Справа № 240/26679/21
Суддя: Шимонович Роман Миколайович
Дата ухвалення: 2022-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2022 року м. Житомир справа № 240/26679/21

категорія 112010203

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Шимоновича Р.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо нарахування та виплати йому, як особі з інвалідністю 2 групи, пов`язаної з наслідками аварії на ЧАЕС, у розмірі визначеному ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи» з 07.04.2021 року;

- зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити, нарахувати та виплати йому, як особі з інвалідністю 2 групи, пов`язаної з наслідками аварії на ЧАЕС, пенсію в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи з 07.04.2021 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що є інвалідом 2 групи, внаслідок набутого захворювання пов`язаного з ліквідацією аварії на ЧАЕС, а тому у зв`язку із прийняттям Конституційним Судом України рішення № 1-р(ІІ)/2021 від 07.04.2021 має право на отримання пенсії відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII у редакції Закону України "Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 06 червня 1996 року № 230/96-ВР, не нижче 8 мінімальних пенсій за віком, однак відповідачем безпідставно не виплачується їй пенсія у належному розмірі.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 05.10.2021 провадження у справі відкрите за правилами спрощеного письмового провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні).

Відповідач у відзиві на позовну заяву просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні у ній докази, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач є потерпілою особою від Чорнобильської катастрофи, 1 категорії та особою з інвалідністю 2 групи.

07.04.2021 Конституційним Судом прийнято рішення № 1-р(ІІ)/2021, яким визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), частину третю статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII у редакції Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року № 76-VIII щодо уповноваження Верховною Радою України Кабінету Міністрів України визначати своїми актами мінімальні розміри пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи.

На звернення до відповідача із заявою щодо перерахунку та виплати пенсії із врахуванням прийнятого рішення Конституційного Суду № 1-р(ІІ)/2021 від 07.04.2021, позивачем отримано відмову у здійсненні такого перерахунку, мотивовану відсутністю на те законодавчо обґрунтованих підстав.

Позивач, вважаючи бездіяльність відповідача протиправною, звернувся за захистом порушених прав до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 2, 3 резолютивної частини вказаного рішення Конституційного Суду України ч. 3 статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII у редакції Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року № 76-VIII щодо уповноваження Верховною Радою України Кабінету Міністрів України визначати своїми актами мінімальні розміри пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, визнана неконституційною та втрачає чинність через три місяці з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

При цьому, Конституційним Судом вирішено Верховній Раді України протягом трьох місяців з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення привести нормативне регулювання, встановлене статтею 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII у редакції Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року № 76-VIII щодо уповноваження Верховною Радою України Кабінету Міністрів України визначати своїми актами мінімальні розміри пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, у відповідність із Конституцією України та цим Рішенням.

Крім того, відмічено, що у разі неприведення нормативного регулювання, встановленого статтею 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII у редакції Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року № 76-VIII щодо уповноваження Верховною Радою України Кабінету Міністрів України визначати своїми актами мінімальні розміри пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, у відповідність із Конституцією України та цим Рішенням через три місяці з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення застосуванню підлягатиме частина четверта статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII у редакції Закону України "Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"" від 6 червня 1996 року № 230/96-ВР:

"В усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по I групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком; по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком; по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком; дітям-інвалідам - 3 мінімальних пенсій за віком".

На виконання вимог рішення Конституційного Суду України, Верховною Радою України прийнято Закон України «Про внесення змін до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №1584-IX від 29.06.2021 (далі - Закон №1584-IX) щодо підвищення рівня пенсійного забезпечення окремих категорій осіб», п. 2 якого внесено до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи такі зміни:

У статті 54: частину третю викласти в такій редакції: "В усіх випадках розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, не можуть бути нижчими: для I групи інвалідності - 6000 гривень; для II групи інвалідності - 4800 гривень; для III групи інвалідності - 3700 гривень; для дітей з інвалідністю - 3700 гривень"; доповнити частинами четвертою і п`ятою такого змісту: "Розміри пенсії, передбачені частиною третьою цієї статті, починаючи з 2022 року щороку з 1 березня індексуються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з урахуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до абзаців другого і третього частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Порядок призначення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України".

Відповідно до п.1 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1584-IX, цей Закон набирає чинності з 1 січня 2022 року, крім пункту 2 розділу I цього Закону та пункту 2 цього розділу, які набирають чинності з 1 липня 2021 року.

Аналіз викладеного, дає підстави для висновку, що Верховною Радою України на виконання вимог п.3 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 прийнято Закон №1584-IX, яким визначено на законодавчому рівні розмір державної пенсії особам, віднесеним до категорії осіб, з інвалідністю, що настала у зв`язку із каліцтвом чи захворюванням внаслідок Чорнобильської катастрофи та осіб, які втратили годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відсутні підстави для виплати позивачу пенсії як інваліду, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону № 796 у редакції Закону України "Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"" від 6 червня 1996 року № 230/96-ВР у розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій за віком.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на те, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, доведено правомірність відмови у нарахуванні та виплаті позивачу пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком з 07 квітня 2021 року, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241 - 246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (м. Олевськ, Коростенський район, Житомирська область, 11001, РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7, м.Житомир,10003. ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 07 вересня 2022 року.

Суддя Р.М.Шимонович