Справа № 140/5200/21
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2022-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2022 рокуЛьвівСправа № 140/5200/21 пров. № А/857/9127/22
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Гуляка В.В., Довгополова О.М.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові апеляційну скаргу Рівненської митниці на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2021 року (головуючого судді Сороки Ю.Ю., ухвалене у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження в м. Луцьк) у справі №140/5200/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙДАВТО ГРУП» до Поліської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

ТзОВ «ТРЕЙДАВТО ГРУП» 24.05.2021 звернулося в суд з позовом до Поліської митниці Держмитслужби в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 25.03.2021 №UA204000/2021/000029/2.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2021 року задоволено позов.

Не погоджуючись із вказаним рішенням Рівненська митниця подала апеляційну скаргу, яку обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову. Вказує, що митна вартість зазначеного товару не може бути визнана, оскільки подані для підтвердження митної вартості документи не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом та містять розбіжності.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечує проти її задоволення посилаючись на безпідставність викладених у ній доводів і просить оскаржуване рішення суду залишити без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим.

Згідно статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На підставі статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що 09.02.2021 між ТОВ «ТРЕЙДАВТО ГРУП» та компанією «AUTORENT» було укладено зовнішньоекономічний контракт №202/02-21. За умовами контракту, зокрема, ст.ст.2-4 поставки здійснюються на умовах DAP - Ягодин, Луцьк, Ковель, Рівне, Сарни, Нововолинськ, Дубно згідно правил ІНКОТЕРМС за редакцією 2010 року, за домовленістю сторін. Ціни та загальна вартість зазначаються у рахунках-фактурах на кожну окрему партію товарів. Розрахунки за товар здійснюються на умовах після оплати, у валюті Євро або долар США на банківський рахунок.

22.03.2021 з метою митного оформлення товару «кузов для вантажного автомобіля (сміттєвоза), обладнаний приймальним механізмом, марки GEESING, модель GPM, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , 2006 року виготовлення», ТОВ «ТРЕЙДАВТО ГРУП» подало електронну митну декларацію, що зареєстровано за №UA204020/2021/216693, в якій вартість ввезеного товару визначено за основним методом (за ціною договору/контракту).

Для підтвердження митної вартості товару «кузов для вантажного автомобіля (сміттєвоза), обладнаний приймальним механізмом, марки GEESING, модель GPM, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , 2006 року виготовлення», за митною декларацією UA204020/2021/2166936 декларантом було надано такі товаросупровідні документи: рахунок-фактуру №2021053, автотранспортну накладну №443261 від 18.03.2021, банківський платіжний документ №37 від 25.02.2021, висновок про вартісні та якісні характеристики товарів №2112-667/В від 22.03.2021, зовнішньоекономічний контракт від 09.02.2021,договір про надання послуг митного брокера від 15.01.2021, висновок про походження товару №2112-667/В від 22.03.2021, копія митної декларації країни відправлення №21CZ61000027IDHL16.

За результатами опрацювання митницею поданих документів декларанту надіслано повідомлення про необхідність надання в десятиденний строк додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, а саме: виписку з бухгалтерської документації продавця стосовно формування вартості на заявлених комерційних умовах поставки; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару (за наявності) та однозначно кореспондуються із імпортованим товаром.

Листом від 24.03.2021 ТОВ «ТРЕЙДАВТО ГРУП» надано письмові пояснення до яких долучено виписку із бухгалтерської документації продавця стосовно механізму формування ціни на імпортований товар (сміттєвоз) з перекладом, лист від компанії-відправника, у якому вказано, яким саме чином відбувається ціноутворення товару, які характеристики беруться до уваги.

25.03.2021 Поліською митницею ДМС відмовлено у митному оформленні товару, оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204000/2021/00068 та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA204000/2021/000029/2. У графі 33 рішення про коригування митної вартості товарів №UA204000/2021/000029/2 від 25.03.2021 вказано, що митна вартість ввезених товарів не може бути визнана за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, та за рівнем визначеним декларантом, оскільки документи подані до митного оформлення містять розбіжності та неточності, зокрема: декларантом не подано жодних документів, витребуваних митним органом згідно з переліком, визначених у ч.2-4 ст.53 МК України та у відповідності до ч.5 ст.54 МК України, де вказано, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митний орган має право упевнитися в достовірності або точності будь-якої заяви документа, чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями ст.17 Угоди про застосування ст.7 ГАТТ/СОТ від 1994 року; подані до митного оформлення документи містять розбіжності і неточності, зокрема вказано, що відповідно до ст.4 контракту від 09 лютого 2021 року розрахунки за товар мають здійснюватися на умовах після оплати. Можлива передоплата за товар згідно інвойсів. До митного оформлення декларантом надане платіжне доручення від 25 лютого 2021 року №37, графа 70 «Призначення платежу» якого не містить інформацію щодо реквізитів рахунку, на підставі якого здійснено переказ коштів. Наданий до митного оформлення рахунок від 02.03.2021 №FV2021053 датований пізнішим числом, ніж здійснено передоплату, що суперечить умовам контракту. Таким чином вказане платіжне доручення неможливо кореспондувати із імпортованим товаром; надані до митного оформлення документи (копія митної декларації від 18 березня 2021 року MRN 21CZ61000027IDHLI6, рахунок від 02 березня 2021 року №FV2021053 та CMR від 18 березня 2021 року №443261) містять інформацію щодо назви товару (GEESING GPM III), що не відповідає відомостям, заявленим декларантом до митного оформлення - GEESING GPM 3; надані до митного оформлення копія митної декларації від 18 березня 2021 року MRN 21CZ61000027IDHLI6 та рахунок-фактура від 02 березня 2021 року не містить інформації щодо комерційних умов поставки, що на думку митного органу свідчить про заявлення неправдивих відомостей про митну вартість ввезеного на митну територію України товару.

Позивач, не погоджуючись із рішенням Поліської митниці ДМС про коригування митної вартості товару, оскаржив його до суду.

Задовольняючи позов суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач діяв всупереч встановленим нормам законодавства України.

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 51 Митного кодексу України (далі - МК України) митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

За приписами статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право, зокрема: на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Частинами 1, 3 статті 53 МК України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи згідно переліку, наведеного у цій нормі.

За вимогами частин 1 статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно з пунктом 1 частини 4 статті 54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частиною 5 статті 54 МК України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною шостою статті 54 МК України передбачено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

За змістом цих норм митна вартість товарів визначається декларантом; водночас митний орган контролює правильність визначення такої вартості і за результатами здійснення такого контролю, у випадку неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частині третій статті 53 МК України, приймає рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 МК України.

Як видно з матеріалів справи, 22.03.2021 з метою митного оформлення товару «кузов для вантажного автомобіля (сміттєвоза), обладнаний приймальним механізмом, марки GEESING, модель GPM, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , 2006 року виготовлення», ТОВ «ТРЕЙДАВТО ГРУП» подало електронну митну декларацію, що зареєстровано за №UA204020/2021/216693, в якій вартість ввезеного товару визначено за основним методом (за ціною договору/контракту).

Для підтвердження митної вартості товару «кузов для вантажного автомобіля (сміттєвоза), обладнаний приймальним механізмом, марки GEESING, модель GPM, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , 2006 року виготовлення», за митною декларацією UA204020/2021/2166936 декларантом було надано такі товаросупровідні документи: рахунок-фактуру №2021053, автотранспортну накладну №443261 від 18.03.2021, банківський платіжний документ №37 від 25.02.2021, висновок про вартісні та якісні характеристики товарів №2112-667/В від 22.03.2021, зовнішньоекономічний контракт від 09.02.2021,договір про надання послуг митного брокера від 15.01.2021, висновок про походження товару №2112-667/В від 22.03.2021, копія митної декларації країни відправлення №21CZ61000027IDHL16.

За результатами опрацювання митницею поданих документів декларанту надіслано повідомлення про необхідність надання в десятиденний строк додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, а саме: виписку з бухгалтерської документації продавця стосовно формування вартості на заявлених комерційних умовах поставки; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару (за наявності) та однозначно кореспондуються із імпортованим товаром.

Листом від 24.03.2021 ТОВ «ТРЕЙДАВТО ГРУП» надано письмові пояснення до яких долучено виписку із бухгалтерської документації продавця стосовно механізму формування ціни на імпортований товар (сміттєвоз) з перекладом, лист від компанії-відправника, у якому вказано, яким саме чином відбувається ціноутворення товару, які характеристики беруться до уваги.

Наявність розбіжностей у документах, поданих з митною декларацією від 22.03.2021 №UA204020/2021/216693, підтверджується дослідженими апеляційним судом доказами.

Так, при проведенні відповідно до положень статті 54 МК України контролю правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення встановлено: декларантом не подано жодних документів, витребуваних митним органом згідно з переліком, визначених у ч.2-4 ст.53 МК України та у відповідності до ч.5 ст.54 МК України, де вказано, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митний орган має право упевнитися в достовірності або точності будь-якої заяви документа, чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями ст.17 Угоди про застосування ст.7 ГАТТ/СОТ від 1994 року; подані до митного оформлення документи містять розбіжності і неточності, зокрема вказано, що відповідно до ст.4 контракту від 09 лютого 2021 року розрахунки за товар мають здійснюватися на умовах після оплати. Можлива передоплата за товар згідно інвойсів. До митного оформлення декларантом надане платіжне доручення від 25 лютого 2021 року №37, графа 70 «Призначення платежу» якого не містить інформацію щодо реквізитів рахунку, на підставі якого здійснено переказ коштів. Наданий до митного оформлення рахунок від 02.03.2021 №FV2021053 датований пізнішим числом, ніж здійснено передоплату, що суперечить умовам контракту. Таким чином вказане платіжне доручення неможливо кореспондувати із імпортованим товаром; надані до митного оформлення документи (копія митної декларації від 18 березня 2021 року MRN 21CZ61000027IDHLI6, рахунок від 02 березня 2021 року №FV2021053 та CMR від 18 березня 2021 року №443261) містять інформацію щодо назви товару (GEESING GPM III), що не відповідає відомостям, заявленим декларантом до митного оформлення - GEESING GPM 3; надані до митного оформлення копія митної декларації від 18 березня 2021 року MRN 21CZ61000027IDHLI6 та рахунок-фактура від 02 березня 2021 року не містить інформації щодо комерційних умов поставки, що на думку митного органу свідчить про заявлення неправдивих відомостей про митну вартість ввезеного на митну територію України товару.

Суд зазначає, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості товарів. З цією метою вони мають повноваження витребовувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості товарів в разі наявності підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України.

Митниця може вимагати, а суб`єкт господарювання має надати лише належні документи для перевірки та підтвердження правильності заявленої митної вартості товару. Надання неналежних документів не може вважатися виконання вимог митниці щодо підтвердження митної вартості товарів.

Суд зазначає, що сумніви у достовірності поданих декларантом відомостей можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких здійснено.

Аналіз норм МК України дає підстави вважати, що контроль правильності обчислення заявленої декларантом митної вартості може здійснюватися в тому числі шляхом порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено.

Оскільки в ході судового розгляду справи встановлено розбіжності та невідповідності в поданих декларантом документах, висновок відповідача про неправильно визначену декларантом митну вартість товару за першим методом суд вважає обґрунтованим та таким, що узгоджується з фактичними обставинами справи.

Суд зазначає, що, запропонувавши надати додаткові документи, митний орган сприяв позивачу в обґрунтуванні застосування першого (основного) методу визначення митної вартості ввезеного на митну території України товару.

Згідно з частиною першою статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до частини другої статті 57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Частиною третьою статті 57 МК України передбачено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частина четверта статті 57 МК України).

Відповідно до частин 5-6 статті 57 МК України у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до частини третьої статті 58 МК України у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду (частина друга статті 54 МК України).

При цьому, в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування митний орган зазначає докладну інформацію та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні (пункт 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598).

Як видно із спірного рішення від 25 березня 2021 року №UA204000/2021/000029/2, Поліська митниця ДМС стверджує, що володіє інформацією щодо вартості товарів аналогічних ввезеному, згідно митної декларації №UA209260/2021/2092 від 18 березня 2021 року, за якою було проведено митне оформлення такого самого контейнера за ціною - 5239,56 Євро.

Частиною першою статті 62 МК України встановлено, що у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена відповідно до положень статей 58-61 цього Кодексу, їх митна вартість визначається згідно з положеннями цієї статті на основі віднімання вартості, крім випадків, коли на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи послідовність застосування цієї статті та статті 63 цього Кодексу може бути зворотною.

За приписами статті 63 МК України для визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (обчислена вартість) за основу береться надана виробником товарів, що оцінюються, або від його імені інформація про їх вартість, яка повинна складатися із сум: 1) вартості матеріалів та витрат, понесених виробником при виробництві оцінюваних товарів. Така інформація повинна базуватися на комерційних рахунках виробника за умови, що такі рахунки сумісні із загальновизнаними принципами бухгалтерського обліку, які застосовуються в країні, де ці товари виробляються; 2) обсягу прибутку та загальних витрат, що дорівнює сумі, яка звичайно відображається при продажу товарів того ж класу або виду, що й оцінювані товари, які виготовляються виробниками у країні експорту для експорту в Україну; 3) загальних витрат при продажу в Україну з країни вивезення товарів того ж класу або виду, тобто витрат на завантаження, розвантаження та обробку оцінюваних товарів, їх транспортування до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, витрат на страхування цих товарів.

У разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях згідно положень статті 64 МК України.

Як встановлено судом, митним органом було проведено процедуру консультацій з декларантом з метою визначення митної вартості товару, придбаного позивачем, та застосовано послідовність методів визначення вартості товару, що підтверджується змістом оскаржуваного рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що використовуючи право, передбачене частиною 5 статті 54 МК України, митним органом обґрунтовано не визнано митну вартість імпортованого позивачем товару за ціною договору, оскільки подані для підтвердження митної вартості документи не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом та містять розбіжності. Тому, оскаржуване рішення про коригування митної вартості відповідає вимогам частини 2 статті 55 МК України, оскільки у графі 33 містить обґрунтовані причини через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстави для задоволення позову відсутні, позаяк суб`єкт владних повноважень Поліська митниця Держмитслужби, приймаючи оскаржуване рішення про коригування митної вартості товару від 21 березня 2021 року №UA204000/2021/000029/2 діяла в межах повноважень та у спосіб, визначений законами та Конституцією України.

Підсумовуючи наведене вище, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог, а відтак апеляційну скаргу необхідно задовольнити.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з пунктами 3 та 4 частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Підстав для розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції на підставі статті 139 КАС України у апеляційного суду немає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Рівненської митниці задовольнити .

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2021 року у справі №140/5200/21 скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙДАВТО ГРУП» до Поліської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Н.В. Ільчишин

Судді В.В. Гуляк

О.М. Довгополов