Справа № 461/4014/22
Суддя: Мироненко Л. Д.
Дата ухвалення: 2022-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №461/4014/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2022 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова, у складі головуючого судді Мироненко Л.Д.,

при секретарі судового засідання Пахолко Д.О.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Львові адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Позовні вимоги.

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача. Свої вимоги обґрунтував тим, що 28 липня 2022 р. інспектором патрульної поліції було винесено стосовно нього постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за порушення п.8.4 ГІДР України - не виконання вимог знаку 3.15 з написом «12 тон», якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 340 грн. Позивач вважає таку постанову протиправною, оскільки на ділянці дороги, якою рухався позивач не встановлено знак 3.15, який забороняє рух транспортних засобів, у тому числі їх составів, загальна фактична маса яких перевищує зазначену на знакові, а саме 12 тонн. Крім того, вказав, що до постанови у справі про адміністративне правопорушення не долучено жодних доказів на підтвердження вини позивача.

Враховуючи вищевикладене, просив суд постанову винесено постанову серії ЕАР №5677402 від 28 липня 2022 року справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП України, - визнати протиправною та скасувати,

Рух справи в суді.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова, від 05 серпня 2022 року, було відкрито провадження по справі та вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Позиція сторін по справі.

Представник позивача подав до суду заяву про слухання справи без його участі. Позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі.

Відповідач по справі будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання свого представника не направив, відзиву, заперечення на позовну заяву до суду надано не було.

Неявка відповідача, який є суб`єктом владних повноважень, відповідно до вимог ст. 205 КАС України не є перешкодою для розгляду справи, а тому суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача, враховуючи також те, що поважних причин неявки в судове засідання відповідачем не надано.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

За змістом статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

ст. 122 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху, проїзд на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху та порушення інших правил дорожнього руху.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП полягає в перевищенні встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушенні вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненаданні переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушенні встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Суб`єктивна сторона правопорушення полягає у наявності умислу або необережності.

Суб`єктом правопорушення може бути лише водій транспортного засобу.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України Про дорожній рух встановлюють Правила дорожнього руху (далі; ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух, не створювати перешкод для проїзду спеціалізованого санітарного транспорту бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги, який рухається з включеними проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом та ін.

Знак 3.15 ПДР забороняє рух транспортних засобів, у тому числі їх составів, загальна фактична маса яких перевищує зазначену на знакові. Зона дії знака від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, до кінця населеного пункту. Дія знака не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету.

Встановлені судом фактичні обставини справи.

Судом було встановлено, що 11 квітня 2022 р. поліцейським взводу №7 роти №2 батальйону №1 УПП у Львівській області ДПП НП, винесено стосовно ОСОБА_1 постанову (серія ЕАР №5677402) у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.122 КУпАП України. Як вбачається з вказаної постанови, позивачем порушено п. 8.4 ПДР, а саме те, що на вул. Галицька, 141, в смт. Новий Яричів, ОСОБА_1 керуючи вантажним автомобілем Scania не виконав вимоги дорожнього знаку 3.15 з написом 12 тонн. та накладено на останнього штраф у розмірі 340 грн.

Мотиви прийняття рішення судом.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд зазначає, що відповідачем не надано доказів порушення позивачем Правил дорожнього руху. Так, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху. При цьому, фото чи відеоматеріалів правопорушення чи інші допустимих доказів, які б належним чином засвідчували факт вчинення позивачем ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП до матеріалів справи не долучено.

Крім того, з наданих позивачем відеоматеріалів маршруту автомобіля Scania R450, д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом Schmitz SKO24/L-13.4, д.н.з. НОМЕР_2 від 28 липня 2022 року у с. Новий Яричів, Кам`янко-Бузького району Львівської області вбачається, що на вул. Галицька не встановлено дорожнього знаку 3.15 з написом 12 тонн., який б забороняв рух транспортних засобів, у тому числі їх составів, загальною фактичною масою, яка перевищує 12 тонн.

Згідно з п. 24 Постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернуто увагу на неприпустимість спрощеного підходу до розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності. Крім того, зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що норми КАС України покладають на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльність та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів, невиконання відповідачем свого обов`язку довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, свідчить про достовірність повідомлених позивачем обставин і не викликає у суду обґрунтованого сумніву.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства та доказів, зібраних у справі, суд прийшов до висновку, що відповідачем не спростовано доводи позивача, що він не порушував Правил дорожнього руху, зокрема не надано належних та допустимих доказів на доведення правомірності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, тому суд дійшов висновку, що притягнення позивача до відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП є незаконним.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, дані постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не підтверджені жодним належним та допустимим доказами, оскільки в матеріалах справи відсутні відео/фото або показання свідків.

Відтак, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про протиправність постанови у справі про адміністративне правопорушення, про недоведеність поліцейським наявності вини ОСОБА_1 та про необхідність скасування такої постанови.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладене, беручи до уваги положення КАС України, суд доходить висновку про наявність достатніх правових підстав для стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління національної поліції у Львівській областї судових витрат у розмірі 992,40 грн.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Відповідно до ч.2 ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Згідно з ч.3 ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення.

Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При цьому, до суду було надано договір про надання правової допомоги №4 від 29 липня 2022 року, що укладений між адвокатом Попівняком Н.М. та Семчуком С.С.., ордер на надання правничої (правової) допомоги, платіжне доручення № P24F114413658D15379 від 02 серпня 2022 року про перерахування ОСОБА_1 адвокату Попівняку Н.М. 2010,50 грн, акт надання послуг до договору № 4 від 29 липня 2022 року.

Відтак, суд погоджується з наданим детальним описом виконаних робіт, оскільки такі підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами. Крім того, сума яку представник відповідача просить стягнути на витрати за професійну правничу допомогу не є надмірною та повністю узгоджується зі складністю адміністративної справи.

Керуючись ст.ст. 2, 8-10, 121, 241-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови,- задовольнити повністю.

Постанову інспектора відділення поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області майора поліції Савицького Дмитра Сергійовича, серії ЕАР №5677402 від 28.07.202 2у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП України, - скасувати.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління національної поліції у Львівській області.

Стягнути на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 2 000 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління національної поліції у Львівській області

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л.Д. Мироненко