Справа № 640/14601/21
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2022-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2022 року м. Київ № 640/14601/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Пащенка К.С., за участю

секретаря судового засідання Колодяжного В.Є., розглянувши у порядку письмового

провадження адміністративну справу

за позовомГоловного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Волинській області
доТовариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСПЕРТ ОІЛ»
про застосування заходів реагування,
ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Волинській області (надалі - позивач, ГУ ДСНС України у Волинській області) звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСПЕРТ ОІЛ» (далі - відповідач, ТОВ «ЕКСПЕРТ ОІЛ»), в якому просить суд зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКСПЕРТ ОІЛ» повністю зупинити експлуатацію паливо-заправного пункту за адресою: Волинська область, Іваничівський район (теперішній Володимир-Волинський район) с. Осмиловичі, вул. Львівська, 25 до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки.

В якості підстав позову позивач зазначив, що відповідачем порушено вимоги законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, у зв`язку з чим до відповідача необхідно застосувати заходи реагування спрямовані на недопущення завдання шкоди життю і здоров`ю людей. Зокрема, позивач зазначає, що відповідно до положень Кодексу цивільного захисту України, Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», доручення Прем`єр-міністра України № 10033/1/1-21 від 11.03.2021 та наказу Іваничівського районного сектору Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Волинській області від 20.03.2021 № 6, в період з 07.05.2021 по 12.05.2021 головним інспектором Іваничівського РС УДНС України у Волинській області здійснено позапланову перевірку території, будівель та технологічного обладнання паливо-заправного пункту ТОВ «ЕКСПЕРТ ОІЛ», що розташований у с. Осмиловичі, вул. Львівська, 25, щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки; за результатами проведеної позапланової перевірки було складено Акт позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки від 12.05.2021 № 21, яким встановлені порушення вимог Кодексу цивільного захисту України, Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 № 1417; за наслідками перевірки на директора підприємства був складений протокол про адміністративне правопорушення за ст. 175 Кодексу України про адміністративні правопорушення; постановою про накладення адміністративного стягнення від 17.05.2021 за № 011377 посадова особа притягнута до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу; недотримання вимог та правил у сфері пожежної і техногенної безпеки при експлуатації паливо-заправного пункту ТОВ «ЕКСПЕРТ ОІЛ», що розташований за адресою: Волинська область, Іваничівський район (теперішній Володимир-Волинський район) с. Осмиловичі, вул. Львівська, 25 із вищезазначеними порушеннями вимог пожежної та техногенної безпеки створює загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями справу було передано судді Пащенку К.С.

03.06.2021 ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва було відкрито провадження в адміністративній справі № 640/14601/21 та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні без виклику учасників справи та проведення судового засідання.

01.09.2021 до Окружного адміністративного суду м. Києва від відповідача надійшли письмові заперечення проти позову, де останній заперечує проти задоволення позовних вимог. В обґрунтування своєї позиції по справі відповідач зазначає, що на підставі листа-звернення ТОВ «ЕКСПЕРТ ОІЛ» від 22.06.2021 № 2206/2 ГУ ДСНС України у Волинській області 25.06.2021 на підставі посвідчення № 167 від 25.06.2021 проведено позапланову перевірку щодо усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, виданого за результатами проведення попереднього заходу на підставі ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду у сфері господарської діяльності»; згідно Акту № 105 від 08.07.2021, складеного за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, виявлено лише три порушення з двадцяти шести; відсутність системи раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення у разі їх виникнення не є порушенням, в розумінні нормативних актів, які створюють реальну загрозу життю і здоров`ю громадян та не є підставою для зупинення діяльності підприємства; обґрунтованість вжиття заходів реагування у вигляді повного зупинення роботи господарського об`єкта керується принципом пропорційності, що передбачає дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів підконтрольного суб`єкта і цілями, на досягнення яких спрямовані такі заходи; відповідачем виконано вимоги щодо фактичного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, отже, відсутні підстави для зупинення роботи будівель та наливно-паливного устаткування відповідача.

01.09.2021 до Окружного адміністративного суду м. Києва від представника відповідача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи, а саме копії ідентифікації об`єкта господарської діяльності паливо-заправного пункту ТОВ «ЕКСПЕРТ ОІЛ» за адресою: Волинська область, Іваничівський район, с. Осмиловичі, вул. Львівська, 25; копії посвідчення на проведення заходу державного нагляду (контролю) № 167 від 25.06.2021 та копії акту ГУ ДСНС України у Волинській області № 105 від 08.07.2021.

01.09.2021 до Окружного адміністративного суду м. Києва від представника відповідача-адвоката Гавриченко Ж.В. надійшло клопотання «Про перехід до загального позовного провадження».

06.09.2021 до Окружного адміністративного суду м. Києва від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій останній зазначає, що перевірка відповідача здійснювалася відповідно до доручення Прем`єр-міністра України № 10033/1/1-21 від 11.03.2021, так як позивач реалізує державну політику та відповідно до ч. 2 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей звертається до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення експлуатації будівель, споруд, таким чином перевірка була здійснена з дотриманням чинного законодавства України; відповідно до повідомлення про результати ідентифікації об`єктів підвищеної небезпеки, яке затверджено директором ТОВ «ЕКСПЕРТ ОІЛ» у 2020 році, даний об`єкт відноситься до об`єктів підвищеної небезпеки ІІ класу, а тому відповідно до ст. 53 Кодексу цивільного захисту України даний об`єкт підлягає обладнанню автоматизованою системою раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення у разі їх виникнення; на об`єкті ТОВ «ЕКСПЕРТ ОІЛ» завідомо розпочато експлуатацію вибухонебезпечних об`єктів, які несуть загрозу життю і здоров`ю людей, з порушенням ст. 57 Кодексу цивільного захисту України; відповідно до норм ДБН Б. 2.2-12-2019 відстань від автозаправної станції з наземними резервуарами повинна бути не менше 30 м., а побутовий будинок розташований за кілька метрів біля АЗС; тому за наявних умов розташування при виникненні надзвичайної ситуації можливе перекидання пожежі на сусідні будівлі, де можуть перебувати люди, що створює загрозу їх життю і здоров`ю; існування (не усунення відповідачем) хоча б одного з порушень, встановлених позивачем, які загрожують життю та здоров`ю людей, є самостійною достатньою правовою підставою для застосування до нього заходів реагування.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.10.2021 відмовлено у задоволенні клопотання представника ТОВ «ЕКСПЕРТ ОІЛ» - адвоката Гавриченко Ж.В. «Про перехід до загального позовного провадження».

23.11.2021 до Окружного адміністративного суду м. Києва від представника відповідача надійшли додаткові пояснення, де зазначено, що позивачем не наведено детального опису виявленого порушення, не наведено на якій відстані повинна розміщувати АЗС відповідно до її категорії за класифікацією до відповідних будівель, тобто в Акті виявлених порушень № 116 від 09.07.2021 та в Акті № 52 від 12.05.2021 чітко не було встановлено, які фактичні порушення були допущені відповідачем.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.08.2022 відмовлено у задоволенні клопотання представника Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Волинській області від 21.03.2022 № 4801-1082/48-07 про призупинення провадження у справі.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до Кодексу цивільного захисту України, Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 № 1052, відповідно до доручення Прем`єр-міністра України від 11.03.2021 № 10033/1/1-21, Іваничівським районним сектором Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Волинській області видано наказ від 20.03.2021 № 6 «Про проведення перевірок», яким наказано організувати та забезпечити проведення позапланових заходів державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктами господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки у ТОВ «ЕКСПЕРТ ОІЛ», адреса розташування об`єкта перевірки: Волинська область, Іваничівський район, с. Осмиловичі, вул. Львівська, 25, дата початку та дата закінчення перевірки: 28.04.2021 - 14.05.2021; посада, прізвище, ім`я та по-батькові посадової особи яка буде здійснювати перевірку - Головний інспектор Іваничівського РС УДСНС Киричук Анатолій Михайлович.

На підставі наказу від 20.03.2021 № 6 Іваничівським районним сектором Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Волинській області було оформлено посвідчення на проведення заходу державного нагляду (контролю) № 21 від 20.03.2021, в якому, зокрема, зазначено, що посвідчення видане на проведення позапланової перевірки паливного пункту № 6 ТОВ «ЕКСПЕРТ ОІЛ», розташованого за адресою: 01042, м. Київ, вул. Філатова, буд. 10а, офіс 2/25 за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання: Волинська область, Іваничівський район, с. Осмиловичі, вул. Львівська, 25; в період з 28.04.2021 по 14.05.2021 головним інспектором Іваничівського районного сектору Управління ДСНС Киричуком Анатолієм Михайловичем буде проведено відповідно до доручення Прем`єр-міністра України від 11.03.2021 № 10033/1/1-21 перевірку додержання (виконання) вимог нормативно-правових актів та нормативних документів у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, на підставі ч. 1 ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Копію посвідчення було вручено директору ТОВ «ЕКСПЕРТ ОІЛ» 07.05.2021, про що свідчить підпис останнього на посвідченні.

На підставі наказу від 20.03.2021 № 6 «Про проведення перевірок» та посвідчення на проведення заходу державного нагляду (контролю) № 21 від 20.03.2021, головним інспектором Іваничівського районного сектору Управління ДСНС Киричуком А.М. було проведено перевірку щодо додержання ТОВ «ЕКСПЕРТ ОІЛ» вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки. За результатами перевірки було складено акт № 21 від 12.05.2021, яким встановлено порушення відповідачем вимог законодавства у сфері пожежної і техногенної безпеки, а саме:

1) пункт 2 розділу ІІ ППБУ - не визначено наказом обв`язки посадових осіб щодо забезпеченню пожежної безпеки, не призначено відповідальних осіб за пожежну безпеку приміщень, дільниць, технологічного та інженерного устаткування, а також за утримання й експлуатацію засобів протипожежного захисту. Не розроблено посадові інструкції щодо забезпечення пожежної безпеки, утримання та експлуатації засобів протипожежного захисту;

2) пункт 4 розділу ІІ ППБУ - не розроблено та не затверджені керівником інструкції про заходи пожежної безпеки на території та в приміщенні операторської;

3) пункт 15 розділу ІІ ППБУ - не проведено інструктаж працівникам з питань пожежної безпеки на робочому місці;

4) пункт 16 розділу ІІ ППБУ - не пройдено навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки у порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 26 червня 2013 року № 444 «Про затвердження Порядку здійснення навчання населення діям у надзвичайних ситуаціях»;

5) абзац 1 частини 2 ст. 57 КЦЗУ - розпочато використання суб`єктом господарювання об`єкту нерухомості без поданої декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки;

6) абзац 1 пункту 1.1 глави 1 розділу ІІІ ППБУ - не забезпечено мінімальної протипожежної відстані до будівель;

7) пункт 1.20 глави 1 розділу ІV ППБУ - не проведено замір опору ізоляції і перевірка спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання;

8) пункт 1.21 глава 1 розділу ІV ППБУ - не здійснено перевірку блискавкозахисту відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.5-38:2008 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавкозахисту будівель і споруд»;

9) пункт 1.1, пункт 1.4 глава 1 розділу V ППБУ - не заключено договір на обслуговування змонтованої системи протипожежного захисту далі СПЗ (пожежної сигналізації);

10) підпункт 2 пункту 2.1 глави 2 розділу V ППБУ - не відремонтовано пожежну водойму на території;

11) абзац 3 пункту 3.11 глави 3 розділу V ППБУ - не доукомплектовано пожежний щит (стенд) на території засобами пожежогасіння, які розміщуються на пожежному щиті, де входять: вогнегасники - 3 шт., ящик з піском - 1 шт., протипожежне покривало - 1 шт., багор або лом та гак - 2 шт., лопати - 2 шт., сокири - 2 шт.;

12) пункт 6 додаток 2 до ППБ для об`єктів зберігання, транспортування та реалізації нафтопродуктів, Наказ Міністерства палива та енергетики України 24.12.2008 № 658 - не забезпечено АЗС пересувним порошковим вогнегасником з масою заряду вогнегасної речовини 100 кг;

13) пункт 31 глави 1 розділу VІІ ППБ для зберігання, транспортування та реалізації нафтопродуктів, Наказ Міністерства палива та енергетики України 24.12.2008 № 658 - не забезпечено необхідний запас вогнегасних речовин (піноутворювача);

14) пункт 30 глави 1 розділу VІІ ППБ для зберігання, транспортування та реалізації нафтопродуктів, Наказ Міністерства палива та енергетики України 24.12.2008 № 658 - не забезпечено АЗС переносним газоаналізатором у вибухозахищеному виконані;

15) пункт 11 глави 1 розділу VІІ ППБ для зберігання, транспортування та реалізації нафтопродуктів, Наказ Міністерства палива та енергетики України 24.12.2008 № 658 - не забезпечено АЗС жорсткою буксирною штангою довжиною не менше 3 м;

16) пункт 10.1 глави 10 розділу VІ ППБУ - допущено до роботи осіб, які не пройшли навчання за програмою пожежно-технічного мінімуму, відсутнє відповідне посвідчення;

17) пункт 10.4 глави 10 розділу VІ ППБУ - не вивішено на видимих місцях плакати , які містять обов`язки водія під час заправляння автотранспорту, а також інструкції про заходи пожежної безпеки;

18) пункт 10.5 глави 10 розділу VІ ППБУ - не облаштовано територію гучномовним зв`язком;

19) пункт 2 частини 1 статті 20 КЦЗУ - не забезпечено працівників засобами індивідуального захисту;

20) пункт 3 частини 1 статті 20 КЦЗУ - не розміщено інформацію про заходи безпеки з питань цивільного захисту, у тому числі правилам техногенної безпеки;

21) пункт 8 частини 1 статті 20 КЦЗУ - не пройдено навчання керівного складу, працівників з питань цивільного захисту, у тому числі правилам техногенної безпеки;

22) пункт 11 частини 1 статті 20 КЦЗУ - не проведено об`єктові тренування і навчання з питань цивільного захисту;

23) частина 1 статті 53 КЦЗУ - не встановлено на АЗС автоматизовану систему раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та система оповіщення;

24) пункт 3 ПТБ - не розроблено інструкцію щодо виконання вимог техногенної безпеки на об`єкті;

25) пункт 4 глави 6 розділу V ПТБ - допущено до роботи працівників без проходження ними навчань інструктажів і перевірки знань з питань цивільного захисту, зокрема техногенної безпеки;

26) пункт 1 ПКМУ № 1788 - не здійснено обов`язкове страхування цивільної відповідальності суб`єктів господарювання з метою забезпечення відшкодування шкоди шляхом заподіяної життю, здоров`ю та майну третіх осіб у тому числі довкіллю.

Даний акт підписаний директором ТОВ «ЕКСПЕРТ ОІЛ» ОСОБА_1 та у ньому наявна відмітка про отримання акту 12.05.2021.

Головним державним інспектором з нагляду (контролю) у сфері пожежної, техногенної безпеки Іваничівського району Іваничівського РС УДСНС у Волинській області майором служби цивільного захисту Киричуком А.М. складено постанову про накладення адміністративного стягнення від 17.05.2021 серії ВН № 011377, щодо вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 175, 175-2 КУпАП, якою на підставі ст. ст. 223, 244-19, 276-280, 283-285 КУпАП гр. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу на суму 3400,00 грн.

На заяву ТОВ «ЕКСПЕРТ ОІЛ» та на підставі наказу від 25.06.2021 № 8, посвідчення (направлення) від 25.06.2021 № 167 Володимир-Волинським районним управлінням ГУ ДСНС України у Волинській області проведено позапланову перевірку та складено акт № 105 від 08.07.2021, яким встановлено такі порушення:

1) абзац 1 частини 2 ст. 57 КЦЗУ - розпочато використання суб`єктом господарювання об`єкту нерухомості без поданої декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки;

2) абзац 1 пункту 1.1 глави 1 розділу ІІІ ППБУ - не забезпечено мінімальної протипожежної відстані до будівель;

3) частина 1 статті 53 КЦЗУ - не встановлено на АЗС автоматизовану систему раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та система оповіщення.

Враховуючи те, що під час проведення перевірки відповідача виявлено ряд порушень вимог законодавства у сфері техногенної і пожежної безпеки, цивільного захисту, що створює, на думку позивача, загрозу життю та здоров`ю людей, позивач звернувся з позовом до суду щодо застосування заходів реагування.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов`язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності регулюються Кодексом цивільного захисту України.

Відповідно до ст. 47 Кодексу цивільного захисту України державний нагляд (контроль) з питань цивільного захисту здійснюється за додержанням та виконанням вимог законодавства у сферах техногенної та пожежної безпеки, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій природного і техногенного характеру, за діяльністю аварійно-рятувальних служб, а також у сфері промислової безпеки та гірничого нагляду, поводження з радіоактивними відходами відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» державний нагляд (контроль) - це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 № 1052, Державна служба України з надзвичайних ситуацій є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності.

Відповідно до п. 3 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 № 1052, основними завданнями ДСНС є: 1) реалізація державної політики у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій, запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності; 2) здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб; 3) внесення на розгляд Міністра внутрішніх справ пропозицій щодо забезпечення формування державної політики у зазначених сферах; 4) реалізація в межах повноважень, передбачених законом, державної політики у сфері волонтерської діяльності.

В силу приписів ч. ч. 1, 2 ст. 64 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.

Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

Відповідно до п. 1 Положення про Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Волинській області, затвердженого наказом ДСНС від 04.02.2013 № 3 (у редакції наказу ДСНС від 29.03.2021 № 167), Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Волинській області є територіальним органом Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Волинській області, уповноваженим на забезпечення реалізації державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб.

Відповідно до ст. 66 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.

Отже, як видно з викладеного вище, територіальний орган Державної служби України з надзвичайних ситуацій, а саме: Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Волинській області мало повноваження на проведення перевірки ТОВ «ЕКСПЕРТ ОІЛ».

Частиною 3 ст. 55 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.

Відповідно до п. п. 1, 11, 12 ч. 1 ст. 67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб`єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у статті 65 цього Кодексу; складення актів перевірок, приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки у разі виявлення таких порушень; звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.

У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Згідно із ст. 70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання; 11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Верховний Суд у своїй постанові від 07.08.2019 у справі № 810/1820/18 (адміністративне провадження № К/9901/4768/19) зазначив, що застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) є необхідним оперативним та превентивним способом впливу на порушника з метою усунення існування загрози життю та здоров`ю людей. Застосування таких заходів обумовлюється виключно наявністю підстав, передбачених статтею 70 Кодексу цивільного захисту України, зокрема, фактом недотримання вимог пожежної безпеки.

У постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 823/589/16 (адміністративне провадження № К/9901/30861/18) зазначено, що орган, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, у разі виявлення факту недотримання вимог пожежної безпеки, на підставі акту, складеного за результатами здійснених заходів (перевірок тощо), має право звернутися до суду із позовом про застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення експлуатації будівель, споруд.

Аналізуючи зазначені норми, суд зазначає, що звернення територіальних органів ДСНС України до адміністративного суду з позовом про застосування відповідних заходів реагування шляхом зупинення роботи підприємства виникає виключно за умови, коли виявлені за результатами перевірки суб`єкта господарювання порушення вимог законодавства в сфері техногенної та пожежної безпеки створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей, та за умови існування таких порушень на момент прийняття рішення адміністративним судом.

При цьому, така ознака як створення загрози життю та/або здоров`ю людей досить широко трактується, теоретично всі порушення протипожежних норм у тій чи іншій мірі створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей. Отже, застосування цих заходів можливе за будь-яке порушення. Оскільки обов`язок доведення позовних вимог законом покладено на позивача, то саме органи пожежного нагляду (суб`єкт владних повноважень) мають обґрунтувати необхідність застосування зупинення роботи підприємства, а суд дослідити вказані докази та надати їм відповідної правової оцінки.

Верховний Суд у своїй постанові від 21.02.2020 у справі № 815/6365/17 (адміністративне провадження № К/9901/58104/18) зазначив, що поняття «загрози життю та здоров`ю» є оціночним. Однак це не спростовує необхідність дослідження судом доказів, якими обґрунтовується їх наявність та зважаючи, що такі спори розглядаються за позовними заявами суб`єктів владних повноважень, суди не повинні обмежуватися тільки даними актів перевірок. Достовірність інформації про зафіксовані в них порушення має бути перевірена судами шляхом зібрання відповідних доказів, а застосування судом обраного заходу реагування обґрунтовуватися з дотриманням всіх принципів адміністративного судочинства.

Вжиття заходів реагування на порушення тих чи інших правил пожежної безпеки слід оцінювати з урахуванням принципу пропорційності, що передбачає дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані такі заходи.

Аналогічного висновку притримується і Верховний Суд, зокрема, у постановах від 26.06.2018 у справі № 823/589/16 (адміністративне провадження № К/9901/30861/18), від 18.09.2018 у справі № 826/12258/14 (адміністративне провадження № К/9901/5476/18), від 31.01.2019 у справі № 826/8933/16 (адміністративне провадження № К/9901/64611/18).

Принцип пропорційності спрямований на забезпечення у правовому регулюванні розумного балансу приватних і публічних інтересів, відповідно до якого цілі обмежень прав мають бути істотними, а засоби їх досягнення обґрунтованими і мінімально обтяжливими для осіб, чиї права обмежуються; дозволяє досягти розумного співвідношення між цілями державного впливу та засобами їх досягнення.

Принцип пропорційності являє собою загальний, універсальний принцип права, який вимагає співрозмірного обмеження прав та свобод людини для досягнення публічних цілей.

До того ж, захід реагування у вигляді повного зупинення експлуатації об`єкта є виключним заходом, обрання якого є можливим у разі, якщо виявлені порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей. При обранні такого заходу реагування, позивачем як суб`єктом владних повноважень, і судом, відповідно, мають враховуватися принцип співмірності обраного заходу реагування тим порушенням, які виникли та тим, які залишилися не усунутими на час розгляду справи, а також дотримання справедливого балансу між інтересами відповідача і публічними інтересами.

Аналогічна позиція висловлена і Верховним Судом у його постанові від 18.09.2018 у справі № 826/12258/14 (адміністративне провадження № К/9901/5476/18).

Так, судом із письмових заперечень проти позову відповідача та з відповіді на відзив позивача встановлено, що ТОВ «ЕКСПЕРТ ОІЛ», на момент розгляду справи, усунуло певну кількість виявлених порушень та вжило ряд заходів.

На підставі звернення ТОВ «ЕКСПЕРТ ОІЛ» було проведено позапланову перевірку, за результатами якої складено акт від 08.07.2021 № 105, у якому зафіксовано, що ТОВ «ЕКСПЕРТ ОІЛ» серед 26 порушень, які були виявлені при минулій перевірці, було усунено 23 порушення. Однак, не усуненими залишається 3 порушення.

Отже, як вбачається із матеріалів справи, відповідачем усунено порушення частково. З цього приводу суд зазначає таке.

Відповідно до п. п. 25, 26 ч. 1 ст. 2 Кодексу цивільного захисту України небезпечна подія - це подія, у тому числі катастрофа, аварія, пожежа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія, епіфітотія, яка за своїми наслідками становить загрозу життю або здоров`ю населення чи призводить до завдання матеріальних збитків.

Небезпечний чинник - це складова частина небезпечного явища (пожежа, вибух, викидання, загроза викидання небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин) або процесу, що характеризується фізичною, хімічною, біологічною чи іншою дією (впливом), перевищенням нормативних показників і створює загрозу життю та/або здоров`ю людини.

Наведене свідчить, що законодавець пов`язує створення реальної загрози життю та/або здоров`ю людини від пожежі з обставинами, які можуть призвести до займання та розповсюдження вогню.

Аналогічного висновку притримується і Верховний Суд, що, як приклад, відображено у його постановах від 08.04.2020 у справі № 826/14772/17 (провадження № К/9901/57176/18, К/9901/57206/18), від 16.12.2019 у справі № 810/3535/17 (адміністративне провадження № К/9901/37926/18).

Загальні вимоги з пожежної безпеки до будівель, споруд різного призначення та прилеглих до них територій, іншого нерухомого майна, обладнання, устаткування, що експлуатуються, будівельних майданчиків, а також під час проведення робіт з будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, технічного переоснащення будівель та споруд регулюються Правилами пожежної безпеки в Україні, затвердженими наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30.12.2014 № 1417.

Відповідно до п. 2 Правил пожежної безпеки в України, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30.12.2014 № 1417, ці Правила є обов`язковими для виконання суб`єктами господарювання, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах.

Так, на момент винесення рішення у цій справі не усунутими залишились 3 порушення, а саме порушення:

1) абзац 1 частини 2 ст. 57 КЦЗУ - розпочато використання суб`єктом господарювання об`єкту нерухомості без поданої декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки;

2) абзац 1 пункту 1.1 глави 1 розділу ІІІ ППБУ - не забезпечено мінімальної протипожежної відстані до будівель;

3) частина 1 статті 53 КЦЗУ - не встановлено на АЗС автоматизовану систему раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та система оповіщення.

Так, належним доказом усунення порушення є акт перевірки, який би зафіксував відсутність порушень правил та норм пожежної і техногенної безпеки, проте такого акту матеріали справи не містять, натомість відповідно до наявних матеріалів справи вбачається наявність порушень, які є суттєвими та не усунуті відповідачем, кожне з яких навіть саме по собі створює очевидну загрозу життю та здоров`ю людей, а їх сукупність вказує на високий ступінь такої загрози, що є неприпустимим і вимагає застосування відповідних заходів реагування.

Аналізуючи всі у сукупності виявлені порушення, суд приходить до висновку, що більшість порушень пов`язані з ризиком настання реальної загрози життю та здоров`ю людей від пожежі та є обставинами, які можуть призвести до займання та розповсюдження вогню.

Такий захід реагування як повне або часткове зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту - не є санкцією за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, а є превентивним заходом, який спрямований на недопущення існування невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.

Зазначена позиція висловлена і Верховним судом України у його постановах від 28.02.2019 у справі № 810/2400/18 (адміністративне провадження № К/9901/67046/18) та від 20.11.2018 у справі № 826/1024/18 (адміністративне провадження № К/9901/61593/18).

У постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 823/589/16 (адміністративне провадження № К/9901/30861/18) зазначено, що захід реагування у вигляді повного зупинення об`єкту до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки є крайнім заходом, обрання якого є доцільним лише у разі, якщо допущенні порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Також суд принагідно звертає увагу на те, що чинне законодавство не обумовлює імперативно необхідність винесення припису, розпорядження чи постанови з питань пожежної безпеки як передумови звернення до суду із позовом про застосування заходів реагування у вигляді зупинення діяльності об`єкту.

Аналогічного висновку притримується і Верховний Суд у своїй постанові від 16.12.2019 у справі № 810/3535/17 (адміністративне провадження № К/9901/37926/18).

Оскільки ТОВ «ЕКСПЕРТ ОІЛ» частково усунені первинно виявлені порушення у сфері техногенної та пожежної безпеки, це свідчить про добросовісність намірів ТОВ «ЕКСПЕРТ ОІЛ» щодо проведення ним роботи по усуненню порушень та вжиття відповідних заходів.

Разом з тим, на час розгляду справи в суді, доказів, які б свідчили про повне усунення ТОВ «ЕКСПЕРТ ОІЛ» саме порушень, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, не було надано, а ті порушення, які залишалися, продовжують створювати загрозу життю та здоров`ю людей.

Доводи відповідача про те, що ним усунуто частину виявлених порушень не свідчать про відсутність загрози життю та здоров`ю людей та, як наслідок, відсутності підстав для застосування відповідних заходів реагування.

У письмових запереченнях проти позову відповідач зауважує, що відповідно до Висновку ідентифікації об`єкта підвищеної небезпеки, затвердженого директором ТОВ «ЕКСПЕРТ ОІЛ», на паливно-роздавальному пункті ТОВ «ЕКСПЕРТ ОІЛ» за адресою: Волинська область, Володимир-Волинський район, с. Осмиловичі, вул. Львівська, 25, відсутні джерела, здатні ініціювати НС місцевого, регіонального та державного рівнів та визначається потенційно-небезпечним об`єктом, тому це не є порушенням та не є підставою для зупинення діяльності підприємства.

Однак, відповідно до повідомлення про результати ідентифікації об`єктів підвищеної небезпеки, яке затверджено директором ТОВ «ЕКСПЕРТ ОІЛ» ще у 2020 році, даний об`єкт відноситься до об`єктів підвищеної небезпеки II класу.

Тому, відповідно до ст. 53 Кодексу цивільного захисту України даний об`єкт підлягає обладнанню автоматизованою системою раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення у разі їх виникнення.

Щодо використання суб`єктом господарювання об`єкту нерухомості без поданої декларації відповідності матеріально-технічної бази відповідач посилається, що дане порушення може бути усунуто в процесі діяльності АЗС без повного зупинення експлуатації будівлі та технологічного обладнання.

Водночас суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 57 Кодексу цивільного захисту України початок роботи новоутворених підприємств, початок використання суб`єктом господарювання об`єктів нерухомості (будівель, споруд, приміщень або їх частин) здійснюється суб`єктом господарювання на підставі поданої декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки.

Таким чином, суд погоджується з висновками позивача про те, що на даному об`єкті ТОВ «ЕКСПЕРТ ОІЛ» розпочато експлуатацію вибухонебезпечних об`єктів, які несуть загрозу життю і здоров`ю людей, з порушенням ст. 57 Кодексу цивільного захисту України.

З приводу порушень абз. 1 п. 1.1 глави 1 розділу III ППБУ щодо незабезпечення мінімальних протипожежних відстаней відповідач вказує на те, що позивач не надає інформації про те, на якій конкретно відстані розміщена господарська споруда на якій саме сусідній земельній ділянці від будівлі АЗС, що демонструє загальний вигляд розміщення вказаних об`єктів нерухомості, і не конкретизовано про яку саме споруду йдеться у контексті якої сусідньої земельної ділянки, де відстань від якої до АЗС не відповідає нормативам.

Відповідно до норм ДБН Б. 2.2-12-2019 відстань від автозаправної станції з наземними резервуарами повинна бути не менше 30 м, а господарська будівля розташована на меншій відстані до АЗС.

На підтвердження вказаних порушень позивачем надано до матеріалів справи фотокопії з розташування спірної АЗС та господарської будівлі.

Окремо суд зазначає, що відповідно до положень ч. 5 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду. Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

При цьому, суд враховує, що застосований захід реагування має тимчасовий характер, період дії якого залежить безпосередньо від факту усунення ТОВ «ЕКСПЕРТ ОІЛ» виявлених порушень.

Крім того, застосований до відповідача захід реагування має також спонукаючий характер, направлений на забезпечення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки на вказаному підприємстві.

Суд зауважує, що станом на момент винесення рішення в матеріалах справи відсутні документи, які мали би бути надані відповідачем, та які б підтверджували усунення порушень, що зазначені у плані усунення недоліків з терміном виконання до 01.12.2020.

До того ж суд акцентує увагу, що згідно з ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами ст. 74 КАС України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із положеннями ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому, в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень. Разом з тим, як зазначає Верховний Суд в постанові від 13.11.2018 по справі № 805/528/17-а (адміністративне провадження № К/9901/3571/17, К/9901/3590/17), згідно з принципом змагальності суб`єкт господарювання має спростувати доводи суб`єкта владних повноважень, якщо заперечує їх обґрунтованість.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 28.08.2018 (справа № 802/2236/17-а).

З огляду на все викладене вище та виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи з наведених висновків в цілому, суд доходить висновку, що позовні вимоги Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві підлягають задоволенню.

Що стосується судових витрат, то у відповідності до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки в даному проваджені свідки не залучались, експертизи не проводились, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 9, 72-78, 241-246, 250 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Волинській області задовольнити повністю.

2. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКСПЕРТ ОІЛ» повністю зупинити експлуатацію паливо-заправного пункту за адресою: Волинська область, Іваничівський район (теперішній Володимир-Волинський район) с. Осмиловичі, вул. Львівська, 25, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, зазначених в акті перевірки від 08.07.2021 № 105.

Рішення, відповідно до ст. 255 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма часниками справи, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Суддя К.С. Пащенко