Справа № 826/10462/14
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2022-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2022 року м. Київ № 826/10462/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Літвінової А.В., суддів Аблова Є.В., Мазур А.С., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Відкритого акціонерного товариства «Аерофлот - російські авіалінії»

до Державної авіаційної служби України

про визнання нечинним та скасування рішення,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Відкрите акціонерне товариство «Аерофлот - російські авіалінії» в особі представництва відкритого акціонерного товариства «Аерофлот - російські авіалінії» (далі позивач або ВАТ «Аерофлот - російські авіалінії») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Державної авіаційної служби України (далі відповідач), у якій, просить суд визнати нечинною та скасувати постанову від 16.06.2014 №000233 про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації.

Позовні вимоги, з урахуванням заяви про зміну підстав позову (вх. від 09.10.2014, а.с. 189-198 т.1), обґрунтовані тим, що відповідачем порушені вимоги Порядку накладення та стягнення штрафів за порушення вимог законодавства на повітряному транспорті, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 26 грудня 2011 року №637 (далі по тексту - Порядок №637) під час оформлення протоколу №000233 від 16.06.2014, що став підставою для розгляду справи про правопорушення у галузі цивільної авіації та винесення оскаржуваної постанови, а саме: протокол складений державним інспектором Державіаслужби України Дідиком Володимиром Андрійовичем, при цьому зміст протоколу не містить інформації про те, на якій посаді працює державний інспектор, який склав відповідний протокол; за яким саме напрямом працює державний інспектор, який склав протокол; чи передбачає посадова інструкція, на підставі якої діє відповідний державний інспектор, повноваження щодо складання протоколу та розгляду справи щодо суб`єкта авіаційної діяльності у разі здійснення ним правопорушення у галузі цивільної авіації, передбаченого саме положеннями пунктів 56 та 118 постанови Кабінету Міністрів України Про затвердження Положення про використання повітряного простору України від 29 березня 2002 року №401; на підставі якого спеціального завдання на проведення перевірки відповідним державним інспектором був складений протокол.

Позивач зазначає, що відповідач не повідомив позивача про факт вчинення ним правопорушення у галузі цивільної авіації і не надав можливості бути присутнім під час складання протоколу та надати відповідні пояснення або заперечення, як того вимагає пункт 2.7 Порядку №637. Також відповідач не направив примірник протоколу на адресу позивача одночасно з відправленням другого примірника протоколу на адресу Державіаслужби України, таким чином, саме представництво позивача в Україні, а не позивач отримало копію протоколу №000233 разом з постановою №000233 від 16.06.2014 про накладення штрафу за правопорушення в галузі цивільної авіації.

Крім того, протокол №000233 складений щодо ВАТ Аерофлот при цьому, як свідчить інформація, викладена в Свідоцтві Московської реєстраційної палати №320.175 від 21.06.1994, суб`єктом авіаційної діяльності виступає саме ВАТ Аерофлот-російські авіалінії, а не ВАТ Аерофлот. Тобто, постанова №000233 винесена щодо юридичної особи, яка не є суб`єктом авіаційної діяльності, а отже на неї не може бути накладений штраф за правопорушення у галузі цивільної авіації.

На думку позивача, відповідачем не дотримані вимоги пункту 4.3 Порядку №637 під час виявлення факту правопорушення у галузі цивільної авіації, оскільки з боку відповідача не проводилася планова чи позапланова перевірка, відповідно, відсутній акт перевірки, що унеможливлює розгляд справи про накладення стягнення Головою Державіаслужби України або його заступниками, як це передбачено пунктом 5 названого Порядку.

Також вказано, що відповідачем порушені вимоги чинного законодавства України щодо порядку розгляду справ про правопорушення у галузі цивільної авіації, оскільки постанова про накладення стягнення (накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації) оформляється за рішенням Комісії з розгляду справ про правопорушення у галузі цивільної авіації та порушення вимог законодавства на повітряному транспорті, що діє відповідно до Положення про Комісію з розгляду справ про правопорушення у галузі цивільної авіації та порушення вимог законодавства на повітряному транспорті, затвердженого наказом Державіаслужби України від 16.02.2012 №121 Про створення Комісії з розгляду справ про правопорушення у галузі цивільної авіації та порушення вимог законодавства на повітряному транспорті, проте, як свідчать матеріали справи, постанова №000233 оформлена без відповідного рішення Комісії.

Позивач звертає увагу, що в постанові №000233 зазначено, що позивач порушив правила та порядок використання повітряного простору України, виконуючи рейс АFL 1821 12.03.2014 без відповідно дозволу та заявки на використання повітряного простору з закритого аеродрому Сімферополь, з чим позивач не погоджується.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.08.2014 відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено, що розгляд справи буде здійснюватися в порядку загального позовного провадження.

Відповідач позов не визнав, у відзиві на позов просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав їх необґрунтованості. Так, відповідач зазначив, що Державіаслужбою України на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені статтями 128 та 129 Повітряного кодексу України розглянуто справу про правопорушення в галузі цивільної авіації авіакомпанією «Аерофлот» та відповідно до абзацу 4 пункту 1 частини першої статті 127 Повітряного кодексу України за порушення правил та порядку використання повітряного простору України застосовані фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі восьми тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.01.2015, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 09.04.2015, відмовлено в задоволенні позову.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21.07.2015 в даній адміністративній справі за результатами розгляду касаційної скарги Відкритого акціонерного товариства «Аерофлотросійські авіалінії» скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.01.2015 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 09.04.2015, направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Скасовуючи рішення судів попередніх інстанцій та направляючи справу на новий розгляд Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 21.07.2015 виходив з того, що ні судом першої інстанції, ні судом апеляційної інстанції не перевірені обставини щодо підтвердження допущення позивачем правопорушень, вказаних у протоколі про правопорушення та у оскаржуваній постанові, прийнятій на підставі матеріалів щодо правопорушення.

Відповідно до частини п`ятої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Листом Вищого адміністративного суду України від 29.07.2015 матеріали адміністративної справи № 826/10462/14 скеровано до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Під час розгляду провадження у справі судом зупинялось провадження в андміністративній справі №826/10462/14.

Зокрема, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.02.2021 поновлено провадження у справі, вирішено подальший розгляд справи продовжити в порядку письмового провадження, встановлено учасникам справи строк для надання письмових пояснень, доказів, що мають значення для розгляду справи та щодо актуальності спірних правовідносин.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

З матеріалів справи вбачається, що за результатами перевірки інформації, викладеної у протоколі № 000233 від 16 червня 2014 року та телеграмі Украероцентру ТЛГ № 121126, встановлено, що 12 березня 2014 року повітряне судно (ПС) авіакомпанії Аерофлот, виконуючи рейс AFL 1821, здійснило політ в контрольному повітряному просторі України без двостороннього радіозв`язку з органом обслуговування повітряного руху, що заборонено відповідно до частини третьої статті 48 Повітряного кодексу України.

Так, повітряне судно, виконуючи рейс AFL 1821, здійснило політ в повітряному просторі України до навігаційної точки PALET, яка має координати 45091200N (широта) 036324200Е (довгота), в диспетчерському районі (СТА Сімферополь Сектор 1), обслуговування повітряного руху, в якому здійснюється Дніпропетровським регіональним структурним підрозділом Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (далі по тексту - Дніпропетровський РДЦ), без двостороннього радіозв`язку з Дніпропетровським РДЦ, що підтверджується листом Державного підприємства обслуговування повітряного руху України №1.13-137 від 01 вересня 2014 року.

СТА Сімферополь Сектор 1 у період з 14 год. 08 хв. 11 березня 2014 року був зоною відповідальності органу обслуговування повітряного руху - Дніпропетровського РДЦ, про що відповідно до вимог Додатку 15 до Конвенції про міжнародну цивільну авіацію 1944 року (далі по тексту - Додаток 15) та Doc. 8126 ІСАО Посібник зі служб аеронавігаційної інформації (далі по тексту - Doc. 8126. 8126), виданий та опублікований NОТАМ А0392/14, який діяв до 08 год. 00 хв. 20 березня 2014 року.

Відповідачем 16 червня 2014 року на підставі абзацу 4 пункту 1 частини першої статті 127, статей 127-130 Повітряного кодексу України винесена постанова про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації №000233, якою на ВАТ Аерофлот-російські авіалінії накладений штраф у розмірі 136 000,00 грн.

Частиною першою статті 23 Повітряного кодексу України визначено, що організація використання повітряного простору України - комплекс заходів, який вживається для забезпечення безпечного, економічного та регулярного повітряного руху, а також будь-якої іншої діяльності, пов`язаної з використанням повітряного простору України.

Згідно зі статтею 26 Повітряного кодексу України повітряний простір України, доступний для виконання польотів загального повітряного руху, поділяється на: 1) контрольований повітряний простір України обслуговування повітряного руху, в межах якого можуть надаватися в установленому порядку всі види обслуговування повітряного руху (диспетчерське, польотно-інформаційне, аварійне); 2) повітряний простір України поза межами контрольованого повітряного простору обслуговування повітряного руху, де в установленому порядку забезпечуються польотно-інформаційне та аварійне обслуговування.

Класифікація повітряного простору України обслуговування повітряного руху визначається уповноваженим органом з питань цивільної авіації виходячи з потреб користувачів повітряного простору України, необхідності забезпечення безпеки польотів, їх економічної ефективності та публікується в документах аеронавігаційної інформації.

Обслуговування повітряного руху забезпечення польотно-інформаційного обслуговування, аварійного чи диспетчерського обслуговування повітряного руху (районного диспетчерського обслуговування, диспетчерського обслуговування підходу або аеродромного диспетчерського обслуговування) (пункт 73 статті 1 Повітряного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 33 Повітряного кодексу України обслуговування повітряного руху в районах польотної інформації, диспетчерських районах, диспетчерських зонах, на маршрутах обслуговування повітряного руху, у тому числі в повітряному просторі над відкритим морем, де відповідальність за обслуговування повітряного руху міжнародними договорами України покладена на Україну (крім зон та аеродромів, де обслуговування повітряного руху здійснюється відповідними підрозділами державних органів, органів місцевого самоврядування), організується та здійснюється в порядку, встановленому Положенням про використання повітряного простору України.

З матеріалів справи вбачається, що СТА Сімферополь Сектор 1 у період з 14:08 год. 11.03.2014 по 08:00 год. 20.03.2014 був зоною відповідальності органу обслуговування повітряного руху - Дніпропетровського РДЦ, про що відповідно до вимог Додатку 15 до Конвенції про міжнародну цивільну авіацію 1944 року та Dос. 8126 ІКАО Руководство по службам аэронавигационной информации, які є обов`язковими як для України, так і для Російської Федерації, згідно зі статями 37 та 38 вищезазначеної Конвенції та Правил обслуговування аеронавігаційною інформацією, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 01.07.2004 №564 (даті - Правила №564) виданий й опублікований NОТАМ А0392/14.

За посиланням відповідача, вимоги до змісту, правил видачі та випуску NОТАМ уніфіковані для всіх країн, що приєднались до Конвенції про міжнародну цивільну авіацію 1944 року та містяться у Додатку 15 та Dос. 8126.

Відповідно до пункту 5.1.1 Додатку 15: NОТАМ складається і видається негайно в тих випадках, коли інформація, що підлягає розповсюдженню, носить тимчасовий і нетривалий характер, або у разі введення в терміновому порядку важливих з експлуатаційної точки зору постійних змін або тимчасових змін, що носять довгостроковий характер, виключаючи великий текстовий та/або графічний матеріал.

Згідно пункту 5.2.2 Додатку 15: Текст NОТАМ складається з використанням значень/одноподібної скороченої фразеології, передбачених для коду NОТАМ ІКАО, доповненого за рахунок скорочень ІКАО, індексів, визначників, покажчиків, позивних, частот, цифр та відкритого тексту. Детальний інструктивний матеріал з підготовки NОТАМ міститься в документі Dос. 8126.

Пунктом 5.2.2.1 Додатку 15 визначено, що NОТАМ відбирається для міжнародної розсилки, у частині, що містять відкритий текст, включається текст англійською мовою.

NОТАМ є складовою частиною об`єднаного пакета аеронавігаційної інформації, визначення якого міститься в розділі 1.1 "Визначення" Глави 1 Додатку 15.

Відповідно до підпункту 2.1.2 пункту 2.1 глави 2 Правил №564, аеронавігаційна інформація затверджується Державіаслужбою України та публікується САІ.

Зважаючи на наведене, в період з 14:08 год. 11.03.2014 по 08:00 год. 20.03.2014 СТА Сімферополь Сектор 1 був зоною відповідальності органу обслуговування повітряного руху - Дніпропетровського РДЦ, про що свідчить опублікована в NОТАМ А0363/14 інформація.

Відповідно до вимог пунктів 2.2.1, 2.2.4 та 2.2.5 розділу 2.2 глави 2 Додатку 15 ...2.2.1 Служба аеронавігаційної інформації забезпечує подання аеронавігаційних даних та аеронавігаційної інформації, необхідних для забезпечення безпеки, регулярності та ефективності аеронавігації, у формі, що відповідає експлуатаційним вимогам, що пред`являються співтовариством ОрВС, у тому числі: а) персоналом, пов`язаним з виробництвом польотів, включаючи льотні екіпи планування польотів та в пілотажних тренажерах; b) органом обслуговування повітряного руху, відповідальним за польотно-інформаційне обслуговування та службами, які відповідають за передпольотну інформацію; 2.2.4 Крім того, служба аеронавігаційної інформації отримує аеронавігаційні дані та аеронавігаційну інформацію, що дозволяють їй забезпечувати передпольотне інформаційне обслуговування та задовольняти потреби інформації під час польоту з наступних джерел: а) від служб аеронавігаційної інформації інших держав; b) з інших джерел; 2.2.5 Аеронавігаційні дані та аеронавігаційна інформація, що одержуються з джерел, зазначених у п. 2.2.4 а), при поширенні супроводжується чітким посиланням на те, що вони опубліковані із санкції держави, від якої отримані.

Разом з тим, служба аеронавігаційної інформації Російської Федерації (ГУП ЦАП ГА РФ) отримувала аеронавігаційну інформацію від служби аеронавігаційної інформації України (САІ), що підтверджується листом Державного підприємства обслуговування повітряного руху від 21 серпня 2014 року №1.14-112.

Окрім того, відповідно до пункту 2.3.2 розділу 2.3 Глави 2 Додатку 2 ...До початку польоту командир повітряного судна знайомиться з усією наявною інформацією щодо запланованої операції.

У той же час, пунктом 8.1.1 Додатку 15 визначено, що на будь-якому аеродромі, що зазвичай використовується для виконання міжнародних польотів, персоналу, пов`язаному з виробництвом польотів, включаючи льотні екіпажі та служби, відповідальні за передпольотну інформацію, надається аеронавігаційна інформація, необхідна для забезпечення безпеки, регулярності та ефективності аеронавігації та що стосується етапів маршрутів, що починаються від цього аеродрому.

Пунктом 8.1.3 Додатку 15 закріплено, що членам льотного екіпажу надається коротка анотація діючих NОТАМ, які мають експлуатаційне значення, та інша інформація термінового характеру у формі складених відкритим текстом бюлетенів передпольотної інформації (РІВ).

Наведене спростовує твердження позивача щодо його необізнаності станом на 17 березня 2014 року з приводу діючих NОТАМ.

Слід звернути увагу, що NОТАМ А0363/14 має у своєму тексті у полі визначення цілі літери NBO, що відповідно до Додатку А глави 6 Dос. 8126 ІКАО Посібник зі служб аеронавігаційної інформації означає, що NОТАМ відібрано для негайного сповіщення експлуатантів повітряних суден, для включення в РІВ та стосується виконання польотів.

Відповідно до статті 11 Конвенції про міжнародну цивільну авіацію 1944 року та частини першої статті 8 Угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про повітряне сполучення і співробітництво в галузі повітряного транспорту до повітряних суден авіакомпанії Аерофлот під час їх перебування на території України застосовуються закони та правила України, які регулюють приліт і виліт з її території повітряних суден, що здійснюють міжнародні польоти, або експлуатацію чи навігацію цих повітряних суден.

Разом з цим, відповідно до пункту 2.1.1 розділу 2.1 Глави 2 Додатка 2 Правила польотів поширюються на повітряні судна, що мають національні та реєстраційні знаки Договірної Держави, незалежно від їхнього місцезнаходження, за умови, що ці правила не суперечать правилам, опублікованим державою, яка здійснює юрисдикцію над територією, що пролітає.

Відповідно до статті 12 Конвенції про міжнародну цивільну авіацію 1944 року кожна Договірна держава зобов`язується вживати заходів для забезпечення того, щоб кожне повітряне судно, яке здійснює політ або маневрує в межах її території, а також кожне повітряне судно, яке має її національний знак, де б таке судно не знаходилося, дотримувалося чинних у даному місці правил і регламенту, що стосуються польотів і маневрування повітряних суден.

Частиною третьою статті 48 Повітряного кодексу України встановлено заборону виконання польоту повітряного судна в контрольованому повітряному просторі без двостороннього радіозв`язку з органом обслуговування повітряного руху.

Однак, не зважаючи на вищевикладені положення авіакомпанія Аерофлот 12 березня 2014 року о 11:15 год. здійснила рейс AFL 1821 Москва (UUEE) - Сімферополь (UKFF) в диспетчерському районі (СТА Сімферополь Сектор 1) до навігаційної точки PALET, яка має координати 45091200N (широта) 036324200Е (довгота), обслуговування повітряного руху в якому здійснюється Дніпропетровським регіональним структурним підрозділом Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, без двостороннього радіозв`язку з Дніпропетровським РДЦ. Цей факт також підтверджується листом Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 01 вересня 2014 року №1.13-137.

З приводу встановлення юридичної особи - суб`єкта авіаційної діяльності, ПС якого вчинило порушення, суд погоджується з доводами відповідача. Трилітерний індекс AFL авіакомпанії Аерофлот присвоєно Міжнародною організацією цивільної авіації (ІКАО), що зафіксовано в Dос. 8585/166 ИКАО Умовні позначення льотно-експлуатаційних агентств, авіаційних органів та служб. Під даним індексом рейс може виконувати лише та авіакомпанія, якій він був присвоєний. Під індексом AFL рейси виконуються тільки авіакомпанією Аерофлот. Дана обставина також не спростована позивачем.

Позивач, зокрема, звертав увагу на порушення, які на його думку, допущені відповідачем при складанні протоколу №000233 від 16 червня 2014 року про правопорушення у галузі цивільної авіації та його надісланні. Однак, суд зауважує, що форма протоколу про правопорушення у галузі цивільної авіації затверджена наказом Міністерства інфраструктури України Про затвердження Порядку накладення і стягнення штрафів за порушення вимог законодавства на повітряному транспорті від 26 грудня 2011 року №637 (додаток 1), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19 січня 2012 року за №73/20386, та не потребує додаткового тлумачення, відповідно, зазначення додаткової інформації (за напрямком якої діяльності посада державного інспектора, що склав протокол; чи зазначені повноваження на складання протоколу у його посадовій інструкції: на підставі якого акту він діє і т.д.).

Крім того, предметом даного адміністративного позову є постанова про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації №000233 від 16 червня 2014 року, винесена уповноваженою на те посадового особою Державної авіаційної служби України. При прийнятті вказаної постанови уповноважена посадова особа діяла у відповідності з наданими повноваженнями та компетенцією, відтак вправі була всебічно перевірити всі обставини при розгляді справи про правопорушення у галузі цивільної авіації.

За наведених вище обставин суд приходить до висновку, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, факт вчинення позивачем правопорушення доведений належними та допустимими доказами, відповідно, правомірність прийняття оскаржуваної постанови доведена та підтверджена.

При вирішенні даного спору суд також враховує судову практику при вирішенні аналогічної категорії справ, зокрема, викладену Верховним Судом у постанові від 24.10.2018 у справі № 826/11783/14, у постанові 07.03.2018 у справі № 826/10898/14,

Дана правова позиція узгоджується з правовою позицією, викладеною в:

- постановах Верховного Суду від 24.10.2018 у справі №826/11783/14 та від 07.03.2018 у справі № 826/10898/14;

- ухвалі Київського апеляційного адміністративного суду від 09.02.2016 у справі №826/10900/14,

- ухвалах Вищого адміністративного суду України від 23.09.2015 у справі №826/10893/14, від 29.09.2015 у справі № 826/10909/14.

Статтею 126 Повітряного кодексу України передбачено, що за протиправні дії юридичні і фізичні особи, діяльність яких пов`язана з використанням повітряного простору України, розробленням, виготовленням, ремонтом та експлуатацією авіаційної техніки, здійсненням господарської діяльності в галузі цивільної авіації, обслуговуванням повітряного руху, забезпеченням безпеки авіації, несуть відповідальність згідно із законом.

Відповідно до абзацу 4 пункту 1 частини першої статті 127 Повітряного кодексу України за правопорушення в галузі цивільної авіації, у разі порушення правил та порядку використання повітряного простору України, до юридичних осіб - суб`єктів авіаційної діяльності застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу від п`яти до восьми тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За поясненнями відповідача, застосована до позивача фінансова санкція у розмірі саме 136000,00 грн. (вісім тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян) зумовлена численними порушеннями даним суб`єктом авіаційної діяльності правил та порядку використання повітряного простору України.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Під час розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, надав до суду достатньо належних і достовірних доказів, а відтак, довів правомірність свого рішення.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 72-77, 139, 241- 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Літвінова А.В.

Судді Аблов Є.В.

Мазур А.С.