Справа № 815/409/18
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2022-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

08 вересня 2022 року

м. Київ

справа №815/409/18

адміністративне провадження № К/990/17588/22

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Данилевич Н.А.,

суддів: Радишевської О.Р., Шевцової Н.В.,

перевірив касаційну скаргу законного представника малолітнього ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року у справі №815/409/18 за позовом законного представника малолітнього ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до Комісії з питань техногенно-екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій виконавчого комітету Одеської міської ради, Одеського дошкільного навчального закладу Ясла-садок №154, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Департамент освіти та науки Одеської міської ради про визнання протиправними рішень,

ВСТАНОВИВ:

11 липня 2022 року касаційна скарга надійшла до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (надіслано засобами поштового зв`язку 07липня 2022 року).

Законний представник малолітнього ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулася з позовом до Комісії з питань техногенно-екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій виконавчого комітету Одеської міської ради, Одеського дошкільного навчального закладу Ясла-садок №154, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Департамент освіти та науки Одеської міської ради, у якому просила:

- визнати протиправним та нечинним положення рішення п. 6.2 Протоколу від 28 грудня 2017 року №22 позачергового засідання Комісії з питань техногенно-екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій виконавчого комітету Одеської міської ради, а саме: в частині заборони відвідування навчально-виховних закладів не щеплених проти кору дітей;

- визнати протиправним та скасувати пункту 1.3 наказу від 12 січня 2018 року №17-ОД завідуючого Одеського дошкільного навчального закладу Ясла-садок №154 Одеської міської ради, яким ОСОБА_1 , 2014 року народження заборонено відвідувати дошкільний навчальний заклад;

- допустити ОСОБА_1 до навчально-виховного процесу у Одеському дошкільному навчальному закладі Ясла-садок №154 Одеської міської ради.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 травня 2021 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії Комісії з питань техногенно-екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій виконавчого комітету Одеської міської ради в частині встановлення заборони відвідування навчально-виховних закладів не щеплених проти кору дітей.

Визнано протиправним п. 6.2 рішення Комісії з питань техногенно-екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій виконавчого комітету Одеської міської ради, оформленого Протоколом від 28 грудня 2017 року №22 позачергового засідання Комісії з питань техногенно-екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій виконавчого комітету Одеської міської ради.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року апеляційну скаргу Комісії з питань техногенно-екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій виконавчого комітету Одеської міської ради, Виконавчого комітету Одеської міської ради, задоволено.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 травня 2021 року в частині позовних вимог про визнання протиправними дії Комісії з питань техногенно-екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій виконавчого комітету Одеської міської ради щодо встановлення заборони відвідування навчально-виховних закладів не щеплених проти кору дітей; визнання протиправним п. 6.2 рішення Комісії з питань техногенно-екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій виконавчого комітету Одеської міської ради, оформленого Протоколом від 28 грудня 2017 року №22 позачергового засідання Комісії з питань техногенно-екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій виконавчого комітету Одеської міської ради, скасовано.

Ухвалено у цій частині позову нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У решті рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 травня 2021 року, залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 01 серпня 2022 року касаційну скаргу залишено без руху. Скаржнику необхідно було подати заяву із зазначенням інших підстав для поновлення строку на касаційне оскарження та надання відповідних доказів.

Згідно з поштовим повідомленням ця ухвала була отримана позивачем 13 серпня 2022 року.

На виконання вимог цієї ухвали Верховного Суду від 01 серпня 2022 року на адресу суду касаційної інстанції 25 серпня 2022 року надійшла заява скаржника про усунення недоліків касаційної скарги.

В заяві скаржник зазначає, що оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції від 05 жовтня 2021 року було отримано позивачем 19 жовтня 2021 року. Вперше касаційну скаргу на постанову суду апеляційної інстанції було подано 16 листопада 2021 року, проте ухвалою Верховного Суду від 06 грудня 2021 року касаційна скарга була повернута скаржникові. Цю ухвалу позивач отримав через 53 дні з моменту її винесення - 09 лютого 2022 року, а 18 лютого 2022 року було виправлено вказані недоліки та протягом 10 днів з моменту отримання ухвали Верховного Суду від 06 грудня 2021 року повторно подано касаційну скаргу до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 18 квітня 2022 року, тобто через 56 днів з моменту отримання касаційної скарги Верховним Судом, касаційна скарга була повернута скаржникові.

Як вказує скаржник, такий тривалий розгляд (майже два місяці) матеріалів касаційної скарги було обумовлено актом відкритої агресії з боку Російської Федерації, про що вказується в самій ухвалі від 18 квітня 2022 року. Натомість це призвело до урізання строків касаційного оскарження до двох місяців (частину лютого, березня, частину квітня) на своєчасне подання касаційної скарги впродовж встановлених КАС України строків. Як зазначає позивач, ці обставини не залежали ані від скаржника, ані від Суду.

Верховний Суд в ухвалі від 18 квітня 2022 року зазначив, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції.

Ухвалу від 18 квітня 2022 року було отримано 04 травня 2022 року, а 13 травня 2022 року до Верховного Суду повторно подано касаційну скаргу, проте ухвалою Верховного Суду від 07 червня 2022 року касаційну скаргу було повернуто скаржникові.

Четверту касаційну скаргу було подано до Верховного Суду від 07 липня 2022 року. В заяві про усунення недоліків заявник просить поновити строк на касаційне оскарження постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року.

З огляду на викладене Суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

Судом установлено, що скаржник не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, вчетверте звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду.

Аналіз положень статей 5, 13, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що учасники справи, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку, яке повинно бути реалізовано у встановлений вказаним кодексом строк.

За змістом процесуального закону поважними причинами пропуску строку визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Верховний Суд наголошує, що всі три попередні касаційні скаржника повернуті скаржникові на підставі 4 частини п`ятої статті 332 КАС України (у касаційних скаргах не були викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку), проте в заяві про усунення недоліків не викладені причини не оформлення попередніх касаційних скарг відповідно до вимог КАС України.

Невиконання позивачем вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та як наслідок, повернення заявнику касаційної скарги не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його касаційного оскарження, а відтак не свідчить про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.

З приводу повторного без зволікань звернення до Верховного Суду після повернення касаційної скарги колегія суддів не заперечує проти права на повторне звернення з касаційною скаргою після її повернення, проте вважає, що таке право не є абсолютним. Це обґрунтовується змістом частини восьмої статті 169 КАС України, відповідно до якої скаржник має право на повторне звернення з касаційною скаргою, якщо будуть усунуті недоліки касаційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої касаційної скарги і таке звернення відбувається без зайвих зволікань. Також скаржник повинен довести, що повернення вперше поданої касаційної скарги відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення.

Слід зазначити, що право на касаційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.

Суд наголошує, що подання четвертої касаційної скарги через 9 місяців після ухвалення оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції не може бути визнано Судом як своєчасне та належне виконання скаржником його процесуальних обов`язків.

Встановлення процесуальних строків процесуальним законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства процесуальних обов`язків.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Враховуючи обставини справи, зазначену скаржником причину пропуску строку на касаційне оскарження не можна вважати поважною, тобто такою, що не залежала від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, і пов`язана з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Інші підстави для поновлення строку скаржником не зазначені.

Пунктом 4 частини першої статті 333 КАС України обумовлено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

Враховуючи, що скаржником не доведено поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження, зазначена причина пропуску строку не може бути визнана поважною, тому у відкритті касаційного провадження за цією скаргою необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись пунктом 4 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними, зазначені в заяві про усунення недоліків касаційної скарги законного представника малолітнього ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , причини пропуску строку касаційного оскарження постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року у справі №815/409/18.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою законного представника малолітнього ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року у справі №815/409/18 за позовом законного представника малолітнього ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до Комісії з питань техногенно-екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій виконавчого комітету Одеської міської ради, Одеського дошкільного навчального закладу Ясла-садок №154, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Департамент освіти та науки Одеської міської ради про визнання протиправними рішень.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддіН.А. Данилевич О.Р. Радишевська
Н.В. Шевцова