Справа № 279/87/22
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2022-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 279/87/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Коваленко В.П.

Суддя-доповідач - Шидловський В.Б.

06 вересня 2022 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Курка О. П. Боровицького О. А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 30 червня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження по справі,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом у якому просив визнати протиправними та скасувати постанови у справах про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, посилаючись на те, що інспекторами відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті були винесені постанови серії ВМ №00003174 від 14.12.2021 року; ВМ №00003233 від 14.12.2021 року; ВМ №00002895 від 14.12.2021 року; ВМ №00002763 від 10.12.2021 року; ВМ №00002305 від 08.12.2021 року; ВМ №00003171 від 14.12.2021 року; ВМ №00002235 від 08.12.2021 року; ВМ №00003176 від 14.12.2021 року; ВМ №00003219 від 14.12.2021 року; ВМ №00002294 від 08.12.2021 року; ВМ №00002285 від 08.12.2021 року про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу за вчинення адміністративних правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 132-1 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог, зазначив, що вважає незрозумілим та хибним розмір перевищення навантаження визначений у відсотках, що вказаний у оскаржуваних постановах. Процентне перевищення нормативного навантаження, зазначене в постановах не відповідає зазначеному розміру перевищення навантаження визначеному в тонах, оскаржувані постанови не містять інформації про результати зважування, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги, тобто не зрозуміло від яких показників маси відштовхувалася уповноважена особа під час винесення оскаржуваних постанов. Вище зазначені постанови не відповідають вимогам норм Кодексу України про адміністративні правопорушення та Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті затверджена Наказом Мініфраструктури №512 від 27.09.2021 року , а тому вважає, постанови по справі про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України винесені інспекторами відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті протиправними, необгрунтованими, винесені за відсутністю факту порушення, на основі недостовірних даних та таких, що підлягають скасуванню. За змістом оскаржуваних постанов відповідальна особа нібито допустила рух транспортних засобів із перевищенням нормативних параметрів зазначених у п.22.5 Правил дорожнього руху України , а саме: перевищення загальної маси транспортного засобу на певне відсоткове значення, що складає за змістом постанов становить певну кількість тон, та маси навантаження на строєні осі транспортного засобу. Транспортні засоби DAF FT XF 105.460, д.н.з. НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 згідно копій свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу: спеціалізований сідловий тягяч - Е, належить на праві власності ТОВ «УкрПетроліумГруп», код ЄДРПОУ- 36788590. Згідно з Договором найму (оренди) транспортного засобу №1 від 15.05.2020 року, транспортні засоби DAF FT XF 105.460, були передані в тимчасове платне користування ПП «Укрпалетсистем» (). У процесі здійснення господарської діяльності, транспортні засоби DAF FT XF 105.460 нібито порушили вимоги п.22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306, зі змісту постанов не вбачається можливим з`ясувати на основі чого уповноважена особа прийшла до висновку про перевищення навантаження на строєні осі транспортного засобу з урахуванням похибки 2% від загальної маси транспортного засобу, тому просимо Відповідача надати відповідні математичні розрахунки перевищення навантаження на строєні осі транспортного засобу визначені у відсотках, що були вказані у оскаржуваних постановах. Розмір перевищення навантаження визначений у відсотках, що вказаний у оскаржуваних постановах є незрозумілим та хибним. Процентне перевищення нормативного навантаження, зазначене в постановах не відповідає зазначеному розміру перевищення навантаження визначеному в тонах. Також оскаржувані постанови містять масу перевищення вагової норми та її відсоток, тобто величину, що підлягає обчисленню шляхом порівняння граничної допустимої фактичної маси типу транспортного засобу з інформацією про фактичну масу транспортного засобу в момент зважування, однак відповідачем не обґрунтовано дане обчислення.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 30 червня 2022 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, також неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що підставою для накладення на позивача штрафу відповідно до оскаржуваної постанови слугувало перевищення встановлених законодавством України габаритно-вагових норм від 5 % до 10% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу.

04.12.2021 о 15 год 06 хв., за адресою М-07, Київ-Ковель-Яготин, км 62+879, технічним засобом автоматичної фіксації WIM-6,6 був зафіксований транспортний засіб DAF FT XF 105.460, д.н.з. НОМЕР_5 , власником якого є ТОВ «Укрпетроліумгруп» (директор Семеній Вячеслав Іванович) із перевищенням вагових параметрів, зазначених у п.22.5 Правил дорожнього руху України, - загальної маси транспортного засобу на 17,9 % (12,425 тон) та навантаження на строєні осі транспортного засобу на 29,3 % (11,888 тон), на дане порушення було винесено постанову про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії ВМ №00002235 від 08.12.2021, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 34 000,00 грн.

Аналогічні порушення були зафіксовані на інших пунктах автоматичної фіксації порушень щодо транспортних засобів, належних юридичній особі, керівником якої є позивач, в результаті чого винесені постанови про адміністративні правопорушення: серії ВМ №00002285 від 08.12.2021 (технічний засіб WIM-3, 3); серії ВМ № 00002294 від 08.12.2021 (технічний засіб WIM-6, 6); серії ВМ № 00002305 від 08.12.2021 (технічний засіб WIM-6, 6); серії ВМ № 00002763 від 10.12.2021 (технічний засіб WIi^f-2, 2); серії ВМ № 00002895 від 14.12.2021 (технічний засіб WIM-6, 6); серії ВМ № 00003171 від 14.12.2021 (технічний засіб WAGA-WIM, 35, зав № 7); серії ВМ № 00003174 від 14.12.2021 (технічний засіб WIM-3, 3); серії ВМ № 00003176 від 14.12.2021 (технічний засіб WIM-6, 6); серії ВМ № 00003219 від 14.12.2021 (технічний засіб WIM-2, 2); серії ВМ № 00003233 від 14.12.2021 (технічний засіб WIM-2, 2).

Відповідальність за вищевказані правопорушення передбачена ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції стосовно правомірності винесення відповідачем спірної постанови, колегія суддів зазначає наступне.

Так, згідно вимог статті 14 Закону України Про дорожній рух, учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Визначення поняття великовагових та великогабаритних транспортних засобів міститься у постанові Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 р. №879 Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування, зокрема це транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 ПДР.

Згідно з частиною другою статті 29 Закону України Про дорожній рух, з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30 (далі - Правила №30), рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 ПДР України на 2% (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Приписами пункту 3 Правил №30 передбачено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у п. 22.5 ПДР України.

Пунктом 22.1 розділу 22 Перевезення вантажу ПДР встановлюється, що маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.

Разом з тим, пунктом 22.5 ПДР встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Таким чином, пунктом 22.5 ПДР передбачені обмеження як вагових так і габаритних параметрів транспортних засобів та їх составів.

При цьому, стаття 132-1 КУпАП визначає відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами.

Водночас, частиною другою статті 132-1 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами у виді штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 %, але не більше 20 %; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 %, але не більше 30 %; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 %.

Відповідно до п.п.2, 16 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 №1174, посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли, тобто упорядковану сукупність відомостей про: транспортний засіб; відповідальну особу, визначену статтею 14-3 КУпАП; наявність/відсутність документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, або дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні; метаданих, сформованих автоматичним пунктом.

Згідно ст.14-3 КУпАП адміністративну відповідальність несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Тобто, під час розгляду справи посадова особа Укртрансбезпеки використовує, зокрема, відомості з Єдиного державного реєстру транспортних засобів.

Також слід зазначити, що постановою Кабінету Міністрів України від 14 листопада 2018 року №1197 затверджено Порядок внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, відповідно до пунктів 3, 21 яких підставами для внесення до Реєстру відомостей про належного користувача є: визначення належного користувача безпосередньо власником транспортного засобу у зв`язку з передачею фізичній особі транспортного засобу в користування; визначення керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним, свого працівника належним користувачем; оформлення на фізичну особу нотаріально посвідченої довіреності на право користування транспортним засобом; користування фізичною особою транспортним засобом на підставі договору оренди (найму, позички); користування фізичною або юридичною особою транспортним засобом на підставі договору фінансового або оперативного лізингу; оформлення на фізичну особу, щодо якої вносяться відомості як про належного користувача, тимчасового реєстраційного талона. Внесення до Реєстру відомостей про належного користувача, якого визначив безпосередньо власник транспортного засобу, здійснюється у сервісному центрі МВС у присутності власника транспортного засобу (його представника за довіреністю) та належного користувача.

Таким чином, саме з ініціативи позивача вносяться до реєстру відомості про належного користувача транспортного засобу. Так, дійсно, в матеріалах справи присутні докази про те, що відповідно до договору оренди від 15.05.2020 року транспортні засоби DAF FT XF 105.460, д.н.з. НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 перебувають у користуванні ПП Укрпалетсистем. Однак, як встановлено судом першої інстанції, дані автомобілі належать позивачу ТОВ «УкрПетроліумГруп», (директор Семеній Вячеслав Іванович). При цьому, позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він звертався до сервісного центру МВС про реєстрацію належного користувача даного автомобіля, і що така реєстрація не відбулася з вини суб`єкта реєстрації.

Крім того, частиною другою статті 14-1 КУпАП визначено, що за наявності обставин, які свідчать про вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, іншою особою, власник (співвласник) транспортного засобу може протягом десяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу повідомити про відповідні обставини (транспортний засіб знаходився у володінні чи користуванні іншої особи, вибув з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб тощо) орган (посадову особу), що виніс постанову про накладення адміністративного стягнення. На період з`ясування та перевірки цих обставин виконання постанови про накладення адміністративного стягнення зупиняється до моменту встановлення особи, яка вчинила це правопорушення.

Натомість, позивачем не було надано жодних доказів, які підтверджували б відповідне звернення до відповідача та повідомлення ним таких обставин.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про помилковість доводів позивача про те, що оскаржувана постанова має бути скасована з тих підстав, що транспортний засіб перебував у користуванні ПП Укрпалетсистем, оскільки сам позивач належним чином не зареєстрував право користування транспортним засобом іншим суб`єктом господарювання, а також не дотримався вимог статті 14-1 КУпАП.

При цьому встановлено, що габаритно-ваговий контроль проводився у пункті автоматичного комплексу габаритно-вагового контролю, який розміщений на автомобільній дорозі М-07, Київ-Ковель-Яготин, км 62+879, технічним засобом автоматичної фіксації WIM-6,6

Зокрема, представником відповідача надані експертний висновок, який свідчить про те, що комплекс "Інформаційно-телекомунікаційна система (ІТС) "Автоматизована система зважування ТЗ в русі (WІМ)" відповідає вимогам нормативних документів із технічного захисту інформації в обсязі функцій, зазначених у документі "Комплекс "Інформаційно-телекомунікаційна система (ІТС) "Автоматизована система зважування ТЗ в русі (WІМ)", технічні вимоги за критеріями технічного захисту інформації. Сертифікат перевірки типу від 17.06.2020, чинний до 16.06.2030.

Так, подія та склад адміністративного правопорушення, які є обов"язковими умовами для притягнення особи до адміністративної відповідальності, належним чином встановлені та відображені в оскаржуваних постановах, а також підтверджуються: 1) фотографіями транспортного засобу та державних номерних знаків, здійсненими у момент фіксації транспортного засобу в момент проїзду через автоматичний пункт; 2) відеозаписом руху транспортного засобу через автоматичний пункт.

Вказані докази також містяться на офіційному веб-сайті Укртрансбезпеки у мережі Інтернет за наступним посиланням: htths://wim.dsbt.gov.ua/r/a/BM00002235/ та ін. (відповідно до номеру постанови), яке зазначене в оскаржуваній постанові з ідентифікатором доступу.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Законодавцем чітко передбачено критичну похибку в розмірі 2%, що дозволяє враховувати специфіку вантажу. У даній справі перевищення навантаження становить більше 2%.

Разом з цим, колегія суддів зауважує, що в контексті п.22.5 Правил дорожнього руху перевізник, зважаючи на особливості та характер вантажу, зобов`язаний обрати вагу, яка водночас не перевищуватиме як повну масу транспортного засобу, так і навантаження на осі.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного суду у складі Касаційного адміністративного суду №803/1540/16 від 24.07.2019.

Слід також зазначити, що з метою збереження автомобільних доріг від руйнування через значні навантаження на дорожнє покриття, встановлено заборону перевезення подільних вантажів транспортними засобами та їх составами, що перевищують вказані параметри фактичної маси та навантаження на вісь (осі). У разі перевезення подільних вантажів вагові параметри не повинні перевищувати вищезазначені межі, а якщо останні мають більші значення, то видача дозволів на участь у дорожньому расі транспортних засобів, вагові та габаритні параметри яких перевищують нормативні, також не допускається.

Колегія суддів зазначає, що перевищення нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР було встановлено із врахуванням вимірів із урахуванням похибки вагових та габаритних параметрів зазначеного вище транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортного засобу на ділянці автомобільної дороги.

Відсоткове значення перевищення максимально допустимої маси транспортних засобів отримується з врахуванням допустимої похибки вимірювального вагового комплексу, яка складає до 10% щодо визначення загальної маси транспортного засобу та 16% щодо навантаження на осі.

На прикладі постанови ВМ № 00002235.

Враховуючи можливу максимально дозволену похибку автоматичного комплексу габаритно-вагового контролю, відсоткове перевищення загальної маси транспортного засобу здійснюється за формулою:

М факт - М макс - 10%*М факт

-------------------------------------------- х 100%

М макс

де М факт - фактична маса транспортного засобу, зафіксована в автоматичному режимі;

М макс - максимально допустима п.22.5 Правил загальна маса транспортного засобу;

Тобто, фактично зафіксована загальна маса транспортного засобу автоматичним комплексом габаритно-вагового контролю складала 49 221 кг замість 40 000 кг дозволених.

Отже розрахунок відсоткового перевищення загальної маси виглядає так:

(52425-40000-10%*52425)/40000)*100 = 7182 кг (перевищення з урахуванням максимальної похибки в обидві сторони)/40000*100=17,9%.

Розрахунок навантаження на строєні осі.

(33888-22000-16%*33888)/22000)*100%=6466 (перевищення з урахуванням максимальної похибки в обидві сторони)/22000*100=29,3%.

Розмір відсотків 17,9% (маса) та 29,3% (навантаження на осі), отримані в результаті даних розрахунків, відповідають зазначеному у постанові.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Статтею 283 КУпАП встановлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Водночас механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначений Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою КМУ від 27.12.2019 № 1174 (далі - Порядок № 1174).

Так, відповідно до п. 17 Порядку № 1174 у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи (п. 12 Порядку №1174).

Враховуючи вищенаведені положення закону та з урахуванням того, що згідно п. 4 Порядку №1174 основними функціями системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, є в тому числі, автоматизований аналіз метаданих та інформаційних файлів, отриманих від автоматичних пунктів та автоматизоване формування проекту постанови про адміністративне правопорушення, - зміст спірної постанови відображає усі істотні ознаки складу адміністративного правопорушення.

При цьому встановлено, що постанова підписана шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису.

Доказів порушень порядку розгляду справи, передбаченого ст.279-5 КУпАП позивач не надав.

Щодо посилань апелянта на відсутність методики зважування щодо сипучих вантажів, що можуть переміщуватись під час руху, колегія суддів зазначає наступне.

Так, у Порядку № 1174, який є єдиним нормативно-правовим актом, що визначає механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті а автоматичному режимі, відсутні жодні посилання на методику визначення загальної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу. А Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879, який передбачає застосування певної методики при визначенні вагових параметрів транспорту, не поширюється на спірні правовідносини, оскільки його дія не застосовується під час габаритно-вагового контролю на автоматичних пунктах (п.1 Порядку №869).

Відповідно до п.12.5 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363, для транспортування вантаж треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова, волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

В контексті п.22.5 ПДР перевізник, зважаючи на особливості та характер вантажу, зобов"язаний обрати вагу, яка не перевищуватиме як повну масу транспортного засобу, так і навантаження на осі.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду № 803/1540/16 від 24.07.2019.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до діючого законодавства, адміністративне стягнення накладено органом, який має на це повноваження та в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП, підстав для скасування постанови суд не встановив, а отже в позові необхідно відмовити.

Відповідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Отже, ст.2 КАС України та ч.4 ст.242 КАС України вказують, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Доводи викладені в апеляційній скарзі висновків суду першої інстанції не спростовують.

За змістом частини першої статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 30 червня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Курко О. П. Боровицький О. А.