Справа № 520/6370/22
Суддя: Білова О.В.
Дата ухвалення: 2022-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

07 вересня 2022 року № 520/6370/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Білової О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про розгляд подання про призначення пенсії за вислугу років, передбаченої Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», від Управління служби безпеки України в Одеській області ОСОБА_1 від 15.07.2022;

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням вислуги років 25 років 11 місяців 03 днів з моменту звільнення, тобто з 30 квітня 2021 р., а також здійснити нарахування та виплату пенсії.

Ухвалою судді від 13.08.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі. Ухвала суду та позовна заява з додатками доставлені у кабінет електронного суду відповідача та отримані ним, що підтверджується довідкою про доставку документа в кабінет електронного суду, наявною у матеріалах справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 01 червня 2021 року наказом Голови служби безпеки України від 30 квітня 2021р. № 578-ОС/дск ОСОБА_1 було звільнено з військової служби за підпунктом а пункту 61, підпунктом г (у зв`язку зі скороченням штатів або проведення організаційних заходів у разі неможливості їх використання на військовій службі), пункту 2 частини п`ятої статті 26 закону України Про військовий обов`язок і військову службу в запас Служби безпеки України. Згідно з Витягом з наказу №254-ОС/дск від 01.06.2021, виданим Управлінням Служби безпеки України в Одеській області, вислуга років позивача станом на 01.06.2021 становить 25 років 11 місяців 3 дні, з яких: 21 рік 10 місяців 17 днів - вислуга в календарному обчисленні, 04 роки 00 місяців 16 днів - вислуга років на пільгових умовах. Позивач зазначає, що вказаний розрахунок вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, підтверджений рішенням суду та узгоджується з висновками Верховного Суду. Однак відповідачем після отримання пакету документів для призначення пенсії від уповноваженого органу протиправно відмовлено в задоволенні заяви позивача.

Відповідач правом подання відзиву не скористався, клопотання про продовження строку на подання відзиву до суду не направив.

Згідно з положеннями ч.4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини.

Згідно з наказом Голови служби безпеки України від 30 квітня 2021 р. №578-ОС/дск позивача полковника ОСОБА_1 було звільнено з військової служби за підпунктом а пункту 61, підпунктом г (у зв`язку зі скороченням штатів або проведення організаційних заходів у разі неможливості їх використання на військовій службі), пункту 2 частини п`ятої статті 26 закону України Про військовий обов`язок і військову службу у запас Служби безпеки України.

Згідно з Витягом з наказу №254-ОС/дск від 01.06.2021, виданого Управлінням Служби безпеки України в Одеській області, про виключення позивача зі списків особового складу, календарна вислуга років ОСОБА_1 станом на 01.06.2021 становить 21 рік 10 місяців 17 днів.

У довідці від 18.06.2021 №65/14/сп-236, виданій Управлінням Служби безпеки України в Одеській області, зазначено, що під час проходження військової служби ОСОБА_1 в періоди з 01.08.2004 по 27.06.2007, з 18.08.2007 по 09.11.2007, з 10.06.2010 по 22.11.2014 проходив військову службу у підрозділах спеціального призначення СБ України, в яких у відповідності до діючих нормативно-правових актів СБ України вислуга років обчислюється в розрахунку один місяць за півтора місяці та складає 3 роки 09 місяців 18 днів. Крім того, в період з 03.07.2017 по 17.08.2017 залучався до проведення антитерористичної операції, під час якої вислуга років обчислюється в розрахунку один місяць за три місяця та складає 02 місяці 28 днів.

Позивач звернувся до Управління СБУ в Одеській області із заявою від 28.08.2021 про направлення заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії за вислугою років до відповідного підрозділу пенсійного фонду України та зазначив, що наявність необхідного стажу, з урахуванням пільгової вислуги, підтверджується довідкою Управління СБ України в Одеській області №65/14/сп-236 від 18.06.2021, згідно якої календарна та пільгова вислуга в сукупності становить 25 років 11 місяців 3 дні. Вказана заява не була реалізована через різний підхід до обчислення вислуги років позивача, яка діє йому право на призначення пенсії.

Так, позивач, вважаючи безпідставним неврахування Управлінням Служби безпеки України в Одеській області для призначення пенсії вислуги років у підрозділах спеціального призначення Служби безпеки України та залучення до проведення антитерористичної операції, а врахування лише календарної вислуги років, звернувся з позовом до суду.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25.10.2021 у справі № 520/13486/21 визнано протиправними дії Управління СБУ в Одеській області щодо відмови в оформленні та направленні необхідних документів до органу Пенсійного фонду для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, відповідно до статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. Зобов`язано Управління СБУ в Одеській області оформити та направити необхідні документи до відповідного органу Пенсійного фонду для призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб із зарахуванням до вислуги років для призначення такої пенсії часу проходження військової служби у підрозділах по боротьбі з корупцією та організований злочинністю Служби безпеки України (з 01.08.2004 по 27.06.2007 включно, з 18.08.2007 по 09.11.2007, з 10.06.2010 по 28.08.2014) на пільгових умовах - один місяць служби за півтора місяці, та час залучення до проведення антитерористичної операції (з 03.07.2017 по 17.08.2017 включно) на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.

Задовольняючи позов у вказаній частині, враховуючи правовий висновок, наведений у постанові об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 03.03.2021 у справі 805/3923/18-а та постанови Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14.04.2021 у справі №480/4241/18, суд виходив з того, що оскільки відповідно до пункту 12 Порядку №3-1 позивач фактично звернувся до Управління із заявою про призначення пенсії, то Управління СБУ в Одеській області повинно оформити та направити необхідні документи для призначення пенсії позивачу до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи, оскільки на момент звільнення позивача Верховним судом викладено висновок, що для вирішення питання про призначення пенсії враховується вислуга, обрахована у пільговому обчисленні, а не лише в календарному обчисленні.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлено, що заява про призначення пенсії за вислугу років особам, звільненим зі служби відповідно до абз. 1 п. 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затвердженим постановою Правління ПФУ від 30.01.2007 №3-1 (далі - Порядок №3-1), ОСОБА_1 була подана 28.08.2021 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області через уповноважений структурний підрозділ Служби безпеки України.

На виконання вимог рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.10.2021 по справі № 520/13486/21 відповідно до п. 12 Порядку №3-1 уповноважений структурний підрозділ СБ України оформив необхідні документи та подання про призначення пенсії від 05.07.2022, до якого долучив вказану вище заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за вислугу років від 28.08.2021 і направив до органу, шо призначає пенсії за місцем проживання особи відповідачу у справі.

Рішенням Управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про розгляд подання про призначення пенсії за вислугу років, передбаченої Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», від Управління служби безпеки України в Одеській області ОСОБА_1 від 15.07.2022 відмовлено останньому в призначенні пенсії.

Аргументуючи своє Рішення, відповідач зазначив, що згідно з поданими матеріалами ОСОБА_1 було звільнено зі служби 01.06.2021 в запас за п.п. «а» п. 61 (у зв`язку із скороченням штатів або проведення організаційних заходів). Вислуга років у календарному обчисленні становить: 21 рік 10 місяців 03 дні (у пільговому обчисленні: 04 роки 00 місяців 6 днів), що не відповідає вимогам ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Позивач вважає вказане рішення протиправним та звернувся до суду з даним позовом.

При наданні оцінки правомірності спірного рішення відповідача, суд виходить з такого.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закон №2262-XII.

Відповідно до п. "а" ст. 12 Закону №2262-XII пенсія за вислугу років призначається: а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у п. "б"-"д", "ж" ст. 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у ч. 3 ст. 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше. До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у ч. 2 ст. 17 цього Закону.

Порядок призначення пенсій врегульований розділом VI Закону №2262-XII.

Так, за приписами ст.48 Закону №2262-XII заява про призначення пенсії згідно з цим Законом подається до територіального органу Пенсійного фонду України або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади та Службою зовнішньої розвідки. При цьому днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу Пенсійного фонду України письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, заявнику роз`яснюється, які документи він повинен надати додатково. При наданні ним цих документів до закінчення тримісячного терміну з дня отримання роз`яснення днем звернення за призначенням пенсії вважається день подання заяви або дата відправлення документів поштою, зазначені в частині першій цієї статті.

Згідно зі статтею 49 Закону №2262-XII пенсію згідно з цим Законом призначають органи Пенсійного фонду України. Документи про призначення пенсії розглядає орган Пенсійного фонду України і не пізніше ніж у 10-денний строк з дня їх надходження приймає рішення про призначення або про відмову в призначенні пенсії. Документом, який підтверджує призначення пенсії, є пенсійне посвідчення, що видається органом Пенсійного фонду України. Повідомлення про відмову в призначенні пенсії із зазначенням причини орган Пенсійного фонду України видає (надсилає) заявникові не пізніше ніж протягом 5 днів після прийняття відповідного рішення.

За нормами частини 1 статті 50 Закону №2262-XII пенсії відповідно до цього Закону призначаються:

б) особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом відповідно до пунктів "а", "в" статті 12 цього Закону, - з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення, а членам сімей зазначених осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, а також пенсіонерів з їх числа - з дня смерті годувальника, але не раніше того дня, по який йому сплачено грошове забезпечення або пенсію, крім випадків призначення їм пенсій з більш пізніх строків.

Відповідно до абз. 1 п. 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (Порядок № 3-1) заяви про призначення пенсії за вислугу років особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із зазначеним вище Законом, подаються цими особами до головних управлінь ПФУ в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи).

Згідно з абз. 1 п. 1 Порядку №3-1 міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи).

Пунктом 12 вказаного Порядку №3-1 передбачено, що уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи. Уповноважений структурний підрозділ надає допомогу особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії. У разі, якщо підготовлені не всі необхідні для призначення пенсії документи, подаються наявні документи, а документи, яких не вистачає, подаються додатково в строки, визначені п. 6 цього Порядку.

При цьому, суд звертає увагу, що саме уповноважені структурні підрозділи здійснюють перевірку поданих звільненими зі служби особами заяв про призначення їм пенсії, здійснюють обчислення вислуги років для призначення пенсії та встановлюють наявність підстав для її призначення. Після цього такий орган законодавчо наділений компетенцією направити подання про призначення пенсії за вислугу років до територіального органу ПФУ або відмовити у такому поданні.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі №537/1980/16-а.

Судом встановлено, що позивачу було відмовлено у направленні до уповноваженого структурного підрозділу ПФУ України подання про призначення пенсії за результатом розгляду заяви позивача від 28.08.2021.

За результатами судового оскарження УСБУ в Одеській області на виконання рішення суду 05.07.2022 складено Подання про призначення пенсії ОСОБА_1 , в якому вперше уповноваженим органом визначено вислугу років позивача для призначення пенсії, яка є достатньою відповідно до вимог п. «а» ст. 12 Закону №2262-XII, а саме: 25 років 11 місяців 03 дні.

Таким чином, саме 05.07.2022 уповноважений структурний підрозділ на виконання рішення суду здійснив перевірку поданих звільненою зі служби особою заяви про призначення їй пенсії, здійснив обчислення вислуги років для призначення пенсії та встановив наявність підстав для її призначення у відповідності до вимог чинного законодавства.

Відповідно до положень ч.2 ст. 19 Конституції України та наведені у ч. 2 ст. 2 КАС України критерії оцінки рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, відмова уповноваженого органу у призначенні пенсії позивачу повинна ґрунтуватися на законі та бути обґрунтованою, тобто такою, що прийнята з урахуванням усіх обставин, які мають значення для прийняття такого виду рішень.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), №37801/97, п. 36, від 01.07.2003 р., зазначив, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень. Отже, відмовляючи у призначенні пенсії, територіальним органом пенсійного фонду не зазначено належних доводів, які б свідчили про наявність законодавчих підстав для такої відмови.

З огляду на зазначене, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про розгляд подання про призначення пенсії за вислугу років, передбаченої Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», від Управління служби безпеки України в Одеській області ОСОБА_1 від 15.07.2022 є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо вимоги позову про зобов`язання відповідача прийняти рішення про призначення пенсії та її виплату суд виходить з такого.

Абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3- рп/2003 визначає, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Також, ст. 8 Загальної декларації прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом. Зазначене право на ефективний засіб захисту закріплено також у ст. 2 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права та в ст. 13 Конвенції про захист прав людини та основних свобод.

Частина 1 ст. 2 КАС України вказує на те, що метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 КАСУ судовий захист може здійснюватися судом і в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Більше того, ч. 4 ст. 245 КАСУ прямо вказує, що суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Додатково, ч. 2 ст. 9 КАСУ передбачає право суду вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Так, Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду у постановах: від 22 вересня 2021 року по справі №810/881/17, від 26.04.2021 по справі №820/3520/16, від 29.01.2021 по справі №646/6177/17, від 05.05.2021 по справі №826/6103/16, прямо зроблено висновок, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникало необхідності повторного звернення до суду, а здійснювалося б примусове виконання рішення.

В даному випадку доцільно врахувати позицію Європейського Суду з прав людини, викладену ним у Рішенні по справі «Пономаренко проти України» від 14.06.2007 р., відповідно до якого «право на суд», включає не тільки право ініціювати провадження, але також і право домогтися «вирішення» спору судом. Крім того, Європейський Суд з прав людини у справах: «Волохи проти України» (Рішення від 02.11.2006 р.), «Свято-Михайлівська Парафія проти України» (Рішення від 14.06.2007 р.) визначив, що рішення, ухвалені з порушенням принципів ефективного захисту прав і свобод громадян, визнаються такими, що порушують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод.

З аналізу вищевикладених норм КАС України, постанов Верховного Суду та Практики Європейського Суду з прав людини вбачається, що суд повинен відновити порушене право шляхом, який виключає необхідність повторного звернення до суду.

В даному випадку, коли ГУ ПФУ в Харківській області було відмовлено позивачу в призначенні пенсії з підстав, не передбачених законодавством, єдиним правомірним та ефективним способом відновлення порушеного права на соціальний захист в установленому порядку, є саме зобов`язання Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням вислуги років 25 років 11 місяців 03 днів.

При цьому вказаний спосіб суд не вважає втручанням у дискреційні повноваження відповідача, з огляду на таке.

Згідно з Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Постановою Верховного Суду від 18.10.2018 у справі №806/1316/18 також визначено, що дискреційними є повноваженнями суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною.

З викладеного вбачається, що «власний розсуд» органів державної влади та місцевого самоврядування або осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування це вибір між двома або більше альтернативами рішеннями, коли кожне відповідне рішення є законним, або юридично допустимим (правомірним). З цього випливає, що у разі якщо відсутня законна альтернатива прийняття правомірного рішення, не може йтися про прийняття рішення органом державної влади та місцевого самоврядування або особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування «на власний розсуд».

В даному випадку Відповідач не мав можливості прийняти будь-яке інше законне альтернативне рішення, яке було б відмінним від рішення про призначення позивачу пенсії, у зв`язку з відсутністю будь-яких законних підстав для прийняття такого іншого рішення.

Згідно ч. 3 ст. 245 КАС України, у разі скасування індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Отже, враховуючи, що позивачем, з урахуванням вищезазначених норм Закону №2262-XII, подано відповідні документи, наслідком скасування неправомірного рішення відповідача є необхідність зобов`язання відповідача призначити та вплатити позивачу пенсію.

При цьому в силу приписів п. «б» частини 1 статті 50 Закону №2262-XII пенсія відповідно до цього Закону має бути призначена - з наступного дня після звільнення позивача зі служби, але не раніше того дня, по який йому сплачено грошове забезпечення.

Так, позивач виключений зі списків особового складу з 01.06.2021, тому останнім днем, за який йому сплачено грошове забезпечення, є 31.05.2021, отже право на пенсію у позивача виникло з 01.06.2021.

З огляду на зазначене, позовна вимога про зобов`язання призначити та виплатити пенсію підлягає задоволенню з 01.06.2021, а не з 30.04.2021, як про це просить позивач.

Отже, позов підлягає частковому задоволенню.

Судові витрати в частині сплаченого судового збору підлягають розподілу відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України шляхом стягнення з відповідача на користь позивача половини сплаченого ним судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 257-263, 295, 297 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про розгляд подання про призначення пенсії за вислугу років, передбаченої Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», від Управління служби безпеки України в Одеській області ОСОБА_1 від 15.07.2022.

Зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням вислуги років 25 років 11 місяців 03 днів з 01 червня 2021 р.

В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) за рахунок бюджетних асигнувань суму сплаченого судового збору в розмірі 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 07.09.2022.

Суддя Білова О.В.