Справа № 600/243/22-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2022-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2022 р. м. Чернівці Справа № 600/243/22-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Анісімова О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім будівельних матеріалів» до Чернівецької митниці Держмитслужби про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

І. РУХ СПРАВИ

1.1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім будівельних матеріалів» (далі позивач або ТОВ «Торговий дім будівельних матеріалів») звернулося до суду з позовом до Чернівецької митниці Держмитслужби (далі відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Чернівецької митниці від 07.10.2021 р. за №14/7.2-19, яким збільшено товариству з обмеженою відповідальністю «Торговий дім будівельних матеріалів» грошове зобов`язання з антидемпінгового мита на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання, на суму 353745,16 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Чернівецької митниці від 13.12.2021 р. за №16/7.2-19, яким збільшено товариству з обмеженою відповідальністю «Торговий дім будівельних матеріалів» грошове зобов`язання з податку на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб`єктами господарювання, на суму 77823,93 грн.

1.2. Ухвалою суду від 14.01.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (письмове провадження).

1.3. 07.02.2022 року до суду надійшов відзив на позовну заяву та витребувані судом докази.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА АРГУМЕНТИ СТОРІН

2.1. Чернівецькою митницею Держмитслужби з 09.08.2021 року по 20.09.2021 року проведено документальну виїзну перевірку дотримання ТОВ «Торговий дім будівельних матеріалів» вимог законодавства України з питань митної справи за період з 01.09.2018 року по 30.06.2021 року.

2.2. За результатами перевірки складено акт від 24.09.2021 року № 7/7.2-19/39982600, яким встановлено заниження позивачем податкового зобов`язання по сплаті остаточного антидемпінгового мита на суму 353745,16 грн. та податкового зобов`язання по сплаті податку на додану вартість на суму 70749,03 грн.

2.3. На підставі акта перевірки від 24.09.2021 року № 7/7.2-19/39982600 Чернівецькою митницею Держмитслужби по відношенню до ТОВ «Торговий дім будівельних матеріалів» винесено податкові повідомлення-рішення від 07.10.2021 року №14/7.2-19, яким збільшено грошове зобов`язання з антидемпінгового мита на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання, на суму 353745,16 грн. та від 13.12.2021 року №16/7.2-19, яким збільшено грошове зобов`язання з податку на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб`єктами господарювання, на суму 77823,93 грн.

Позиція позивача

2.4. В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказує, що у ТОВ «Торговий дім будівельних матеріалів» не могло виникнути обов`язків щодо сплати антидемпінгового мита митними деклараціями, за якими товар був ввезений на митну територію України, оскільки ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.10.2020 року в судовій справі № 640/6762/20 було забезпечено позов шляхом зупинення дії рішення Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі від 21.02.2020 року № АД-437/2020/4411-03 «Про застосування остаточних антидемпінгових заходів щодо імпорту в Україну газобетонних блоків походженням з Республіки Білорусь», яким визначалась ставка мита, що підлягала сплаті при ввезені товару. Відтак, митним органом протиправно нараховано антидемпінгове мито разом з податком на додану вартість.

Позиція відповідача

2.5. Згідно поданого до суду відзиву представник відповідача заперечує щодо задоволення позову, свою позиція обґрунтовує наступним.

2.6. Так вказує, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.12.2020 року скасовано ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.10.2020 р., якою зупинено дію рішення Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі від 21.02.2020 року №АД-437/2020/4411-03 «Про застосування остаточних антидемпінгових заходів щодо імпорту в Україну газобетонних блоків походження з Республіки Білорусь».

2.7. Відтак, антидемпінгове мито і податком на додану вартість підлягають сплаті на загальних підставах, в тому числі за весь час, коли дія відповідного рішення зупинялась, отже спірні рішення є правомірними, а позов таким, що не підлягає задоволенню.

ІІІ. ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

3.1. Дослідженням матеріалів справи судом встановлено, що Чернівецькою митницею Держмитслужби у період з 09.08.2021 року по 20.09.2021 року проведено документальну планову виїзну перевірку дотримання ТОВ «Торговий дім будівельних матеріалів» вимог законодавства України з питань митної справи за період з 01.09.2018 року по 30.06.2021 року, яка документована актом перевірки від 24.09.2021 року № 7/7.2-19/39982600.

3.2. Згідно зазначених в акті перевірки від 24.09.2021 року № 7/7.2-19/39982600 висновків, документальною плановою виїзною перевіркою дотримання вимог законодавства України з питань митної справи за період з 01.09.2018 року по 30.06.2021 року встановлено порушення ТОВ «Торговий дім будівельних матеріалів»:

- рішення Міжвідомчої Комісії з міжнародної торгівлі від 21.02.2020 року №АД-437/2020/4411-03 «Про застосування остаточних антидемпінгових заходів щодо імпорту в Україну газобетонних блоків походженням з Республіки Білорусь», частин 1, 2, 4 статті 275 Митного кодексу та статті 28 Закону України від 22.12.1998 № 330-ХІV «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту», в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті остаточного антидемпінгового мита на суму 353745,16 грн.;

- пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті податку на додану вартість на суму 70749,03 грн.

3.3. На підставі акта перевірки від 24.09.2021 року № 7/7.2-19/39982600 Чернівецькою митницею Держмитслужби по відношенню до ТОВ «Торговий дім будівельних матеріалів» винесено податкові повідомлення-рішення:

- від 07.10.2021 року №14/7.2-19, яким збільшено грошове зобов`язання з антидемпінгового мита на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання, на суму 353745,16 грн.;

- від 07.10.2021 року №15/7.2-19, яким збільшено грошове зобов`язання з податку на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб`єктами господарювання, на суму 88436,30 грн., з яких 70749,03 грн. основне зобов`язання, 17687,27 грн. штрафні санкції.

3.4. Не погоджуючись із вищевказаними податковими повідомленнями-рішеннями від 07.10.2021 року №14/7.2-19 та від 07.10.2021 року №15/7.2-19 ТОВ «Торговий дім будівельних матеріалів» подало до Державної митної служби України скаргу від 22.102.2021 року, в якій просило їх скасувати.

3.5. За результатами розгляду скарги ТОВ «Торговий дім будівельних матеріалів» Державною митною службою України було прийнято рішення від 13.12.2021 року №08-1/10-06/13/11101 про результати розгляду скарги, відповідно до якого частково задоволено скаргу ТОВ «Торговий дім будівельних матеріалів» від 22.10.2021 року б/н (дата отримання скарги 25.10.2021 року, вх. № 26187/13), податкове повідомлення-рішення Чернівецької митниці від 07.10.2021 року №№ 14/7.2-19 про визначення грошових зобов`язань з мита залишено без змін, а грошові зобов`язання з податку на додану вартість, визначені скаржнику у податковому повідомленні-рішенні Чернівецької митниці від 07.10.2021 року № 15/7.2-19, підлягають зменшенню. При цьому сума податкових зобов`язань, визначених у вказаному податковому повідомленні-рішенні, залишається незмінною, а сума штрафних санкцій, нараховану на податкові зобов`язання з податку на додану вартість, підлягає зменшенню та застосуванню у розмірі 10 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання.

3.6. З урахуванням рішення Державної митної служби України від 13.12.2021 року №08-1/10-06/13/11101, на підставі акта перевірки від 24.09.2021 року № 7/7.2-19/39982600 Чернівецькою митницею Держмитслужби винесено нове податкове повідомлення-рішення від 13.12.2021 року №16/7.2-19, яким ТОВ «Торговий дім будівельних матеріалів» збільшено грошове зобов`язання з податку на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб`єктами господарювання, на суму 77823,93 грн., з яких 70749,03 грн. основне зобов`язання, 7074,90 грн. штрафні санкції.

ІV. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА

4.1. Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі ПК України).

4.2. Відповідно до пункту 54.3 статті 54 ПК України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо: дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках (пп. 54.3.2); результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов`язань, визначених платником податків у митних деклараціях (пп. 54.3.6).

4.3. Відповідно до пункту 185.1 статті 185 ПК України, об`єктом оподаткування податку на додану вартість є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом. З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.

4.4. Відповідно до положень пунктів 4, 5 частини 5 статті 54 Митного кодексу України (далі МК України в редакції, чинній на час проведення перевірки ПП Медлогістик) митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості.

Частинами 1,2 статті 345 МК України визначено, що документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких митні органи переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних та інших платежів, а також пені, контроль за справлянням яких покладено на митні органи.

Документальні перевірки дотримання вимог законодавства України з питань митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів, проводяться митними органами з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України.

4.5. Митні органи мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань митної справи, зокрема, щодо правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів (пункт 1 частини 3 статті 345 МК України).

4.6. Згідно з положеннями статті 346 МК України документальні виїзні перевірки проводяться за наказом відповідного митного органу з урахуванням обставин і підстав, установлених цим Кодексом.

Документальною плановою виїзною перевіркою вважається перевірка, яка передбачена в плані-графіку митного органу та проводиться за місцезнаходженням підприємства, що перевіряється. У разі відсутності на підприємстві належних умов для роботи посадових осіб митного органу перевірка такого підприємства, за згодою його керівника, може проводитися у приміщенні митного органу.

Проведення документальних планових виїзних перевірок здійснюється митними органами на підставі квартальних планів, які формуються ними самостійно, виходячи з результатів аналізу зовнішньоекономічних операцій підприємств із застосуванням системи управління ризиками. Порядок планування митними органами виїзних перевірок визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

4.7. Згідно частини 1 статті 352 МК України посадовими особами митних органів під час проведення перевірок можуть бути використані: 1) документи, визначені цим Кодексом; 2) податкова інформація; 3) експертні висновки; 4) судові рішення; 5) отримані від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення; 6) інші матеріали, отримані в порядку та спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами України.

4.8. Відповідно до частини 1 статті 354 МК України результати перевірок оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами митного органу та керівником підприємства, що перевірялося, або уповноваженою ним особою. У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка. За результатами зустрічної звірки складається довідка.

4.9. У свою чергу, як визначено частиною 11 статті 354 МК України рішення про визначення грошових зобов`язань підприємства, що перевірялося, приймається керівником митного органу або його заступником з урахуванням результатів розгляду заперечень підприємства (у разі їх наявності). Керівник підприємства або уповноважена ним особа можуть бути присутні під час прийняття такого рішення.

4.10. Податкове повідомлення-рішення приймається керівником митного органу або його заступником з урахуванням розгляду заперечень до акта (у разі їх наявності) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення або надіслання підприємству акта про результати перевірки у порядку, передбаченому Податковим кодексом України для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень підприємства до акта про результати перевірки - приймається з урахуванням висновку за результатами розгляду заперечень до акта про результати перевірки протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді підприємству (частина 12 статті 354 МК України).

V. ПОЗИЦІЯ СУДУ

5.1. Надаючи оцінку цим правовідносинам, суд насамперед має визначити проблему, яка породила наявний правовий конфлікт.

5.2. Предметом цього позову є прийняті, за результатами документальної планової виїзної перевірки дотримання ТОВ «Торговий дім будівельних матеріалів» вимог законодавства України з питань митної справи за період з 01.09.2018 року по 30.06.2021 року, податкові повідомлення-рішення Чернівецької митниці Держмитслужби від 07.10.2021 року №14/7.2-19, яким збільшено грошове зобов`язання з антидемпінгового мита на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання, на суму 353745,16 грн. та від 13.12.2021 року №16/7.2-19, яким збільшено грошове зобов`язання з податку на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб`єктами господарювання, на суму 77823,93 грн., яким суд надасть оцінку через призму критеріїв законності рішення суб`єкта владних повноважень, що визначені частиною 2 статті 2 КАС України. У даному контексті суд зазначає, що одним із критеріїв законності рішення суб`єкта владних повноважень є його обґрунтованість, тобто урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (пункт 3 частини 2 статті 2 КАС України). Такий критерій вимагає від суб`єкта владних повноважень врахувати як обставини, на обов`язковість яких вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень, яким є відповідач у цій справі, повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивоване.

5.3. Так, відповідно до положень статті 275 МК України, у випадках, передбачених законами України (якщо інше не передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України), з метою захисту економічних інтересів України та українських товаровиробників у разі ввезення товарів на митну територію України, незалежно від інших видів мита, можуть застосовуватися особливі види мита: спеціальне мито; антидемпінгове мито; компенсаційне мито; додатковий імпортний збір.

5.4. Згідно визначення, наведеного у статті 271 МК України, митом є загальнодержавний податок, встановлений Податковим кодексом України та цим Кодексом, який нараховується та сплачується відповідно до цього Кодексу, законів України та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

В Україні застосовуються такі види мита: 1) ввізне мито; 2) вивізне мито; 3) сезонне мито; 4) особливі види мита: спеціальне, антидемпінгове, компенсаційне, додатковий імпортний збір.

5.5. Згідно частини 4 статті 275 МК України, антидемпінгове мито встановлюється відповідно до Закону України «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту» у разі ввезення на митну територію України товарів, які є об`єктом демпінгу, що заподіює шкоду або створює загрозу заподіяння шкоди національному товаровиробнику.

5.6. Як встановлено судом згідно доводів сторін та згідно змісту акта перевірки від 24.09.2021 року № 7/7.2-19/39982600, за період, який підлягав перевірці, ТОВ «Торговий дім будівельних матеріалів» здійснювало декларування товару - вироби з пористого бетону не армовані: будівельні блоки стінові з пористого бетону, СТБ 1117- 98м, марки Д500, країна виробництва (походження) Республіка Білорусь, за кодом згідно УКТЗЕД, за митними деклараціями: ІМ 40 ДЕ від 04.12.2020 року №UА204060/2020/020833, ІМ 40 ДЕ від 07.12.2020 року № UА 204060/2020/021023, ІМ 40 ДЕ від 07.12.2020 року № UА 204060/2020/02102, ІМ 40 ДЕ від 07.12.2020 року № UА204060/2020/021032, ІМ 40 ДЕ від 08.12.2020 року №UА 204060/2020/021094, ІМ 40 ДЕ від 09.12.2020 року № UА 204060/2020/021172 без сплати антидемпінгового мита згідно з рішенням Міжвідомчої комісії від 21.02.2020 року №АД-437/2020/4411-03.

5.7. Суд звертає увагу на те, спірні правовідносини між сторонами виникли саме у зв`язку із спірністю застосування рішенням Міжвідомчої комісії від 21.02.2020 року №АД-437/2020/4411-03 при декларуванні ТОВ «Торговий дім будівельних матеріалів» товару за вищевказаними деклараціями.

5.8. Так, відповідно до положень статті 16 Закону України «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту», Міжвідомчою комісією з міжнародної торгівлі прийнято рішення № АД-437/2020/4411-03 від 21.02.2020 року «Про застосування остаточних антидемпінгових заходів щодо імпорту в Україну газобетонних блоків походження з Республіки Білорусь», яким вирішено застосувати остаточні антидемпінгові заходи щодо імпорту в Україну товару, що має такий опис: будівельні блоки з ніздрюватого конструкційно-теплоізоляційного бетону (газобетонні блоки) густиною у твердій формі не більше як 1700 кг/м3 білого або світло-сірого кольорів (у сухому стані) або сірого кольору ( в мокрому стані), що класифікується згідно УКТЗЕД за кодом , походженням з Республіки Білорусь.

Остаточні антидемпінгові заходи застосовуються строком на п`ять років шляхом запровадження справляння остаточного антидемпінгового мита за ставкою 34,19 %.

Остаточне антидемпінгове мито справляється у відсотках до митної вартості товару та стягується митними органами незалежно від сплати інших податків і зборів (обов`язкових платежів). Імпорт на митну територію України товару, що є об`єктом застосування антидемпінгових заходів, без сертифіката про походження або інших документів про походження товару, визначених міжнародними угодами про вільну торгівлю, згода на обов`язковість яких надана верховною Радою України, та в разі неможливості визначення його походження здійснюється зі сплатою остаточного антидемпінгового мита.

5.9. Проте, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва про забезпечення позову від 05.10.2020 року у справі № 640/6762/20 зупинено дію зазначеного вище рішення міжвідомчої комісії.

5.10. Однак, в подальшому, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.12.2020 року ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 5.10.20 р. у справі № 640/6762/20 скасовано. Наслідком чого стало нарахування митним органом антидемпінгового мита та податку на додану вартість ТОВ «Торговий дім будівельних матеріалів».

5.11. В контексті наведеного, оцінюючи правомірність дій суб`єкта владних повноважень при нарахуванні таких податкових зобов`язань суд враховує наступне.

5.12. Відповідно до статті 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

5.13. Згідно з частиною 2 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

5.14. За своєю суттю інститут забезпечення позову, як в адміністративному судочинстві, так і в інших його видах, є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі. Зупинення дії нормативно-правового акта, як один із способів забезпечення позову, не змінює обсягу прав та обов`язків сторін у спорі, а лише як один із способів судового захисту тимчасово зупиняє їх реалізацію до вирішення спору по суті та не є підставою для звільнення позивача від виконання встановленого законом обов`язку після скасування таких заходів у випадку відмови у задоволенні позову.

5.15. Відповідна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 11.06.2020 року у справі №826/4747/13-а та від 11.12.2020 року у справі №813/4122/13-а.

5.16. Відтак, при розгляді вказаних справ, Верховний Суд дійшов висновку про правомірність покладення митницею на платника податків після скасування судом заходів забезпечення адміністративного позову обов`язку щодо сплати антидемпінгового мита за митними деклараціями відповідно до рішення Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі за період, коли дію цього рішення було зупинено.

5.17. Аналогічно у цій справі, суд вважає, що оскільки дію рішення Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі № АД-216/2009/4402-37 було зупинено у період з 05.10.2020 року по 16.12.20020 року, в цей період дійсно були відсутні підстави для сплати у цій справі антидемпінгового мита. Проте, цей обов`язок не зник та відновився після скасування ухвали про забезпечення позову та, відповідно, відновлення дії рішення Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі.

5.18. Враховуючи вищевикладене, суд погоджується із позицією відповідача щодо наявності правових підстав для нарахування позивачу суми грошового зобов`язання з антидемпінгового мита відповідно до рішення Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі від 21.02.2020 року №АД-437/2020/4411-03 «Про застосування остаточних антидемпінгових заходів щодо імпорту в Україну газобетонних блоків походження з Республіки Білорусь» при декларуванні товару за митними деклараціями: ІМ 40 ДЕ від 04.12.2020 року №UА204060/2020/020833, ІМ 40 ДЕ від 07.12.2020 року № UА 204060/2020/021023, ІМ 40 ДЕ від 07.12.2020 року № UА 204060/2020/02102, ІМ 40 ДЕ від 07.12.2020 року № UА204060/2020/021032, ІМ 40 ДЕ від 08.12.2020 року №UА 204060/2020/021094, ІМ 40 ДЕ від 09.12.2020 року № UА 204060/2020/021172.

5.19. Як наслідок, є правомірними й висновки щодо заниження податкового зобов`язання по сплаті податку на додану вартість, адже, в силу пункту 190.1 статті 190 ПК України, базою оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу ІІІ Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів.

5.20. При цьому, враховуючи ту обставину, що податкові зобов`язання з антидемпінгового мита та податку на додану вартість нараховані саме митним органом, а не обчислено та сплачено самостійно товариством, відповідачем обґрунтовано застосовано штрафну санкцію за несвоєчасну сплату податку на додану вартість.

5.21. При цьому, формуючи такі висновки щодо правомірності нарахування й штрафних санкцій, суд виходить з наступного.

5.22. Відповідно до підпункту 41.1.2 пункту 41.1. статті 41 ПК України, контролюючими органами є митні органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань митної справи та оподаткування митом, акцизним податком, податком на додану вартість, іншими податками та зборами, які відповідно до податкового, митного та іншого законодавства справляються у зв`язку із ввезенням (пересиланням) товарів на митну територію України або територію вільної митної зони або вивезенням (пересиланням) товарів з митної території України або території вільної митної зони.

5.23. Контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках (пп. 54.3.2 п. 545.3 ст. 54 ПК України).

5.24. Згідно пункту 123.1 статті 123 ПК України, вчинення платником податків діянь, що зумовили визначення контролюючим органом суми податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2 (крім випадків зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларованої до повернення з бюджету у зв`язку із використанням права на податкову знижку), 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 10 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, завищеної суми бюджетного відшкодування.

5.25. При цьому, суд зауважує, що мораторій на застосування санкцій у цьому випадку не застосовується в силу пункту 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, відповідно до якого встановлено, що за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, акцизного податку, рентної плати.

5.26. Відтак, при визначені за результатами проведення документальних перевірок грошових зобов`язань підприємств по сплаті митних платежів за митними деклараціями, митне оформлення яких проведено з 01.03.2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину встановленого КМ України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України короновірусної хвороби, застосовуються визначені статтею 123 ПК України штрафи за платежем податок на додану вартість.

5.27. Враховуючи вище наведене, на думку суду, відсутні підстави вважати, що відповідач при прийнятті оскаржуваних рішень діяв не в межах та не у спосіб визначений чинним законодавством.

VІ. ВИСНОВКИ СУДУ

6.1. Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а згідно частини 2 цієї статті Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

6.2. Відповідачем доведено суду правомірність прийняття оскаржуваних позивачем податкових повідомлень-рішень, натомість останній не довів суду їх протиправність.

6.3. А тому, аналізуючи матеріали адміністративної справи у своїй сукупності, суд вважає, що цей позов не підлягає задоволенню.

VІІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

7.1. У зв`язку з відмовою у задоволенні цього позову, суд не стягує та не присуджує на користь позивача судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись статтями 73-77, 90, 241-246, 250 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім будівельних матеріалів» до Чернівецької митниці Держмитслужби про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії відмовити у повному обсязі.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім будівельних матеріалів» (м. Чернівці, провул. 2-й Ходорівський, буд. 4, ).

Відповідач Чернівецька митниця Держмитслужби (м. Чернівці, вул. Руська, буд. 248М, ).

Суддя О.В. Анісімов