Справа № 520/15452/21
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2022-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2022 р. Справа № 520/15452/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Кононенко З.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.12.2021, головуючий суддя І інстанції: Єгупенко В.В., м. Харків по справі № 520/15452/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про скасуванян рішення та зобов`язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- скасувати рішення № 02 від 11.06.2021 відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову йому у призначенні пенсії на пільгових умовах за списком № 1;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до його загального трудового стажу період навчання у Ровеньківському гірничому технікумі з 01.09.1986 по 08.06.1990 та до пільгового стажу за списком № 1 наступні періоди роботи: у шахтоуправлінні ім. М.В. Фрунзе з 19.05.1989 по 05.07.1989, з 25.12.1989 по 15.04.1990, у шахті ім. В.В. Вахрушева з 24.07.1992 по 02.06.1994, у шахті ім. Фрунзе з 02.03.1995 по 15.01.1998, у шахті ім. В.В. Вахрушева з 04.02.1998 по 31.12.1998, 01.01.2003 по 31.12.2003;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити та виплачувати йому пенсію на пільгових умовах за списком № 1 з 13.03.2021;

- допустити до негайного виконання рішення суду в частині присудження виплат позивачу пенсії у межах суми стягнення за один місяць.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.12.2021 частково задоволено позов.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №02 від 11.06.2021 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 на пільгових умовах за Списком № 1.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.03.2021 щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням висновків суду, викладених у рішенні.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 908,0 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Позивач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову, подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просив рішення суду першої інстанції скасувати рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог та прийняти в цій частині нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції зобов`язуючи відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не виконав свій обов`язок щодо належного та ефективного способу захисту прав позивача.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву до Другого апеляційного адміністративного суду на апеляційну скаргу позивача.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 звернувся до Головного управління із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Рішенням відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №1437 від 15.03.2021 відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу, передбаченого п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003, оскільки позивачем не надані довідки, уточнюючі пільговий характер роботи та накази про атестацію робочих місць (а.с. 9).

З метою надання вказаних у рішенні №1437 від 15.03.2021 документів, позивач 07.06.2021 повторно звернувся до управління із заявою про призначення пенсій за віком на пільгових умовах за Списком №1, надавши копії довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, паспорту, трудової книжки, військовий квиток, диплом про навчання та довідки СПОВ про заробітну плату та довідки, що підтверджують право на пенсію на пільгових умовах (а.с. 11).

Рішенням №02 від 11.06.2021 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на підставі п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В обґрунтуванням вказаного рішення відповідачем зазначено, що до страхового стажу позивача не зараховано період роботи з 19.05.1989 по 05.07.1989, оскільки трудова книжка виписана не в період роботи; період навчання з 01.09.1986 по 05.06.1990, оскільки перетинається з періодами роботи: прізвище в дипломі не відповідає паспорту; до пільгового стажу не зараховано періоди роботи згідно пільгових довідок, оскільки вони видані установою, яка знаходиться на тимчасово окупованій території України (а.с. 12).

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування рішення № 02 від 11.06.2021 відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії на пільгових умовах за списком № 1, суд першої інстанції виходив з того, що зазначене рішення є протиправним.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до загального трудового стажу період навчання у Ровенському гірничому технікумі з 01.09.1986 по 08.06.1990 та до пільгового стажу за списком № 1 наступні періоди роботи: у шахтоуправлінні ім. М.В. Фрунзе з 19.05.1989 по 05.07.1989, з 25.12.1989 по 15.04.1990, у шахті ім. В.В. Вахрушева з 24.07.1992 по 02.06.1994, у шахті ім. Фрунзе з 02.03.1995 по 15.01.1998, у шахті ім. В.В. Вахрушева з 04.02.1998 по 31.12.1998, 01.01.2003 по 31.12.2003; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах за списком № 1 з 13.03.2021, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не здійснювалась перевірка, яка відноситься до його повноважень, на відповідність дотримання умов, передбачених чинними положеннями Закону, для призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах. Таким чином, у суду відсутні підстави для перевірки дій відповідача на відповідність дотримання ним умов, передбачених чинними положеннями Закону, для призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах. Також суд першої інстанції зазначив, що відповідачем не приймалось рішення про призначення пенсії позивачу, а отже право позивача на виплату пенсії не є порушеним.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині відмови в задовленні позову, виходячи з наступного.

Відповідно до п. а ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162 було затверджено Список N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (додається).

Постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.1994 року № 773 внесено зміни і доповнення до списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, а саме підпункт "а" підрозділу 1 розділу XXI "Транспорт" після позиції 1200100а-12180 доповнено позицією 1200100а-14409 такого змісту: "1200100а-14409 Машиністи електропоїздів метрополітену".

Постановою Кабінету Міністрів №36 від 16.01.2003 (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2006 року № 276) затверджено Список №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Відповідно позиції 21.1 а підрозділу 1 розділу XХI «Транспортні послуги» зазначеного Списку право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1 мають машиністи електропоїздів (метрополітену).

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчислені стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом №383 від 18 листопада 2005 року Міністерства праці та соціальної політики України при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків.

24 червня 2016 року було прийнято постанову КМУ №461 від 24.06.2016, якою затверджено Список №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Таким чином, з 24.06.2018 професія машиніст електропоїзда метрополітену не входить до вказаного Списку.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності такої книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Крім того, відповідно до п.20 цього Порядку, в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників; у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п.17 указаного Порядку за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

Тобто, за приписами наведеної норми уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу або інші документи необхідно надавати лише в разі, коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці, при цьому за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання, підтвердження трудового стажу може здійснюватися органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Як встановлено в ході розгляду справи, трудова книжка позивача містить в собі записи - відомості щодо характеру роботи позивача.

Отже, відсутність у позивача уточнюючої довідки про характер роботи та характеристики виконуваної роботи за наявності належним чином оформленої трудової книжки не спростовує наявності у працівника відповідного пільгового стажу роботи.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 року № 41.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 №442, та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Відповідно п.4.2 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (затв. Наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005383, зареєстр. в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 р. за №1451/11731) результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умові характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація має проводитися у передбачені для цього строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

Зазначеної позиції дотримується Верховний Суд в постанові від 21.08.2018 (адміністративне провадження К/9901/20098/18, справа №352/547/16-а) та постанові від 10.07.2018 (справа №227/545/17, адміністративне провадження №К/9901/22421/18) вказуючи, що атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації. Разом з цим, якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Колегія суддів зазначає, що в період роботи позивача у шахтоуправлінні ім. М.Ф. Фрунзе з 19.05.1989 по 05.07.1989, з 25.12.1989 по 15.04.1990 діяв Список №1, затверджений Радою Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173 «Об утверждении списков производств, цехов, профессий и должностей, работа в которых дает право на государственную пенсию на льготных условиях и в льготных размерах», відповідно до розділу І «Підземні роботи», якого значиться: «усі робочі, інженерно-технічні робітники та службовці, зайняті повний робочий день на підземних роботах з добування вугілля, руди, сланцю, нафти, озокериту, газу, графиту, асбесту, солі, слюди та іншших рудних та нерудних копалин, в геологоразвідці, на дренажних шахтах, на будівництьві шахт, рудників та інших підземних споруд, а також всі робітники, зайняті повний робочий день під землею на обслуговуванні вказаних вище робочих та службовців (медперсонал підземних медпунктів, робітники підземного телефонного зв`язку і т.і.)».

В період роботи позивача у шахті ім. В.В. Вахрушева з 24.07.1992 по 23.02.1993 діяв Список №1, затверджений Радою Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10, відповідно до розділу І якого «гірничі роботи» значиться « 1010100а а) всі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах».

В період роботи позивача у шахті ім. В.В. Вахрушева з 24.02.1993 по 02.06.1994, у шахті ім. Фрунзе з 02.03.1995 по 15.01.1998 діяв Список №1, затверджений постановою КМУ №162 від 11.03.1994 «Про затвердження писків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», відповідно до розділу І Гірничі роботи якого значиться « 1010100а-а) всі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах».

В період роботи позивача на шахті ім. В.В. Вахрушева з 04.02.1998 по 23.05.2004 діяв Список №1, затверджений постановою КМУ №36 від 16.01.2003 «Про затвердження списків, виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», відповідно до розділу І гірничі роботи якого значиться «1.1а-а) усі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах».

Таким чином, посада, на якій позивач працював у спірні періоди відносить до посад, що передбачені Списком № 1 та дають право на пільгову пенсію.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, позивач працював на шахті ім. В.В. Вахрушева з 04.02.1998 по 23.05.2004 безперервно, проте період з 04.02.1998 по 31.12.1998 та з 01.01.2003 по 31.12.2003 не зараховано до пільгового стажу позивача за Списком №1, в той час, коли період з 01.01.1999 по 31.12.2002 та з 01.01.2004 по 23.05.2004 зараховано до пільгового стажу за Списком №1 за даними персоніфікованого обліку.

В свою чергу, відповідачем при прийнятті спірного рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії не вказано, з яких підстав період з 04.02.1998 по 31.12.1998 та з 01.01.2003 по 31.12.2003 не зараховано до пільгового стажу позивача за Списком №1.

Окрім того, до матеріалів справи надано довідку на підтвердження навчання позивача, в якій зазначено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчався на денному відділенні у Ровенському гірничому технікумі з 01.01.1986 по 08.06.1990, в якій прізвище позивача відповідає даним паспорту громадянина України, викладеними російською мовою.

В свою чергу, відповідач ані у спірному рішенні про відмову у призначенні пенсії, ані у відзиві на позов не наводив відповідних посилань відносно свого висновку, що пільговий стаж позивача за наданими для призначення пенсії документами є недостатнім. При цьому, у даному випадку відповідач повинен був керуватися положеннями ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а також пунктами 1, 2, 17, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, та перевірити наявність пільгового стажу на підставі записів у трудовій книжці, показань свідків, даних, наявних у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, зробити відповідні запити щодо атестації робочих місць тощо.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем не здійснювалась перевірка, яка відноситься до його повноважень, на відповідність дотримання умов, передбачених чинними положеннями Закону для призначення позивачу пенсії на пільгових умовах.

Критерії законності рішення (діяння, тобто управлінського волевиявлення як такого) владного суб`єкта викладені законодавцем у приписах ч.2 ст.2 КАС України і обов`язок доведення факту дотримання цих критеріїв покладений на владного суб`єкта ч.2 ст.77 КАС України.

З положень наведеної норми процесуального закону слідує, що владний суб`єкт повинен доводити обставини фактичної дійсності за стандартом доказування - «поза будь-яким розумним сумнівом», у той час як до приватної особи підлягає застосуванню стандарт доказування - «баланс вірогідностей».

Згідно з ч. 4 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Враховуючи, що відповідачем не здійснювалась перевірка, яка відноситься до його повноважень, на відповідність дотримання умов, передбачених чинними положеннями Закону, для призначення позивачу пенсії на пільгових умовах, тобто відповідачем не виконано всі умови, визначені законом, для прийняття відповідного рішення, колегія суддів зазначає, що у суду відсутні підстави зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до загального трудового стажу період навчання у Ровеньківському гірничому технікумі з 01.09.1986 по 08.06.1990 та до пільгового стажу за списком № 1 наступні періоди роботи: у шахтоуправлінні ім. М.В. Фрунзе з 19.05.1989 по 05.07.1989, з 25.12.1989 по 15.04.1990, у шахті ім. В.В. Вахрушева з 24.07.1992 по 02.06.1994, у шахті ім. Фрунзе з 02.03.1995 по 15.01.1998, у шахті ім. В.В. Вахрушева з 04.02.1998 по 31.12.1998, 01.01.2003 по 31.12.2003 та зобов`язати відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах за списком № 1.

Щодо доводів апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм матеріального права в частині неправильного трактування дискреційних повноважень пенсійного органу, колегія суддів зазначає, що відповідно до норм статті 58 Закону №1058, Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам. З урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення пенсії та визначення підстав, за яких призначається пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні, суд не може зобов`язувати пенсійний орган призначити пенсію, оскільки таке повноваження є виключною компетенцією органів ПФУ.

У цій справі повноваження пенсійного органу є дискреційними, оскільки у разі настання визначених законодавством умов, відповідач зобов`язаний до вчинення конкретних дій - розглянути заяву позивача у встановленому законом порядку, а за умови відповідності заяви та доданих до неї документів вимогам законодавства - прийняти рішення про призначення пенсії. Підставою для відмови у призначенні пенсії позивача можуть бути визначені законом обставини.

Суд зазначає, що такий спосіб захисту, як зобов`язання відповідача прийняти конкретне рішення, як і будь-які інші способи захисту застосовується лише за наявності необхідних підстав, з урахуванням фактичних обставин справи.

При цьому, адміністративний суд, з урахуванням фактичних обставин, зобов`язаний здійснити ефективне поновлення порушених прав, а не лише констатувати факт наявності неправомірних дій.

Для цього адміністративний суд наділений відповідними повноваженнями, зокрема, частиною третьою статті 245 КАС України визначено, що у разі скасування (…) індивідуального акту суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Аналіз зазначених норм, у їх взаємозв`язку зі статтями 2, 5 Кодексу адміністративного судочинства України, свідчить про те, що такі повноваження суд реалізує у разі встановленого факту порушення прав, свобод чи інтересів позивача, що зумовлює необхідність їх відновлення належним способом у тій мірі, у якій вони порушені. Зміст вимог адміністративного позову, як і, відповідно, зміст постанови, має виходити з потреби захисту саме порушених прав, свобод та інтересів у цій сфері.

Однак, як і будь-який інших спосіб захисту, зобов`язання відповідача призначити пенсію, який оформлюється відповідним рішенням, може бути застосовано судом за наявності необхідних та достатніх для цього підстав.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність, у даному випадку, для захисту прав позивача зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.03.2021 щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням висновків суду, викладених у рішенні.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині порушення права позивача на виплату пенсії на пільгових умовах за Списком №1, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідачем не здійснено виплату вказаної пенсії у зв`язку з відмовою у її призначенні на підставі незарахування відповідачем відповідних періодів роботи позивача до пільгового стажу.

Враховуючи, що відповідачем не приймалось рішення про призначення пенсії позивачу, суд приходить до висновку, що право позивача на виплату пенсії не є порушеним, у зв`язку з чим позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача виплачувати пенсію на пільгових умовах за Списком №1 та, відповідно, в частині зобов`язання негайного виконання рішення суду в частині присудження виплат позивачу пенсії у межах суми за один місяць, не підлягають задоволенню з огляду на приписи ст.2 КАС України, оскільки заявлені на майбутнє.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.12.2021 по справі № 520/15452/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.А. Калиновський
Судді О.М. Мінаєва З.О. Кононенко