Справа № 420/8975/22
Суддя: Глуханчук О.В.
Дата ухвалення: 2022-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8975/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Глуханчука О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за позовом Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до державного підприємства Дослідне господарство Жеребківське про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені,

ВСТАНОВИВ:

30 червня 2022 року до суду надійшов адміністративний позов Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до державного підприємства Дослідне господарство Жеребківське про стягнення адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2021 році, у розмірі 137062,50 грн. та пені за порушення встановлених законодавством термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 493,44 грн.

Позовна заява подана за допомогою системи Електронний суд.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що згідно Звіту про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2021 рік, наданому до відділення Фонду, середньооблікова чисельність штатних працівників на ДП Дослідне господарство Жеребківське склала 48 осіб. У відповідності з нормативом місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю, відповідач повинен був створити 2 робочих місця, а створив одне. За зазначене правопорушення до відповідача було застосовано адміністративно-господарську санкцію у розмірі 137062,50 грн. Як зазначає позивач, при здійсненні розрахунку адміністративно-господарських санкцій ДП «ДГ Жеребківське» за 2021 рік, відділення Фонду керувалось Інструкцією щодо заповнення форми № 10-ПОІ поштова-річна «Звіт про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю», затвердженою Наказом Мінпраці України від 18.12.2020 № 821 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 січня 2021 р. за № 115/35737. Проте, всупереч ст. 20 Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів України, відповідач самостійно у строк до 15 квітня 2022 року адміністративно-господарські санкції за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю не сплатив, у зв`язку з чим йому була нарахована пеня у розмірі 493,44 грн.

Посилаючись на те, що несплата штрафних санкцій до Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю завдає істотної шкоди інтересам держави, оскільки підриває правову та економічну основу соціального захисту населення, позивач звернувся до суду з даним позовом.

На підтвердження цих обставин позивач надав до суду копії Звіту ДП Дослідне господарство Жеребківське про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю за 2021 рік та розрахунку адміністративно-господарських санкцій за 2021 рік.

Ухвалою суду від 05 липня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення сторін, відповідно ч. 5 ст. 262 КАС України.

Ухвалою суду від 05 липня 2022 року витребувано від Одеського обласного центру зайнятості інформацію у вигляді належним чином засвідчених письмових доказів щодо подання державним підприємством Дослідне господарство Жеребківське () звітності за формою № 3-ПН Інформація про попит на робочу силу (вакансії) за 2021 рік, інформацію про наявність вакансій на яких можливе працевлаштування осіб з інвалідністю, а також інформацію та належним чином завірені копії документів щодо того, чи направлялись Одеським обласним центром зайнятості у 2021 році до державного підприємства Дослідне господарство Жеребківське особи з інвалідністю для подальшого працевлаштування та чи були ці особи працевлаштовані.

Відповідачу копія ухвали суду про відкриття провадження у справі від 05 липня 2022 року направлена засобами електронного зв`язку (а.с. 18-19).

Відповідно до ч. 5 ст. 162 КАС України, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив до початку першого підготовчого засідання у справі.

Відповідач відзив на позовну заяву та/або заяву про продовження процесуальних строків, а також будь-яких доказів до суду не надав.

У відповідності з ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

20 липня 2022 року на виконання ухвали суду про витребування доказів від Одеського обласного центру зайнятості надійшов лист з поясненнями, а також копії звітності ДП Дослідне господарство Жеребківське за формою 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу(вакансії)» (а.с. 22-36).

Інші заяви по суті справи учасниками справи також не надавались, додаткові докази не надходили.

З урахуванням вищенаведеного, суд вирішує справу за наявними у ній матеріалами в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, судом встановлено наступне.

07 лютого 2022 року державним підприємством Дослідне господарство Жеребківське () подано до Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю Звіт про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю за 2021 рік, Форма №10-ПОІ (річна), затверджена наказом Міністерства соціальної політики України від 27.08.2020 року №591 (а.с. 8).

Відповідно до змісту вказаного Звіту, середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу на підприємстві відповідача у 2021 році складала 48 осіб, норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю - 2 робочих місця, штатні працівники, яким встановлена інвалідність 1 особа.

На підставі Звіту ДП Дослідне господарство Жеребківське про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю за 2021 рік, Одеським обласним відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю було складено розрахунок адміністративно-господарських санкцій за 2021 звітний рік, у якому зазначено, що норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю на підприємстві в 2021 році складає 2 особи, середньооблікова кількість штатних працівників, яким встановлена інвалідність, - 1 особа, кількість робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю і не зайнятих особами з інвалідністю - 1.

Отже, позивачем встановлено, що норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2021 році ДП Дослідне господарство Жеребківське не виконано (а.с.9).

З огляду на зазначене, до відповідача застосовані адміністративно-господарські санкції у розмірі половини середньорічної заробітної плати в сумі 137062,50 грн.

Після 15 квітня 2022 року за порушення встановлених законодавством термінів сплати адміністративно-господарських санкцій ДП Дослідне господарство Жеребківське нараховано пеню у розмірі 493,44 грн.

Враховуючи несплату відповідачем вказаних санкцій та пені, позивач звернувся до суду з позовом про їх стягнення у судовому порядку.

Вирішуючи спірні правовідносини, надаючи юридичну кваліфікацію встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні визначає Закон України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» від 21.03.1991 року №875-XII (зі змінами), який гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість особам з інвалідністю ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами.

Відповідно до ст. 17 Закону України Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні, з метою реалізації творчих і виробничих здібностей осіб з інвалідністю та з урахуванням індивідуальних програм реабілітації їм забезпечується право працювати на підприємствах, в установах, організаціях, а також займатися підприємницькою та іншою трудовою діяльністю, яка не заборонена законом.

Підприємства, установи і організації за рахунок коштів Фонду соціального захисту інвалідів або за рішенням місцевої ради за рахунок власних коштів у разі потреби створюють спеціальні робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, здійснюючи для цього адаптацію основного і додаткового обладнання, технічного оснащення і пристосування тощо з урахуванням обмежених можливостей осіб з інвалідністю.

Відмова в укладенні трудового договору або в просуванні по службі, звільнення за ініціативою адміністрації, переведення особи з інвалідністю на іншу роботу без її згоди з мотивів інвалідності не допускається, за винятком випадків, коли за висновком медико-соціальної експертизи стан його здоров`я перешкоджає виконанню професійних обов`язків, загрожує здоров`ю і безпеці праці інших осіб, або продовження трудової діяльності чи зміна її характеру та обсягу загрожує погіршенню здоров`я осіб з інвалідністю.

Згідно з чч. 1, 2 ст. 19 Закону України Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні, для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування осіб з інвалідністю. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Як вбачається зі Звіту про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю за 2021 рік, у 2021 році ДП Дослідне господарство Жеребківське не виконано норматив з працевлаштування осіб з інвалідністю.

Відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 20 Закону України Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні, підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Сплату адміністративно-господарських санкцій і пені підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, проводять відповідно до закону за рахунок прибутку, який залишається в їх розпорядженні після сплати всіх податків і зборів (обов`язкових платежів).

Адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону. При цьому до правовідносин із стягнення адміністративно-господарських санкцій, передбачених цим Законом, не застосовуються строки, визначені статтею 250 Господарського кодексу України.

У разі несплати адміністративно-господарських санкцій або пені чи неможливості їх сплати за рішенням суду їх стягнення в примусовому порядку може бути звернено на майно підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичної особи, яка використовує найману працю, в порядку, передбаченому законом.

За таких обставин, відповідачу нараховані адміністративно-господарські санкції за невиконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2021 році та пеню за порушення встановлених законодавством термінів сплати адміністративно-господарських санкцій.

Водночас, надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд вважає необхідним зауважити про таке.

Адміністративно-господарські санкції за незайняті інвалідами робочі місця не є податком, збором (обов`язковим платежем), обов`язкова сплата яких передбачена Конституцією України та Податковим кодексом України, а є заходом впливу на правопорушника у сфері господарювання у зв`язку зі скоєнням правопорушення.

Разом із тим, відповідно до частини першої статті 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Частиною другою наведеної статті передбачено, що учасник господарських відносин відповідає, зокрема за порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що він ужив усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 50 Закону України «Про зайнятість населення» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), роботодавці зобов`язані: своєчасно та в повному обсязі у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері зайнятості населення та трудової міграції, за погодженням з центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики у галузі статистики, подавати територіальним органам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, інформацію про:

попит на робочу силу (вакансії);

заплановане масове вивільнення працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, у тому числі ліквідацією, реорганізацією або перепрофілюванням підприємств, установ, організацій, скороченням чисельності або штату працівників підприємства, установи, організації незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання не пізніше ніж за два місяці до вивільнення (не пізніше ніж за 30 календарних днів до вивільнення у разі звільнення державних службовців відповідно до пунктів 1 та 1-1 частини першої статті 87 Закону України "Про державну службу").

Відповідно до п. 2 Порядку подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2007 № 70, інформацію про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування осіб з інвалідністю роботодавці подають до базового центру зайнятості незалежно від місцезнаходження роботодавця за формою, затвердженою Мінсоцполітики за погодженням із Держстатом.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні, підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, і звітувати Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Стаття 18-1 Закону України Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні передбачає, що особа з інвалідністю, яка не досягла пенсійного віку, не працює, але бажає працювати, має право бути зареєстрованою у державній службі зайнятості як безробітна.

Рішення про визнання особи з інвалідністю безробітною і взяття її на облік для працевлаштування приймається центром зайнятості за місцем проживання особи з інвалідністю на підставі поданих нею рекомендації МСЕК та інших передбачених законодавством документів.

Державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у особи з інвалідністю кваліфікації та знань, з урахуванням її побажань.

Державна служба зайнятості може за рахунок Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю надавати дотацію роботодавцям на створення спеціальних робочих місць для осіб з інвалідністю, зареєстрованих у державній службі зайнятості, а також проводити професійну підготовку, підвищення кваліфікації і перепідготовку цієї категорії осіб з інвалідністю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Підприємствам, установам, організаціям, у тому числі фізичним особам, які використовують найману працю, за працевлаштування осіб з інвалідністю за направленням територіальних органів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, можуть надаватися компенсації, визначені Законом України "Про зайнятість населення".

Отже, забезпечення прав осіб з інвалідністю на працевлаштування здійснюється або шляхом безпосереднього звернення цієї особи до підприємства або його звернення до державної служби зайнятості (з подальшим його направленням на підприємство, на якому є відповідні вакансії), а обов`язок підприємства по створенню робочих місць для осіб з інвалідністю не супроводжується його обов`язком займатись пошуком осіб для їх працевлаштування.

Аналогічна правова позиція висловлювалась Верховним Судом України у постановах від 20 червня 2011 року у справі № 21-60а11, від 16 квітня 2013 року у справі №21-81а13, від якої станом на час розгляду справи не відступив Верховний Суд, відповідно до постанов від 07 лютого 2018 року у справі П/811/693/17, від 02 травня 2018 року у справі № 804/8007/16, від 13 червня 2018 року у справі № 819/639/17, від 20 грудня 2018 року у справі №804/7399/15, від 31 січня 2019 року у справі №820/2249/17, від 02 квітня 2019 року у справі №П/811/723/17.

20 липня 2022 року на виконання ухвали суду про витребування доказів від Одеського обласного центру зайнятості надійшов лист з поясненнями, а також копії звітності ДП Дослідне господарство Жеребківське за формою 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу(вакансії)» (а.с. 22-36).

Згідно наданих пояснень, центр зайнятості повідомляє, що згідно листа Ананьївської районної філії Одеського обласного центру зайнятості від 08.07.2022 року №261, інформація про наявність вакансій, на яких можливе працевлаштування осіб з інвалідністю, від ДП «Дослідне господарство «Жеребківське» () та згідно звітності за формою 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу(вакансії)» протягом 2021 року була потреба в укомплектуванні 2-х вакантних посад підсобних робітників, з зазначенням можливості працевлаштування осіб з інвалідністю.

Також, повідомлено, що особам з інвалідністю, які перебували на обліку як безробітні, у 2021 році Ананьївською районною філією Одеського обласного центру зайнятості направлення на працевлаштування до ДП «Дослідне господарство «Жеребківське» не видавалися.

До суду надано копії звітності ДП Дослідне господарство Жеребківське за формою 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу(вакансії)», які подавались підприємством щомісяця протягом 2021 року, з позначкою щодо можливості працевлаштування осіб з інвалідністю (а.с. 24-35).

Тобто, ДП Дослідне господарство Жеребківське були виділені робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю.

Позивач осіб з інвалідністю для працевлаштування не направляв.

Доказів того, що підприємство відмовляло у працевлаштуванні осіб з інвалідністю за направленням центру зайнятості до суду також не надано.

Водночас, підприємство не несе відповідальності за невиконання нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю, якщо воно розробило необхідні заходи по створенню робочих місць для осіб з інвалідністю, зокрема, створило робочі місця для осіб з інвалідністю та своєчасно, достовірно, в повному обсязі проінформувало відповідні установи, але фактично не працевлаштувало осіб з інвалідністю з причин незалежних від нього: відсутність таких, відмова від працевлаштування на підприємство, бездіяльність державних установ, які повинні сприяти працевлаштуванню осіб з інвалідністю.

Протягом 2021 року ДП Дослідне господарство Жеребківське зверталося до центру зайнятості з повідомленнями про наявність робочих місць, що підтверджено копіями звітів форми № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)», копії яких залучені до матеріалів справи.

Враховуючи те, що відповідачем були виконані вимоги Закону України Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні щодо прийняття заходів для працевлаштування осіб з інвалідністю, доказів того, що відповідач не створив робочі місця для осіб з інвалідністю, відмовляв їм у прийнятті на роботу, несвоєчасно надавав державній службі зайнятості інформацію щодо наявності вакансій, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, або несвоєчасно звітував Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, позивачем не надано, суд вважає, що причини непрацевлаштування осіб з інвалідністю не залежали від самого роботодавця, тому у його діях відсутній склад правопорушення і на нього не може бути покладена відповідальність за недотримання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю.

Зазначений висновок узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах від 14.02.2018 у справі № 820/2124/16, від 28.02.2018 у справі №807/612/16, від 26.06.2018 у справі №№806/1368/17, від 11.09.2018 у справі №812/1127/18, від 19.12.2018 у справі №812/1140/18, від 23.07.2019 у справі №820/2204/16, від 31.07.2019 у справі №812/1164/18, від 27.06.2020 року у справі №440/2008/19.

У своїх сталих правових позиціях Верховний Суд з приводу спірних правовідносин наголошує, що Законом України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні визначено, що працевлаштування осіб з інвалідністю здійснюється або шляхом їх безпосереднього звернення до підприємства, або шляхом звернення до державної служби зайнятості, яка в свою чергу здійснює пошук підходящої роботи для їх працевлаштування. Тому обов`язок по працевлаштуванню осіб з інвалідністю відповідно до встановленого Законом нормативу покладається як на роботодавців, так і на державну службу зайнятості. Водночас, нормами чинного законодавства не покладено обов`язку підприємств самостійного пошуку осіб з інвалідністю для подальшого працевлаштування.

Відповідно до ст. 19 конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З наведених підстав, враховуючи, що незайнятість необхідної кількості робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2021 році виникла не з вини відповідача, суд дійшов висновку про те, що підстави для стягнення з ДП Дослідне господарство Жеребківське адміністративно-господарських санкцій та пені відсутні.

Отже, у задоволенні адміністративного позову Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 5-9, 72, 74-77, 90, 139, 159, 162, 243-246, 250, 255, 262, 295, 297 КАС України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до державного підприємства «Дослідне господарство «Жеребківське» про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Позивач Одеське обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю (65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83; код ЄДРПОУ 3806923).

Відповідач державне підприємство «Дослідне господарство «Жеребківське» (66410, Одеська область, Ананьївський район, с. Жеребкове; ).

Суддя О.В. Глуханчук

.