Справа № 420/6788/22
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2022-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6788/22
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 вересня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.

Розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (; адреса: вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

11 травня 2022 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якій позивач просив суд:

визнати протиправним та скасувати рішення №61 від 17.02.2022 року Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову в призначенні пенсії;

визнати протиправним та скасувати рішення про результати розгляду заяви про підтвердження стажу роботи Протокол №3 від 30.03.2021 року;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.04.2021 року №1958 про призначення пенсії, та зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 для призначення пенсії за віком на пільгових умовах такі періоди:

з 01.01.1996 року по 31.10.1996 року - робота на посаді тракториста у колгоспі «Знамя Октября» у подальшому « ТОВ «Бессарабія».

01.01.1997 року по 29.02.1997 року робота на посаді тракториста у колгоспі «Знамя Октября» у подальшому « ТОВ «Бессарабія».

01.04.1997 року по 31,07.1997 року робота на посаді тракториста у колгоспі «Знамя Октября» у подальшому « ТОВ «Бессарабія»,

01.09.1997 року по 31.01.1998 року робота на посаді тракториста у колгоспі «Знамя Октября» у подальшому « ТОВ «Бессарабія».

01.07.1998 року по 31.07.1998 року робота на посаді тракториста у колгоспі «Знамя Октября» у подальшому « ТОВ «Бессарабія».

01.04.1997 року по 31.07.1997 року робота на посаді тракториста у колгоспі «Знамя Октября» у подальшому « ТОВ «Бессарабія».

01.09.1997 року по 31.01.1998 року робота на посаді тракториста у колгоспі «Знамя Октября» у подальшому « ТОВ «Бессарабія».

-1.07.1998 року по 31.07.1998 року робота на посаді тракториста у колгоспі «Знамя Октября» у подальшому « ТОВ «Бессарабія».

01.10.1998 по 31.10.1998 робота на посаді тракториста у колгоспі «Знамя Октября» у подальшому « ТОВ «Бессарабія».

01.12.1998 по 28.02.1999 року робота на посаді тракториста у колгоспі «Знамя Октября» у подальшому « ТОВ «Бессарабія».

01.12.1999 року по 31.12.1999 року робота на посаді тракториста у колгоспі «Знамя Октября» у подальшому « ТОЕ «Бессарабія».

01.03.2001 року по 31.07.2001 року робота на посаді тракториста у колгоспі «Знамя Октября» у подальшому « ТОВ «Бессарабія».

01.09.2001 року по 30.09.2001 року робота на посаді тракториста у колгоспі «Знамя Октября» у подальшому « ТОВ «Бессарабія».

01.03.2002 року по 31.03.2002 року робота на посаді тракториста у колгоспі «Знамя Октября» у подальшому « ТОВ «Бессарабія».

01.08.2002 року по 31.08.2002 року робота на посаді тракториста у колгоспі «Знамя Октября» у подальшому « ТОВ «Бессарабія».

01.08.2007 року по 30.09.2007 робота на посаді тракториста у колгоспі «Знамя Октября» у подальшому « ТОВ «Бессарабія».

20.04.2017 року по 15.1018 року(1 рік 7 місяців) в ТОВ «Буджак».

22.04.1984 року по 8 .05.1986 року (2 роки) проходження військової служби.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями адміністративна справа №420/6788/22 розподілена на суддю ОСОБА_2 .

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 17.05.2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; витребувано у відповідача належним чином завірену копію пенсійної справи позивача.

В обґрунтування вимог позову позивач зазначає, що він у березні 2021 року після досягнення ним пенсійного віку, що надає право на призначення пенсії на пільгових умовах у відповідності до п.«в» ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», звернувся із відповідною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, однак рішенням без номеру, без дати ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії та не враховано до стажу періоди: 01.04.2012 року по 30.12.2016 року в якості тракториста (4 роки 8 місяців) в СФГ « Агро- Еліта», 13.06.2019 року по 30.04.2020 року (10 місяців) в якості тракториста в ТОВ «Агроресурси». Позивач оскаржив це рішення та 17.01.2022 року Одеським окружним адміністративним судом було прийнято рішення по справі №420/15115/21 яким було підтверджено стаж роботи за вищезазначені періоди. Разом з цим, відмова у підтвердженні періодів викладених у протоколі №3 Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеський області від 30.03.2021 року судом не розглядалась, а тому залищилась чинною. Після отримання рішення суду від 17.01.2022 року ОСОБА_1 також було відмовлено відповідачем у призначенні пенсії рішенням про відмову № 61 від 17.02.2022 року. Відповідач зазначає у відмові що пільговий стаж позивача складає 18 років 8 місяців і З дні, при дійсному наявному пільговому стажі у 33 роки 6 місяців. З даним рішенням № 61 від 17.02,2022 року та рішенням комісії з питань підтвердження стажу Протокол №3 від 30.03.2021 року позивач не погоджується та просить суд задовольнити його позовні вимоги.

02.06.2022 року від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що позовні вимоги є необґрунтованими, незаконними та такими, що не підлягають задоволенню. В обґрунтування своєї позиції представник вказує, що позивач 22.04.2021 року звернувся до Головного управління з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.3 ст. 114 розділу XIV ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Приймаючи рішення про відмову позивачу у призначені пенсії за віком на пільгових умовах по заяві від 22.04.2021 року, зареєстрованої за №1958, Головне управління діяло у відповідності до вимог чинного законодавства. Головним управлінням на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17.01.2022 по справі №420/15115/21 зараховано позивачу до пільгового стажу періоди роботи з 01.04.2012 року по 30.12.2016 року в СФГ «Агро-Еліта»; з 13.06.2019 року по 30.04.2020 року в ТОВ «Агроресурси», повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 , від 20.04.2021 року № 1958 про призначення пенсії та винесено рішення про відмову від 17.02.2022 №61. В комісії з питань підтвердження пільгового стажу при Головному управлінні (протокол від 30.03.2021 року №3) відсутні підстави для зарахування періоду з 01.01.1996 року по 31.10.1996 року, з 01.01.1997 року по 28.02.1997 року, з 01.04.1997 року по 31.07.1997 року, з 01.09.1997 року по 31.01.1998 року, 01.07.1998 року по 31.07.1998 року, з 01.10.1998 року по 31.10.1998 року, з 01.12.1998 року по 28.02.1999 року, з 01.12.1999 року по 31.12.1999 року, з 01.03.2001 року по 31.07.2001 року, з 01.09.2001 року по 30.09.2001 року, з 01.03.2002 року по 31.03.2002 року, з 01.08.2002 року по 31.08.2002 року, з 01.08.2007 року року по 30.09.2007 року, оскільки в архівних довідках та в індивідуальних відомостях про застраховану особу форми ОК-5 відсутні дані про нарахування заробітної плати. Такі обставини виключають підтвердження безпосередньої зайнятості позивача саме у важких умовах праці. Суд повинен критично ставитися до тверджень Позивача у позовній заяві про те, що пільговий стаж його роботи підтверджується записами у трудовій книжці, оскільки у трудовій книжці відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, характер виконуваної роботи з особливо шкідливими умовами праці протягом повного робочого дня чи про зайнятість протягом повного сезону або протягом року відсутні. За таких умов, трудова книжка Позивача не дає можливості точно встановити факт його безпосередньої зайнятості в виробництві сільськогосподарської продукції. Отже, страховий стаж ОСОБА_1 для призначення пенсії за наданими документами складає 31 рік 06 місяців 15 днів, в тому числі пільговий стаж в якості тракториста-машиніста - 19 років 8 місяців З днів, період проходження військової служби не підлягає зарахуванню до пільгового стажу у зв`язку з тим, що час служби в рядах Радянської Армії зараховується до пільгового стажу у відповідності до ст. 8 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та їх сімей», якщо впродовж трьох місяців після закінчення служби особа працевлаштувалася за набутою (пільговою) професією. У позивача після закінчення проходження військової служби відсутні докази працевлаштування на посаді тракториста- машиніста, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону №1058.

06.06.2022 року відповідач на виконання ухвали суду від 17.05.2022 року надав суду наявні у нього копії матеріалів пенсійної справи позивача.

Розглянувши у письмовому провадженні матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, які мають значення для вирішення спору, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Під час розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 12.01.2021 року виповнилось 55 років (а.с.11).

Позивач звернувся з заявою від 22.04.2021 року № 1958 до Ізмаїльського об`єднаного управління Пенсійного фонду України з приводу призначення пенсії за віком.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області б/н відмовлено (а.с.25) йому у призначенні пенсії.

Не погоджуючись із цим рішенням, позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправним та скасування цього рішення, зобов`язання вчинити певні дії (справа №420/15115/21).

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17.01.2022 року у справі №420/15115/21 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення відповідача без номеру про відмову в призначенні пенсії, зобов`язання відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах, з дня звернення позивача до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та зарахувати до стажу роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах такі періоди: з 01.01.1996 року по 31.10.1996 року - робота на посаді тракториста у колгоспі «Знамя Октября» у подальшому «ТОВ «Бессарабія»; з 01.01.1997 року по 29.02.1997 року - робота на посаді тракториста у колгоспі «Знамя Октября» у подальшому «ТОВ «Бессарабія»; з 01.04.1997 року по 31.07.1997 року - робота на посаді тракториста у колгоспі «Знамя Октября» у подальшому «ТОВ Бессарабія»; з 01.09.1997 року по 31.01.1998 року робота на посаді тракториста у колгоспі «Знамя Октября» у подальшому «ТОВ «Бессарабія»; з 01.07.1998 року по 31.07.1997 року робота на посаді тракториста у колгоспі «Знамя Октября» у подальшому «ТОВ «Бессарабія»; з 01.10.1998 року по 31.10.1998 - робота на посаді тракториста у колгоспі «Знамя Октября» у подальшому «ТОВ «Бессарабія»; з 01.12.1998 року по 28.02.199 року робота на посаді тракториста у колгоспі «Знамя Октября» у подальшому «ТОВ «Бессарабія»; з 01.12.1999 року по 31.12.1999 року робота на посаді тракториста у колгоспі «Знамя Октября» у подальшому ТОВ«Бессарабія»; з 01.03.2001 року по 31.07.2021 року - робота на посаді тракториста у колгоспі «Знамя Октября» у подальшому «ТОВ «Бессарабія»; з 01.09.2001 року по 30.09.2001 року робота на посаді тракториста у колгоспі «Знамя Октября» у подальшому «ТОВ «Бессарабія»; з 01.03.2002 року по 31.03.2002 року - робота на посаді тракториста у колгоспі «Знамя Октября» у подальшому «ТОВ «Бессарабія»; з 01.08.2002 року по 31.08.2002 року - робота на посаді тракториста у колгоспі «Знамя Октября» у подальшому «ТОВ «Бессарабія»; з 01.08.2007 року по 30.09.2007 року - робота на посаді тракториста у колгоспі «Знамя Октября» у подальшому «ТОВ «Бессарабія»; з 01.04.2012 року по 30.12.2016 року (4 роки 8 місяців) в СФГ «Агро- Еліта»; з 20.04.2017 року по 15.11.2018 року ( 1 рік 7 місяців) в ТОВ «Буджак»; з 13.06.2019 року по 30.04.2020 року (10 місяців), ТОВ «Агроресурси»; з 22.04.1984 року по 08.05.1986 року (2 роки) проходження військової служби - задоволено частково; визнати протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області «Про відмову у призначенні пенсії» ОСОБА_1 за результатом розгляду заяви від 22.04.2021 року, зареєстрованої за №1958; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 період роботи з 01.04.2012 року по 30.12.2016 року в якості тракториста у СФГ «Агро-Еліта» та період роботи з 13.06.2019 року по 30.04.2020 року в якості тракториста у ТОВ «Агроресурси» та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.04.2021 року за №1958 про призначення пенсії; в задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено; стягнуто з ГУПФ України в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 908 грн.

17.02.2022 року ГУПФ України в Одеській області прийняло рішення №61, яким відмовило ОСОБА_1 у призначенні пенсії за заявою від 22.04.2021 року (а.с.13).

У рішенні зазначено, що пенсійний вік визначений пунктом З частини другої статті 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства становить 55 років. Вік заявника 55 років. Необхідний страховий стаж визначений пунктом З частини другої ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхуванню» становить 30 років. Страховий стаж особи становить 31 рік 6 місяців 15 днів. Необхідний пільговий стаж за період роботи трактористом-машиністом, безпосередньо зайнятим у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, визначений п.3 ч.2 ст.114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 20 років. Пільговий стаж особи становить 19 років 8 місяців 3 дні. Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди.

До пільгового зараховано усі періоди згідно Рішення комісії з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області від 30.03.2021 №3 та періоди роботи з 01.042012 по 30.06.2016 в якості тракториста у СФГ «Агро-Еліта» та періоди роботи з 13.06.2019 по 30.04.2020 в якості тракториста у ТОВ «Агроресурси», зазначені у рішенні Одеського окружного адміністративного суду від 17.01.2022 року по справі №420/15115/21. Не працює. Дата з якої особа матиме право на пенсійну виплату 13.01.2029. На обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України не перебуває та пенсію не отримує.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із даним позовом.

Відповідно до ст.8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно ст.22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Офіційне тлумачення положення статті 1 Конституції України міститься у рішенні Конституційного Суду України №3-рп/2012 від 25 січня 2012 року, згідно якого Основними завданнями соціальної держави є створення умов для реалізації соціальних, культурних та економічних прав людини, сприяння самостійності і відповідальності кожної особи за свої дії, надання соціальної допомоги тим громадянам, які з незалежних від них обставин не можуть забезпечити достатній рівень життя для себе і своєї сім`ї.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно із ч.1 ст.114 Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до ч.3 ст.114 розділу XIV-1 ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058 (зі змінами) на пільгових умовах пенсія за віком призначається: Працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років. За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Згідно п.2 ч.1 Прикінцевих положень Закону №1058-IV пункт 2 статті 14 щодо сплати страхових внесків страхувальниками за осіб, зазначених у пунктах 8, 11, 13, 14 статті 11 цього Закону, набирає чинності з 1 січня 2005 року.

Відповідно до п. в ст.13 ЗУ №1788 «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: трактористи- машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше ЗО років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі. За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з копії трудової книжки позивача №62 (а.с.19-20), позивач в період з 18.04.1984 року по 12.05.1986 проходив військову службу в лавах Радянської армії, з 1986 по 1992 рік працював трактористом в колгоспі «Знамя Октября», з 1992 року по 2007 рік - в КСП (ТОВ)«Бесарабія», з 01.04.2012 року по

30.12.2016 року - в СФГ «Агро-Ееліта», з 20.04.2017 року по 15.11.2018 року в ТОВ «Буджак», з 13.06.2019 року по 30.04.2020 року в ТОВ «Агроресурси».

Суд встановив, що в основу оскаржуваного рішення Головним управлінням покладено відсутність достатнього пільгового стажу. Встановлено, що за наданими документами страховий стаж позивача складає 31 рік 6 місяців, 15 днів, у тому числі пільговий стаж - 19 років 8 місяців З днів.

З рішення вбачається, що відповідачем зарахований у страховий стаж період роботи позивача у СФГ «Агро-Еліта» та у ТОВ «Агроресурси» згідно рішення Комісії, оформленого Протоколом №3 від 30.03.2021 року. .

Згідно зі ст. 48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, установі, організації. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації.

Відповідно до п. 1 п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 637 від 12.06.1993 року, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

За відсутності її або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, а також архівними установами.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Згідно із п. 2, З Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженого наказом Мінпраці від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за № 1451/11731, під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Так, якщо пільгова робота мала місце до 31.12.1991р., застосовуються Списки №№1,2 затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956р. №1173; якщо пільгова робота продовжується після 01.01.1992р. (або тільки почалася після цієї дати), але не більще як до 11.03.1994р., - застосовуються Списки № 1,2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991р. №10; якщо пільгова робота продовжується після 11.03.1994р. (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 16.01.2003р., - застосовуються Списки №№1,2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994р. №162.

Відповідно до п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29 липня 1993 року № 58 до трудової книжки вносяться; відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення; про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Пунктом 2.4 Інструкції визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Як встановлено судом, до пенсійного органу позивачем надавалась копія його трудової книжки.

На підтвердження вказаних періодів роботи до пенсійного органу та до суду також надані довідка ІНФОРМАЦІЯ_2 від 10.03.2021 року №323, довідка КП «Об`єднаний трудовий архів» №11/01-28 від 24.02.2021 року, Історична довідка, довідка КП «Трудовий архів Ізмаїльської районної ради» №09/06-28 від 09.06.2009 року, довідки архівного відділу Ізмаїльської райдержадміністрації від 04.03.2021 року №И-09, довідка СФГ «Егро-Еліта» №1 від 18.02.2021 року, довідка ТОВ «Агроресурси» вих.№4 від 18.02.2021 року, архівна довідка КП «Об`єднаний трудовий архів» Саф`янівської сільради Ізмаїльського району Одеської області від 24.02.2021 року №18/01-28.

Вищезазначені довідки містяться у пенсійній справі позивача.

Відповідно до п. 10 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні сгажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими умовами і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із належним чином оформленими записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, уразі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.

Пунктом 20 Порядку №637 передбачено обов`язок надання уточнюючої довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників для підтвердження спеціального трудового сажу лише в тому випадку, коли в трудовій книжці відсутні відомості, які визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників.

Суд зазначає, що оскаржуване рішення не містить обґрунтування неможливості врахування даних, визначених у трудовій книжці позивача в частині зарахування до пільгового стажу, зокрема, періоду проходження військової служби у лавах Радянської армії та період роботи ОСОБА_1 у ТОВ «Буджак».

Суд також звертає увагу, що рішення про результати розгляду заяви про підтвердження стажу роботи, оформлене протоколом №3 від 30.09.2021 року (на яке відповідач послався в оскаржуваному рішенні) також не містить мотивів відмови у до зарахуванні до страхового стажу вищезазначених періодів, хоча для підтвердження пільгового стажу йому не вистачало менше 4-х місяців.

Вказані обставини свідчать про необґрунтованість та непослідовність дій пенсійного органу при вирішенні питання про призначення пенсії на пільгових умовах, на підставі чого суд дійшов висновку про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 17.02.2022р. №61 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Згідно з ч.ч.1-2 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до положень ст.9 Конституції України та ст. 17, ч.5 ст.19 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Європейський Суд підкреслює особливу важливість принципу належного урядування. Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах Беєлер проти Італії [ВП] (Веуеіег v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000, Онер`їлдіз проти Туреччини [ВП] (ОпегуэЫэг v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, Megadat.com S.r.l. проти Молдови (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, и. 72, від 8 квітня 2008 року, і Москаль проти Польщі (Moskal V. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Також, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20.05.2010 року, і Тошкуце та інші проти Румуни (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25.11.2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст.1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Згідно правової позиції Верховного Суду України (постанова від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15) суд при прийнятті рішення повинен визначити такий спосіб відновлення порушеного права, який є ефективним та який виключив би подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Відповідно до вимог абзацу 2 частини 4 статті 245 КАС України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

На законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення.

Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі.

Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Такого правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 23 травня 2018 року у справі №825/602/17, яка в силу ч. 5 ст. 242 КАС України підлягає врахуванню при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

За результатом судового розгляду судом встановлено, що відповідачем визнаний пільговий стаж роботи ОСОБА_1 - 19 років, 8 місяців та З дні, а необхідний пільговий стаж за період роботи трактористом машиністом повинен становити 20 років.

Тому суд вважає, що належним способом захисту порушених прав є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду "України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.04.2021 р. №1958 стосовно зарахування до пільгового стажу для призначення пенсії періоду роботи з 20.04.2017 року по 15.11.2018 року в ТОВ «Буджак» та періоду проходження військової служби з 22.04.1984 року по 08.05.1986 року та прийняти обґрунтоване рішення в цій частині, оскільки оскаржуване рішення (з Протоколом №3) не містить обґрунтування неврахування цих періодів роботи.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони; на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи, що відповідачем не обґрунтована правомірність рішення, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково, а доводи відповідача суд відхиляє з наведених вище підстав.

Суд відмовляє у позовних вимогах в частині скасування рішення Протоколу №3 від 30.03.2021 року, оскільки цей протокол фіксує результати розгляду заяви позивача на засіданні відповідної Комісії при ГУПФУ в Одеській області, самостійного значення в аспекті можливості оскарження не має, не є актом індивідуальної дії, отже позивач обрав неналежний спосіб захисту свого права.

Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Позивачем сплачено судовий збір за подання даного позову у сумі 992,40 грн. (а.с.10), ці витрати суд покладає на відповідача згідно ч.І ст.139 КАС України.

Суд дійшов висновку про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судових витрат зі сплати судового збору у сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 255, 260-262, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (; адреса: вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 17.02.2022р. №61 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.04.2021 р. №1958 стосовно зарахування до пільгового стажу для призначення пенсії періоду роботи з 20.04.2017 року по 15.11.2018 року в ТОВ «Буджак» та періоду проходження військової служби з 22.04.1984 року по 08.05.1986 року та прийняти обґрунтоване рішення в цій частині.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (; адреса: вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 992(дев`ятсот дев`яносто дві)грн. 40 коп.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст.293,295 КАС України, до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя М.М. Аракелян