Справа № 760/13469/20
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2022-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2022 року м. Київ № 760/13469/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Келеберди В.І., розглянувши у письмовому порядку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого органу міста Києві Бердара Миколи Миколайовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 , про визнання протиправними та скасування постанов, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва зі скаргою та просила:

- скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бердара Миколи Миколайовича від 21 червня 2018 року про накладення штрафу за невиконання рішення суду без поважних причин;

- скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бердара Миколи Миколайовича від 09 липня 2018 року про накладення штрафу за невиконання рішення суду без поважних причин;

- зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бердара Миколи Миколайовича відізвати повідомлення до Шевченківського УП ГУ НП в місті Києві про вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення за ознаками статті 382 КК України.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 29.06.2021 скаргу задоволено.

Визнано неправомірною та зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бердара Миколу Миколайовича скасувати постанову від 21 червня 2018 року у виконавчому провадженні № 56547909 про накладення штрафу на ОСОБА_1 за невиконання рішення суду без поважних причин.

Визнано неправомірною та зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бердара Миколу Миколайовича скасувати постанову від 09 липня 2018 року у виконавчому провадженні № 56547909 про накладення штрафу на ОСОБА_1 за невиконання рішення суду без поважних причин.

Зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бердара Миколу Миколайовича відізвати повідомлення до Шевченківського УП ГУ НП в місті Києві про вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення за ознаками статті 382 КК України.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 31 липня 2021 року представник стягувача подала апеляційну скаргу

Постановою Київського апеляційного суду від 11.11.2021 апеляційну скаргу представника стягувача задоволено частково, ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 29 червня 2021 року скасовано, провадження у цивільній справі за скаргою закрито.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 15.11.2021 передано цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бердара Миколи Миколайовича до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.12.2021 відкрито провадження в справі та призначено судове засідання.

Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 .

Також, ухвалою суду витребувано у відповідача завірені належним чином матеріали ВП № 46547909.

22.12.2021 до суду від третьої особи надійшли письмові пояснення.

10.02.2022 від відповідача надійшли пояснення, в яких останній, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, вказує на те, що виконавець не повинен пересвідчуватися в отриманні боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження, оскільки це суперечить ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження». Оскаржувані постанови прийняті без порушень вимог закону, а тому, не підлягають скасуванню.

10.02.2022 у судовому засіданні суд ухвалив завершити розгляд справи в порядку письмового провадження.

Вивчивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за необхідне звернути увагу на таке.

В обґрунтування вимог позивач зазначала, що 27 жовтня 2014 року, близько 10 години 20 хвилин, в м. Києві на перехресті бульвару Чоколівський та вулиці Уманська, ОСОБА_2 , рухаючись автомобілем марки «Фольксваген», при поданні сигналу світлофором, що забороняє рух, не зупинився перед розміткою 1.12, виїхав на перехрестя та здійснив зіткнення з автомобілем марки «Тойота», під її керуванням, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 8.7.3 (е). 8.10 Правил дорожнього руху.

Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 25 грудня 2014 року, яка була залишена без змін постановою Апеляційного суду м. Києва від 03 лютого 2015 року ОСОБА_2 , визнано винним за статтею 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень в дохід держави.

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 03 лютого 2016 року її позов було задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на її користь 152184 гривень 66 копійок майнової шкоди, 1500 гривень на відшкодування моральної шкоди, 960 гривень витрат ні магнітно-резонансну томографію, 1500 гривень витрат на проведення звіту про визначення вартості матеріального збитку автомобіля та 1790 гривень 05 копійок судового збору. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 12 квітня 2016 року рішення Солом`янського районного суду м. Києві від 3 лютого 2016 року в частині відшкодування моральної шкоди змінено, збільшено розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 на її користь з 1500 гривень до 5000 гривень. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

10 травня 2016 року, старшим державним виконавцем Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Черкасовим Є.В. відкрито виконавче провадження № 51039877 про стягнення з ОСОБА_2 на її користь загального боргу у відшкодування шкоди в сумі 161434 гривень 71 копійок.

21 червня 2018 року державним виконавцем Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві виконавче провадження № 51039877 закрито у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду.

04 червня 2018 року Солом`янським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист № 760/5062/15-ц, яким її було зобов`язано після сплати ОСОБА_2 коштів на відшкодування майнової шкоди передати ОСОБА_2 пошкоджений автомобіль марки «Toyota Yaris», 2006 року випуску.

06 червня 2018 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Бердар М.M. було відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 760/5062/15-ц.

21 червня 2018 року приватним виконавцем Бердар М.М. була винесена постанова про накладання на неї штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення суду, що зобов`язує боржника виконати певну дію.

09 липня 2018 року приватним виконавцем Бердар М.М. була винесена постанова про накладання на неї штрафу у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, за повторне невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення суду, що зобов`язує боржника виконати певну дію.

10 липня 2018 року приватним виконавцем Бердар М.М. було направлено повідомлення до Шевченківського управління поліції міста Києва про вчинення нею кримінального правопорушення за ознаками частини 1 статті 382 КК України.

21 квітня 2019 року державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції Ковальчуком Д.О. була винесена постанова про звернення стягнення на її заробітну плату.

Позивач посилається на те, що у період з 06 червня 2018 року по 18 вересня 2018 року жодних постанов державних чи приватних виконавців про відкриття або закриття виконавчих проваджень вона не отримувала, у тому числі, не отримувала постанов приватного виконавця Бердара М.М. про відкриття виконавчого провадження та двох постанов про накладання на неї штрафу за невиконання рішення суду без поважних причин. Вказує на те, що вона отримала копію постанови про відкриття виконавчого провадження № 56547909 лише 18 вересня 2018 року в офісі приватного виконавця Бердара М.М. Про існування двох постанов про накладання штрафу за невиконання рішення суду без поважних причин вона нічого не знала.

З огляду на викладене, позивач просить суд скасувати постанову приватного виконавця Бендара М.М. від 21 червня 2018 року про накладення штрафу за невиконання рішеня суду без поважних причин, скасувати постанову приватного виконавця Бердара М.М. від 09 липня 2018 року про повторне накладення штрафу за невиконання рішення суду без поважних причин. Зобов`язати приватного виконавця Бердара М.М. відізвати повідомлення до Шевченківського управління поліції м.Києва про вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення за ознаками статті 382 КК України.

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне звернути увагу на таке.

Спеціальним Законом, що здійснює регулювання правовідносин, які склалися в процесі судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів є Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06. 2016 (далі - Закон № 1404-VIII).

Частиною першою статті 13 Закону № 1404-VIII, передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно частини першої статті 18 Закону № 1404-VІІІ, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Нормами частини третьої статті 18 Закону № 1404-VІІІ, передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Згідно частин першої-другої статті 63 Закону № 1404-VІІІ, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Суд акцентує увагу на тому, що статтею 75 Закону № 1404-VІІІ, визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Тож, з наведеного слідує, що постанова про накладення штрафу виноситься виконавцем стосовно боржника, у разі невиконання без поважних причин останнім рішення суду, а тому, вирішуючи питання про накладення штрафу, виконавець повинен був встановити дві обставини: 1) факт виконання чи невиконання рішення; 2) у випадку невиконання рішення встановити причини невиконання.

Суд вважає, що лише дійшовши висновку про відсутність поважних причин, виконавець вправі накласти штраф на боржника. Встановлення таких обставин здійснюється шляхом виконання виконавцем своїх обов`язків та реалізації прав, передбачених статтею 18 Закону №1404-VIII, а також дотриманням сторонами виконавчого провадження своїх обов`язків.

З аналізу вищевикладених приписів Закону України «Про виконавче провадження» слідує, що виконавцю надані повноваження щодо накладення стягнення у вигляді штрафу, проте постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише при умові, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати судове рішення, проте, не зробив цього.

Так, даючи оцінку тому чи правомірно на боржника наклали штраф за невиконання/повторне невиконання судового рішення, слід з`ясувати часові рамки, в межах яких боржник мав вчинити певні дії (за виконавчим листом) і в чому причина невиконання судового рішення у відведений йому строк. У цьому зв`язку варто зауважити, що сам факт невиконання судового рішення у визначений строк без з`ясування і оцінки причин цього невиконання, сам по собі не може вважатися підставою для відповідальності боржника відповідно до статті 75 Закону України «Про виконавче провадження».

Сама по собі поважність причин невиконання судового рішення оцінюється у кожному конкретному випадку через призму того, наскільки це (об`єктивно) перешкодило виконати судове рішення. Поважними в розумінні Закону України «Про виконавче провадження», можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення, боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Частина 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», передбачає, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

З матеріалів виконавчого провадження № 56547909 вбачається, що відповідачем направлено постанову про відкриття виконавчого провадження від 06.06.2018 на вказану у виконавчому документі адресу боржника саме рекомендованим з повідомленням листом, однак, поштові повідомлення, направлені приватним виконавцем на адресу боржника ОСОБА_1 повернуто з відміткою «за закінченням строку зберігання».

Тож, відповідачем було дотримано приписи ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження».

Однак, задля встановлення причин поважності невиконання рішення суду у встановлений виконавцем строк, слід наголосити на тому, що у матеріалах виконавчого провадження № 56547909, відсутні докази повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження та надання йому строку 10 днів для добровільного виконання рішення Солом`янського районного суду міста Києва.

Відповідно до змісту наведених норм, сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є достатньою підставою, з якою законодавець пов`язує накладення штрафу на боржника.

Боржник повинен бути належним чином повідомлений про відкриття виконавчого провадження. Підставою для накладення штрафу, є невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення суду.

Таким чином, виконавець повинен не лише направити боржнику копію постанови про відкриття виконавчого провадження, але й встановити факт отримання боржником копії цієї постанови, якою встановлено строк для добровільного виконання рішення суду. У разі з`ясування факту неодержання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження, виконавець не вправі накладати штраф на боржника за невиконання рішення у визначений у постанові про відкриття виконавчого провадження строк.

За відсутності доказів про отримання/обізнаність боржником про відкриття виконавчого провадження, неможливо встановити невиконання рішення суду без поважних причин, адже вказане пов`язується зі спином строку на добровільне виконання рішення суду, за умови обізнаності боржника про надання такого строку.

Учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. (ч. 1 ст. 287 КАС України)

За наслідком розгляду даного спору, суд дійшов висновку про неправомірність винесення приватним виконавцем постанов про накладення штрафу на позивача за невиконання рішення суду без поважних причин. Позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

У частині позову про зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бердара Миколи Миколайовича відізвати повідомлення до Шевченківського УП ГУ НП в місті Києві про вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення за ознаками статті 382 КК України, суд вважає, що така вимога задоволенню не підлягає, оскільки в силу норм ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», повідомлення про вчинення боржником у виконавчому провадженні кримінального правопорушення за ознаками статті 382 КК України, нерозривно пов`язується з встановленням факту повторного невиконання боржником без поважних причин рішення суду, при цьому, у даному випадку, судом задоволено позовні вимоги в частині визнання протиправними та скасування постанов відповідача про накладення штрафу за невиконання рішення суду, з огляду на що, і повідомлення до правоохоронних органів не створює для позивача відповідних наслідків.

Згідно із ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з системного аналізу положень законодавства України, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги, у даному випадку, є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача, у відповідності до норм ч. 1 ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 139, 242 - 246, 255, 287 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого органу міста Києві Бердара Миколи Миколайовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 , про визнання протиправними та скасування постанов, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бердара Миколи Миколайовича від 21 червня 2018 року про накладення на ОСОБА_1 штрафу за невиконання рішення суду без поважних причин.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бердара Миколи Миколайовича від 09 липня 2018 року про накладення на ОСОБА_1 штрафу за невиконання рішення суду без поважних причин.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Приватного виконавця виконавчого органу міста Києві Бердара Миколи Миколайовича на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 908 грн. (дев`ятсот вісім гривень)

За приписами статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Порядок та строки подання апеляційної скарги врегульовано приписами статей 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Приватний виконавець виконавчого органу міста Києві Бердар Микола Миколайович ( АДРЕСА_2 ).

Суддя В.І. Келеберда