Справа № 760/4516/20
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2022-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 760/4516/20
УХВАЛА

07 вересня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі головуючого-судді Чаку Є.В. та суддів Єгорової Н.М., Коротких А.Ю., дослідивши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 20 жовтня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції у м.Києві Сороки Андрія Андрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 20 жовтня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним судовим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2022 року апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з тим, що апелянтом несплачено судовий збір та пропущено строк на апеляційне оскарження. Скаржнику запропоновано надати докази сплати судового збору у розмірі 630,60 грн. та обґрунтоване клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та вказати поважні пістави пропуску останнього.

29 липня 2022 року на адресу суду від апелянта надійшла заява про усунення недоліків. У вказаній заяві позивач просить поновити строк на апеляційне оскарження та звільнити його від сплати судового збору.

Щодо клопотання про звільнення від сплати судового збору, колегія суддів зазначає наступне.

В обгрунтування клопотання апелянт зазначив, що згідно ст.288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита. Апелянт вважає. що судом помилково застосовано критерії постанови Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №543/775/17, оскільки на його думку правові норми наведені у вказаній постанові стосуються відповідача- суб`єкта владних повноважень. Крім того, апелянт на підтвердження свого скрутного становища долучив до заяви відомості з державного реєстру фізичних осіб-платників податків станом на 29.06.2022.

Згідно з частиною 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідно до частини 2 статті 8 Закону України "Про судовий збір" суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Зі змісту викладених норм випливає, що у випадку наявності однієї із альтернативних умов, передбачених частини 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" та враховуючи майновий стан сторони, суд має право відстрочити чи розстрочити особі сплату судового збору на строк, що не може бути довшим ніж до ухвалення судового рішення у справі, зменшити розмір судового збору, що підлягає сплаті або ж звільнити особу від сплати судового збору.

Умовою для відстрочення/розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, що підлягає сплаті, або ж звільнення від сплати судового збору, є незадовільний майновий стан особи.

Обґрунтування обставин, які свідчать про неможливість або ускладнення у здійсненні оплати судового збору, виходячи з вимог статей 72-77 КАС України покладаються на особу, яка звертається з відповідним клопотанням.

Визначальним для оцінки майнового стану особи та як наслідок для вирішення питання про відстрочення/розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, що підлягає сплаті, або ж звільнення від сплати судового збору є розмір її річного доходу за попередній календарний рік (рік, що передує року звернення з позовом до суду).

В даному випадку в підтвердження свого тяжкого матеріального стану позивач надав суду відомості з державного реєстру фізичних осіб-платників податків станом на 29.06.2022, які підтверджують, що за період 1 квартал 2021 року по 1 квартал 2022 року останній доходів не отримував.

З огляду на викладене колегія суддів вважає за необхідне задовольнити клопотання позивача та звільнити його від сплати судового збору.

Щодо клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Судом встановлено, що оскаржуване рішення було постановлено 20 жовтня 2021 року.

Згідно доказів наявних у матеріалах справи, позивач ознайомився з матеріалами справи та оскаржуваним рішенням суду 03 грудня 2021 року. Отже останнім днем подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції з урахуванням вихідних днів було 13 грудня 2021 року. Проте апеляційну скаргу надіслано до суду лише 16 червня 2022 року, тобто поза межами встановленого приписами КАС України процесуального строку.

В обгрунтування клопотання апелянт зазначив, що 03.12.2021 він захворів на коронавірусну інфекцію, що призвело до самоізоляції на термін до 22 лютого 2022 року. 24 лютого 2022 року почалася війна. Перебуваючи за межами міста Києва він опинився в повній ізоляції та без засобів зв`язку до 13.06.2022. Апелянт також послався на практику Європейського Суду.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що поважність причин пропуску строку підлягає оцінці у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судових рішень у апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Відповідно до частин першої, другої статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частинами першою, другою статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

При цьому, частиною першою статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Колегія суддів звертає увагу, що жодних доказів на пітвердження наведених у клопотанні доводів апелянтом до суду не надано. Зокрема, не надано доказів хвороби позивача у період з 03.12.2021 по 22.02.2022 та перебування його у період з 24.02.2022 по 13.06.2022 за межами міста Києва.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути піддане обмеженням, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав, або фінансовим обмеженням (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії», справа «Креуз проти Польщі»).

Таким чином, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій і стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

З викладеного вбачається, що об`єктивні та поважні причини пропуску зазначеного строку відсутні, а тому підстав до поновлення пропущеного апелянтом строку суд не вбачає.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Устименко проти України» від 06 жовтня 2015 року Європейський суд з прав людини наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Європейський суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом певного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є обмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип правової визначеності, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Враховуючи відсутність підтвердження наявності поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, суд відмовляє у задоволенні клопотання позивача про поновлення строку апеляційного оскарження рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 20 жовтня 2021 року.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 КАС України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Згідно з частиною третьою статті 299 КАС України, питання про відмову у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів після надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Відтак, з огляду на викладене вище, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст. ст. 299, 325, 328 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Задовольнити клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 20 жовтня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції у м.Києві Сороки Андрія Андрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Є.В. Чаку

Судді Н.М. Єгорова

А.Ю. Коротких