановити колір світлофора, який було подано по смузі, на якій знаходився позивач, оскільки екіпаж патрульної поліції їхав з протилежного боку.

Відповідно до правової позиції Верховного суду, що викладена в постанові у справі №337/3389/16-а (2-а/337/154/2016) від 30.05.2019, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Щодо посилання сторони позивача про розгляд справи на місці, то згідно п. 2 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачена в тому числі за ст. 122 КУпАП, виносяться на місці вчинення адміністративного правопорушення. Поліцейські розглядають справи про адміністративні правопорушення, визначені у статті 222 КУпАП.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, № 1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Враховуючи наведене, суд вважає посилання сторони позивача на неправомірність дій поліцейського з приводу винесення постанови на місці вчинення правопорушення безпідставними та недоведеними.

Оскільки відповідач не надав суду жодних належних доказів, які достовірно підтверджують обставини порушення ОСОБА_1 16.07.2021 року Правил дорожнього руху України, а саме п.8.7.3. е ПДР України, постанова ЕАН №4494053 підлягає скасуванню.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що посадовою особою не доведено вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення. Проте, посилання позивача на те, що йому не були роз`яснені його права, інспектор УПП не відрекомендувався та йому не було надано можливості скористатися правовою допомогою, письмовими доказами не знайшли свого підтвердження та спростовані відеозаписом, наданим самим позивачем.

Разом з тим, суд не знаходить підстав для задоволення позову в частині визнання дій відповідача протиправними та незаконними щодо винесення постанови та притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки не надано доказів неправомірності таких дій.

Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 1,7 ст.139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд дійшов до висновку, що у зв`язку з задоволенням позову стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 454,00 грн. відповідно до квитанції №59845647 від 13.12.2021.

Керуючись ст. ст.2, 6-10,77, 205, 229, 241-246,255, 257, 263, 295, 382 КАС України, суд-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ЕАН №4494053 від 16.07.2021 року, винесену інспектором 3 роти батальйону 3 Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції Майоровим Д.А. якою до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) було застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КпАП України та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 )судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга подається відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ перехідних положень КАС України: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя: Я. В. Губська