Справа № 260/7946/21
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2022-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2022 рокуЛьвівСправа № 260/7946/21 пров. № А/857/10418/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Курильця А.Р.

суддів: Кушнерика М.П., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 02 червня 2022 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Закарпатській області про визнання наказу протиправним, зобов`язання вчинити дії,-

суддя в 1-й інстанції Ващилін Р.О.,

час ухвалення рішення 02.06.2022 року,

місце ухвалення рішення м. Ужгород,

дата складання повного тексту рішення 02.06.2022 року,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Головного управління ДПС у Закарпатській області про визнання наказу протиправним, зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 02 червня 2022 року позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Закарпатській області про визнання наказу протиправним та зобов`язання вчинити дії, залишено без розгляду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить зазначене судове рішення скасувати та направити справу для продовження розгляду.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд не дослідив у повній мірі докази, які свідчать про поважність причин пропуску строку на звернення до суду та прийняв необґрунтоване рішення.

Учасники справи в судове засідання на виклик суду не з`явилися, хоча належним чином були повідомленні про місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу згідно з п.2 ч.1 ст. 311 КАС України. При цьому, позивач подала суду апеляційної інстанції заяву, в якій просить проводити апеляційний розгляд справи у її відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких мотивів.

Право громадянина на захист у суді своїх прав і свобод є конституційною гарантією, яка забезпечується реальною можливістю усякій заінтересованій особі звернутися до суду у встановленому законом порядку про захист прав, свобод та інтересів та можливістю обирати спосіб захисту, використовуючи при цьому всі дозволені законодавством інструменти та засоби.

Пропущення строків звернення до адміністративного суду не може бути безумовною підставою для залишення позову без розгляду, оскільки суд може визнати причину пропуску таких строків поважною і в такому випадку справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому КАС України.

Поважними причинами пропущення строків звернення до суду необхідно розуміти обставини, які не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Закарпатській області, в якому просить: 1) визнати протиправним та скасувати наказ Начальника ГУДПС України у Закарпатській області від 15.11.2021 №315-0 про відсторонення від роботи; 2) зобов`язати Головне управління ДПС у Закарпатській області допустити ОСОБА_1 до роботи з виплатою невиплаченої заробітної плати за час незаконного відсторонення від роботи, а саме: з 15 листопада 2021 року до моменту поновлення.

24 березня 2022 року відповідач надіслав до суду клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, аргументоване пропуском позивачем місячного строку звернення до суду, встановленого ч. 5 ст. 122 КАС України.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 09.05.2022 дану адміністративну справу залишено без руху та запропоновано позивачу подати до суду протягом п`яти днів з дня вручення ухвали заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду з обґрунтуванням поважності пропуску цього строку.

23 травня 2022 року на виконання ухвали Закарпатського окружного адміністративного суду від 09.05.2022 позивач до суду першої інстанції надіслав заяву позивача, в якій стверджує про те, що строк звернення до суд нею пропущено не було. Вважає, що даний спір не стосується питання прийняття на публічну службу, її проходження, звільнення зі служби, а тому до нього не можна застосовувати місячний строк звернення, встановлений ч. 5 ст. 122 КАС України. Зазначає, що предметом оскарження є індивідуальний акт суб`єкта владних повноважень - наказу начальники ГУ ДПС України у Закарпатській області від 15.11.21 №315-о "Про відсторонення від роботи ОСОБА_1 ". Більше того, стверджує, що перебуває на посаді старшого державного інспектора ГУ ДПС у Закарпатській області, яка належить до категорії В Закону України "Про державну службу". В свою чергу відсторонення від роботи законодавчо не відноситься до змісту поняття проходження державної служби, а тому до спірних правовідносин повинен застосовуватися загальний 6-місячний строк звернення до суду.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції зазначив, що з матеріалів справи вбачається, що з даним наказом ОСОБА_1 ознайомилася 15 листопада 2021 року, однак з даним позовом до суду звернулася тільки 17 грудня 2021 року, тобто з пропуском строку, передбаченого ч. 5 ст. 122 КАС України, що підтверджується відомостями органу поштового зв`язку на конверті, яким позовну заяву було скеровано до Закарпатського окружного адміністративного суду.

Відповідно до ч.1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Нормами ч. 2 ст. 122 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Разом з тим, у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби положеннями КАС України встановлений місячний строк звернення до суду (ч. 5 ст. 122 КАС України).

Так, предметом даного адміністративного позову є наказ Начальника ГУДПС України у Закарпатській області від 15.11.2021 №315-0 про відсторонення від роботи ОСОБА_1 .

З матеріалів справи вбачається, що з даним наказом ОСОБА_1 ознайомилася 15 листопада 2021 року, однак з даним позовом до суду звернулася тільки 17 грудня 2021 року, тобто з пропуском строку, передбаченого ч. 5 ст. 122 КАС України.

Факт пропуску місячного строку з дня ознайомлення з оскарженим наказом позивач не заперечує, проте вважає, що до спірних правовідносин слід застосовувати загальний строк звернення (шестимісячний), встановлений ч. 2 ст. 122 КАС України.

Колегія суддів зазначає, що відсторонення працівника від роботи означає призупинення трудових правовідносин, що полягає в тимчасовому увільненні працівника від обов`язку виконувати роботу за укладеним трудовим договором, а роботодавця від обов`язку забезпечувати працівника роботою або створювати умови для її виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII (далі - Закон), державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону посада державної служби - визначена структурою і штатним розписом первинна структурна одиниця державного органу з установленими відповідно до законодавства посадовими обов`язками у межах повноважень, визначених частиною першою статті 1 цього Закону.

Цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця (ч. 1 ст. 3 Закону).

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_1 проходить державну службу в Головному управління ДПС України у Закарпатській області.

В обґрунтування неможливості застосування до спірних правовідносин скороченого строку звернення до суду позивач посилається на те, що спірне питання відсторонення її від служби не стосується питань проходження державної служби.

Проте суд не може погодитися із зазначеним твердженням з огляду на те, що відсторонення особи від роботи слід розуміти, як один із випадків передбачених законодавством призупинення трудових правовідносин, яке полягає в тимчасовому увільненні працівника від виконання своїх посадових обов`язків.

Так, ст. 38 Закону, що регламентує питання проходження державної служби, передбачено, що прийняття на державну службу, просування по службі державних службовців, вирішення інших питань, пов`язаних із службою, здійснюються з урахуванням категорій посад державної служби та рангів державних службовців як виду спеціальних звань, що їм присвоюються.

Отже, згідно з нормами Закону вирішення питань, пов`язаних з державною службою, відноситься до проходження державної служби.

Предметом оскарження в даній адміністративній справі є наказ начальника ГУДПС України у Закарпатській області від 15.11.2021 №315-0 про відсторонення від роботи ОСОБА_1 , правовим наслідком реалізації якого є не допущення ОСОБА_1 до роботи та безпосереднього виконання посадових обов`язків. Тому суд вважає, що вирішення вказаного питання безпосередньо пов`язано зі службою позивача в державному органі, а тому до спірних правовідносин слід застосовувати спеціальний місячний строк звернення до суду.

Колегія суддів зазначає, що рішенням Конституційного Суду України №17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року також визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббіса та інш. проти Великобританії, рішення від 22.10.1996, Девеер проти Бельгії, рішення від 27.02.1980).

Так, з матеріалів справи вбачається, що про прийняття оскарженого наказу начальника ГУ ДПС України у Закарпатській області від 15.11.2021 №315-0 ОСОБА_1 була повідомлена 15 листопада 2021 року. Вказану обставину позивач підтвердила особисто в тексті позовної заяви.

Однак з даним адміністративним позовом до Закарпатського окружного адміністративного суду позивач звернулася 17 грудня 2021 року, тобто з пропуском місячного строку звернення, встановленого ч. 5 ст. 122 КАС України.

На вимогу суду першої інстанції обґрунтувати поважність причин звернення з даним позовом з пропуском встановлених процесуальних строків ОСОБА_1 жодних аргументів не наводить, натомість стверджує, що має право звернутися з таким позовом протягом шести місяців. Проте вказані аргументи позивача суд вважає безпідставними.

Колегія суддів зазначає, що зазначає, що положення КАС України передбачають можливість залишення позову без руху та надання позивачу можливості обґрунтувати поважність причин пропуску строку звернення до суду і після відкриття провадження у справі.

Так, зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

В даному випадку факт пропуску позивачем строку звернення до суду з даним позовом був встановлений після того, як за наслідками заміни первісного відповідача, клопотання про залишення позову без розгляду було подано належним в даній справі відповідачем. Так, до такого клопотання, серед іншого, було долучено також акт про відмову ОСОБА_1 від ознайомлення з оскарженим наказом, яким зафіксовано обізнаність останньої з відстороненням її від роботи саме 15 листопада 2021 року.

Суд також вважає безпідставними твердження позивача про не взяття судом до уваги поданих нею відповідей на відзиви. З цього приводу суд звертає увагу ОСОБА_1 на те, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем було зазначено неналежного відповідача - Головне управління ДПС України (код ЄДРПОУ - 43143065), звідки її було звільнено ще в 2020 році. З огляду на відсутність трудових правовідносин між ОСОБА_1 та первісним відповідачем, жодних аргументів щодо пропуску строку звернення до суду останнім не заявлялось.

Клопотання про залишення позову без розгляду було заявлено саме заміненим ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 28.02.2022 належним відповідачем - Головним управлінням ДПС України (код ЄДРПОУ ВП 44106694).

В свою чергу подана позивачем відповідь на відзив належного відповідача не містить жодних пояснень щодо дотримання строків звернення до суду.

Доказів, які б підтверджували наявність поважних причин пропуску строку звернення до суду матеріали справи не містять. Підстави для визнання причин пропуску звернення до суду поважними відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду (ч. 4 ст. 123 КАС України).

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Згідно ч. 15 ст. 171 КАС України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.308,311,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 02 червня 2022 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 260/7946/21 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді М. П. Кушнерик
В. В. Ніколін
Повне судове рішення складено 07 вересня 2022 року.