Справа № 500/2558/21
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2022-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2022 рокуЛьвівСправа № 500/2558/21 пров. № А/857/2847/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Ільчишин Н.В.,

з участю секретаря судового засідання Вовка А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії-

суддя (судді) в суді першої інстанції Подлісна І.М.,

рішення ухвалено в порядку письмового провадження,

місце ухвалення рішення м. Тернопіль,

дата складання повного тексту рішення: 30.12.2021,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив визнати протиправною відмову відповідача від 16.04.2021 №11/1/3132 щодо ненаправлення його документів до Міністерства оборони України для призначення та виплати одноразової грошової допомоги; зобов`язати відповідача направити його документи до Міністерства оборони України для призначення та виплати одноразової грошової допомоги відповідно до отримання ним інвалідності другої групи; cтягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 50 000 грн.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що керівник уповноваженого органу готує висновок та подає на комісію з питань розгляду та призначення одноразової грошової допомоги документи осіб, які мають право на виплату одноразової грошової допомоги, а оскільки позивач права не неї не набув, то і обов`язку направлення документів до Комісії у відповідача не виникає.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Вважає, що таке постановлене з порушенням норм матеріального і процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що щодо встановлених обставин справи не заперечує, вважає, що вони досліджені в повному обсязі. Однак, посилання суду на те, що під час розгляду справи було встановлено недобросовісну поведінку позивача, яка полягає у пропуску ним терміну звернення до адміністративного суду, вважає неприпустимим. Також щодо того, що заява, яку він подав до відповідача, мала назву позовна заява, зазначає, що незалежно від назви така заява була розглянута відповідачем та була надана відмова.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , в період з травня 1983 року по квітень 1985 року проходив строкову військову службу. З жовтня 1983 року по травень 1987 року проходив службу в республіці Афганістан, і саме в цей період позивачем була отримана травма при виконанні інтернаціонального обов`язку.

19 травня 1987 року ОСОБА_1 звільнений з військової служби.

12 вересня 1990 року громадянину ОСОБА_1 встановлено III групу інвалідності.

14.12.2001 року громадянину ОСОБА_1 встановлено II групу інвалідності.

Заявою від 09.07.2020 року позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 про виплату одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням йому II групи інвалідності.

Листом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20.07.2020 року № 10/2/4231 позивачу було відмовлено у направленні документів на розгляд комісії Міністерства оборони України та повідомлено про повернення поданих документів заявнику.

12.04.2021 ОСОБА_1 звернувся в ІНФОРМАЦІЯ_2 з позовною заявою про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії, в якій просив підготувати та надіслати до Міністерства оборони України висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги та документи для виплати одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності військовослужбовцям, яка настала внаслідок поранення.

Листом від 16.04.2021 ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомив позивача, що підстав для повторного направлення документів позивача на розгляд Комісії Міністерства оборони України немає, оскільки комісія Міністерства оборони України, розглянувши подані ним документи у 2016 році, прийняла рішення про відмову у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги.

Не погоджуючись з діями ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо ненаправлення документів на розгляд комісії Міністерства оборони України для виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому II групи інвалідності, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції і вважає його таким, що відповідає обставинам справи та правильному застосуванню норм матеріального права з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975, прийнятою відповідно до пункту 2 статті 16-2 та пункту 9 статті 16-3 Закону № 2011-XII, затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення (далі - Порядок № 975).

Пунктом 2 Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 установлено, що особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги:

допомога, що була призначена, виплачується відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 р. № 499 (Офіційний вісник України, 2008 р., № 39, ст. 1298), Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися у 2006 році, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2007 р. № 284 (Офіційний вісник України, 2007 р., № 14, ст. 532), і Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності співробітників кадрового складу розвідувальних органів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2007 р. № 1331 (Офіційний вісник України, 2007 р., № 89, ст. 3255);

допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.

Згідно з пунктом 13 Порядку №975 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого обов`язково додаються документи, зазначені в пунктах 10 та 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження всіх зазначених документів приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення заявника з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання.

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" в редакції Закону України від 03 листопада 2006 року №328-V (набрав чинності з 01 січня 2007 року), та ст. 41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" в редакції Закону України від 04 квітня 2006 року №3597-ІV (набрав чинності з 10 травня 2006 року), - у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі від трирічного до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ст. 58 Конституції України, Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, норма Закону щодо виплати одноразової грошової допомоги особам, звільненим з військової служби, у разі настання інвалідності внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, поширюється лише на тих осіб, які звільнені з військової служби та стали інвалідами після 10 травня 2006 року. До цього часу військовослужбовці підлягали обов`язковому особистому державному страхуванню. Відповідно, особи, які звільнені з військової служби та стали інвалідами до цього часу, права на зазначену грошову допомогу не мають.

Так, як зазначив суд першої інстанції, відповідно до повідомлення Міністерства охорони здоров`я від 27.04.2016 року №16.06-16/625-16/10515, надісланого на адресу Міністерства оборони України, вбачається, що встановлення інвалідності у розумінні пп.4 ч.2 ст.16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та пункту 3 Порядку, затвердженого ПКМУ від 25 грудня 2013 року №975, вважається дата проходження первинного огляду МСЕК.

Отже, зважаючи на те, що позивачу первинно було встановлено III групу інвалідності саме 12 вересня 1990 року, а II групу встановлено 14.12.2001 року, розгляд даної позовної заяви необхідно здійснювати відповідно до діючого законодавства на час первинного отримання позивачем інвалідності.

Як слідує з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_3 у 2016 році документи ОСОБА_1 направлялись в Департамент фінансів Міністерства оборони України для подання на розгляд Комісії для прийняття рішення стосовно призначення і виплати йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням йому третьої групи інвалідності. Комісія, розглянувши подані документи, дійшла висновку про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги, так як він звільнений з військової служби 19.05.1987 та інвалідність йому встановлена 12.09.1990, тобто до набуття чинності Закону України від 04.04.2006 року №33597-IV «Про внесення змін до Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", яким запроваджено виплату одноразової грошової допомоги.

Так, як слідує з позовних вимог, предметом оскарження є дії відповідача про ненаправлення документів на розгляд комісії Міністерства оборони України для виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому другої групи інвалідності.

Разом з тим, з огляду на дату встановлення ОСОБА_1 II групи інвалідності, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що позивач права на виплату одноразової грошової допомоги не набув, відповідно і обов`язку направлення документів до Комісії у ІНФОРМАЦІЯ_1 в нього не виникло, оскільки керівник уповноваженого органу готує висновок та подає на комісію з питань розгляду та призначення одноразової грошової допомоги документи осіб, які мають право на виплату одноразової грошової допомоги.

За таких обставин, суд не вбачає в діях відповідача ознак протиправності, що свідчить про необгрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав стверджувати про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. ст. 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року у справі № 500/2558/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку виключно у випадках, передбачених частиною 4 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді Л. Я. Гудим
Н. В. Ільчишин
Повне судове рішення складено 06.09.2022.