Справа № 138/1564/22
Суддя: Швець Р. В.
Дата ухвалення: 2022-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2022 р. Справа138/1564/22

Провадження2-а/153/16/22-а

Ямпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Швеця Р.В.

за участю секретаря судового засідання Побережної Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ямпіль справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник Пограничний Артур Михайлович до інспектора 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Шемчук Інни Миколаївни, Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування постанови серії ЕАР №55945247 від 10.07.2022 у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник Пограничний Артур Михайлович звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Шемчук Інни Миколаївни, Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування постанови серії ЕАР №55945247 від 10.07.2022 у справі про адміністративне правопорушення. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАР №5594247 від 10.07.2022, його було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбачених ч.1 ст.122 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень. У вказаній постанові зазначено, що він 10.07.2022 о 17 годині 10 хвилині по вулиці Костянтина Василенка, 19 в м.Вінниця, керуючи транспортним засобом, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1 вузька суцільна лінія, чим порушив п.34 ПДР порушення вимог розмітки проїзної частини доріг. Позивач вважає вказану постанову незаконною та необгрунтованою і такою, що підлягає скасуванню, оскільки прийнята з порушенням чинного законодавства та його прав, у зв`язку з тим, що ніяких правопорушень він не вчиняв. На його вимогу скласти протокол про адміністративне правопорушення, інспектор поліції категорично заперечила та не додала доказів фіксації його вини у вчиненому правопорушенні. У вказаній постанові не зазначено транспортний засіб (марка, модель, номерний знак), який зафіксовано в момент вчинення правопорушення, а також технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, що виключає можливість прийняття його у якості належного доказу по справі, йому не було роз`яснено його права як особи, що притягається до адміністративної відповідальності. Вважаючи свої права порушеними, позивач змушений звернутись до суду і просить винести рішення, яким визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАР №5594247 від 10.07.2022 інспектора 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Шемчук Інни Миколаївни, якою було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривень 00 копійок, а справу закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, а також стягнути з відповідача на його користь судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору.

Представник позивача адвокат Пограничний А.М. в судове засідання не з`явився. Надав суду заяву, вх.№4810 від 09.09.2022, в якій просив справу розглянути без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач - інспектор 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Шемчук І.М. в судове засідання не з`явилася. Про дату, час та місце розгляду справи відповідач була належним чином повідомлена, про що свідчить підпис в рекомендованому повідомленні, про причини неявки суду не повідомила.

Представник відповідача Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи відповідач був належним чином повідомлений, про що свідчить підпис уповноваженої особи в рекомендованому повідомленні, про причини неявки суду не повідомив.

05.09.2022 за вх.№4696 представником відповідача надано відзив, в якому зазначено, що під час патрулювання 10.07.2022 на вул.Костянтина Василенка, 19 в м.Вінниці інспектором роти №1 БУПП у Вінницькій області ДПП лейтенантом поліції Шевчук І.М. було зупинено автомобіль TOYOTA RAV 4, д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, перетнув вузьку суцільну лінію дорожньої розмітки п.1.1, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків руху, чим порушив п.8.5.1 та вимоги розд.34 дод.2 ПДР України. Встановивши всі обставини, поліцейським було прийнято рішення притягнути водія до адміністративної відповідальності та в подальшому винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАР №5594247 від 10.07.2022. Відповідач мав всі підстави для розгляду справи на місці вчинення правопорушення та для винесення вказаної постанови. Розглядаючи вказану справу, інспектор діяв на підставі та в межах повноважень, тому постанова є правомірною, обґрунтованою та законною і не підлягає скасуванню. Просив розгляд справи провести у відсутність відповідача та в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Відповідно до п. 1 ч. 3ст. 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Учасниками справи не заявлено клопотань про виклик свідків, витребування доказів, а тому суд розглянув справу на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши усі докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно із ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Судом встановлено, що 10.07.2022 року інспектором УПП у Вінницькій області лейтенантом поліції Шемчук І.М. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі, серії ЕАР №5594247, про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді у виді штрафу в розмірі 340 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

З оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 10.07.2022 о 17 годині 10 хвилині по вулиці Костянтина Василенка, 19 в м.Вінниця, керуючи транспортним засобом, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1 вузька суцільна лінія, чим порушив п.34 ПДР порушення вимог розмітки проїзної частини доріг.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Положеннями ч.5 ст.14 Закону "Про дорожній рух" передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п.1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пп.1.1 п.34 ПДР України горизонтальна розмітка має таке значення: (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків (осьова розмітка) на дорогах з двома чи трьома (2 + 1) смугами руху в обох напрямках, позначає межі смуг руху у попутному напрямку (розділювальна розмітка), позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено (напрямні острівці та острівці безпеки); розділяє пішохідний і велосипедний рух на суміжних пішохідних та велосипедних доріжках, позначених знаком 4.18; розділяє смуги на велосипедних доріжках з двостороннім рухом у разі наближення до велосипедного переїзду, позначеного розміткою 1.15.

У відповідності до положень ч.1 ст.122 КУпАП порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 19 Конституції України закріплено норму щодо обов`язку органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України .

Відповідно до ст.5 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним та неупередженим судом.

Статтею 40 Закону України Про Національну поліцію від 02.07.2015№ 580-VIII визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто, положення Закону №580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення та дотримання останніми процедури розгляду ними справ.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Отже, доказами є які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.79 КАС України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Положеннями ст.159 КАС України встановлено, що, зокрема, відзив на позовну заяву є заявою по суті. Подання заяв по суті є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

З приводу поданого відзиву як доказу правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності суд зазначає наступне.

Положенням ч.3 ст.162 КАС України визначено, що копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. Пунктом 2 частини 4 зазначеної статті передбачено, що до відзиву додаються документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Однак всупереч імперативним приписам процесуального законодавства, представник відповідача не надав документального підтвердження надіслання позивачу примірника відзиву і у зв`язку з цим, відзив на позовну заяву суд до уваги не приймає.

Згідно положень ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КпАП. У ній зокрема потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Верховний Суд у своїй постанові від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17 вказав, що постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення цією особою адміністративного проступку, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

У вказаному випадку для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху відповідач, відповідно до статті 251 КУпАП та в силу положень ст.77 КАС України, мав би надати суду, зокрема, фотознімки, відеозапис події, тощо. В матеріалах справи наявна лише копія постанови про накладення адміністративного стягнення на позивача.

Відповідно до ч.2 ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частиною третьою цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Верховним Судом в постанові від 08.07.2020 по справі №463/1352/16-а, вказано, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що всупереч вимогам ч.2 ст.79 КАС України відповідачем не було надано належних, допустимих та достатніх доказів, які б свідчили про вчинення позивачем 10.07.2022 о 17 годині 10 хвилині по АДРЕСА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а отже й не доведена правомірність оскаржуваної постанови.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 Кодекс адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАР №5594247 від 10.07.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, і накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю.

Відповідно до ст.139 КАС України судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 79, 122, 139, 241-246, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник Пограничний Артур Михайлович до інспектора 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Шемчук Інни Миколаївни, Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування постанови серії ЕАР №55945247 від 10.07.2022 у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №5594247 від 10.07.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань із суб`єкта владних повноважень - Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 (двадцять) копійок.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Р.В. Швець