Справа № 547/1022/21
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2022-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2022 р. Справа № 547/1022/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Кононенко З.О.,

Суддів: Калиновського В.А. , Мінаєвої О.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 06.04.2022, головуючий суддя І інстанції: Самойленко Л.М., вул. Шевченка, 31, смт. Семенівка, Семенівський, Полтавська, 38200, повний текст складено 06.04.22 по справі № 547/1022/21

за позовом ОСОБА_1

до Державної служби України з безпеки на транспорті

про скасування постанови Державної служби України з безпеки на транспорті по справі про адмін.правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Семенівського районного суду Полтавської області з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просила суд скасувати постанову серії ВМ №00001053 від 11.11.2021, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.132-1 КУпАП.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначала, що 16.11.2021 року Державною службою України з безпеки на транспорті винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії ВМ №00001191.

Вказаною постановою позивачку притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 грн. За змістом постанови 16.11.2021 о 7 год. 31 хв. за адресою М-03 Київ-Харків-Довжанський, км 81+000 зафіксовано транспортний засіб MAN TGX 18.440, д.н.з. НОМЕР_1 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР: навантаження на строєні осі транспортного засобу на 5,7 % (5,7 тон), відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Оскаржувану постанову позивачка отримала засобами поштового зв`язку 19.11.2021 року. Разом з тим позивачка не погоджується з постановою, вважає її безпідставною, незаконною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на наступне.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , марки MAN TGX 18.440 дана модель є спеціалізованим вантажним спеціалізованим сідловим тягачем-Е, власник ОСОБА_1 .

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 реєстраційний номер НОМЕР_4 , марки STAS S33-9СХ дана модель є спеціалізованим напівпричепом спеціалізований Н/ІІР-контейнеровоз-Е, власник ОСОБА_1 .

Згідно з товарно-транспортною накладною № 319 від 15 листопада 2021 року транспортним засобом марки MAN TGX 18.440, д.н.з. НОМЕР_1 , з спеціалізованим напівпричепом марки STAS S33-9СХ, д.н.з. НОМЕР_4 здійснювалося перевезення вантажу соя, насипом.

Так, 15.11.2021 о 10.50 год. вказаний транспортний засіб вибув із пункту навантаження: Хмельницька область, Волочиський р-н., смт Війтівці, вул. Героїв України, 18 Б. Маса брутто складала 43, 82т, маса нетто -29,54 т.

16.11.2021 року о 11 год. 42 хв. вказаний транспортний засіб прибув до пункту розвантаження Полтавська обл.., м. Глобине, вул. Володимирівська, 203.

16.11.2021 року о 7 год. 31 хв. на автодорозі М-03 Київ-Харків-Довжанський, км 81+000 на автоматичному пункті фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті за допомогою технічного засобу WIM 3,3, здійснено вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу марки MAN TGX 18.440, д.н.з. НОМЕР_1 .

За результатами вимірювання, автоматичний пункт сформував дані про перевищення навантаження на строєні осі транспортного засобу на 5,7 % (5,7 тон).

Спеціалізований напівпричіп марки STAS S33-9СХ є контейнеровозом, а тому максимально допустиме навантаження на строєні осі становить 24 т. Отже у разі перевантаження транспортного засобу на строєні осі на 5,7 %, вага складатиме 25,368 т. При цьому вага самого перевантаження становить 1,368 т.

Згідно з метаданими Державної служби з безпеки на транспорті при перевищенні навантаження на строєні осі на 5,7 % вага самого перевищення складає 5,7 т. Однак, таке не відповідає ні обставинам, ні наведеним розрахунків.

Зазначає, що в порушення приписів п. 17 Постанови № 1174 оскаржувана постанова не містить жодних відомостей про нормативні вагові параметри транспортного засобу марки MAN TGX 18.440, д.н.з. НОМЕР_1 на ділянці автомобільної дороги М-03 Київ-Харків-Довжанський, км 81+000.

Також не містять інформації про тип транспортного засобу й фото зображення проїзду транспортного засобу марки MAN TGX 18.440, д.н.з. НОМЕР_1 через автоматичний пункт.

Відповідачем не враховано типу вказаного вище транспортного засобу під час встановлення можливого факту перевищення нормативних вагових параметрів на строєні осі. При винесенні оскаржуваної постанови відповідачем залишено поза увагою вимоги п. 4 Правил № 30 про допустиме перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 ПДР на 2 % (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Позивачка також просила врахувати особливості вантажу, що перевозився. Вага вантажу, що перевозився становив 29,54 тон (нетто), вантаж сипучий. До моменту вимірювання на автоматичному пункті фіксації транспортний засіб марки MAN TGX 18.440, д.н.з. НОМЕР_1 , з спеціалізованим напівпричепом марки STAS-9CX, д.н.з. НОМЕР_4 подолав певну відстань. При цьому вантаж перевозився насипом та в результаті цього міг переміщуватися по всій довжині контейнеровоза.

Більше того, рухаючись по заданому маршруту транспортний засіб марки MAN TGX 18.440, д.н.з. НОМЕР_1 , , проїжджав автоматичний пункт фіксації на автодорозі М-06 Київ-Чоп, км 24+100 технічний засіб WIM1,1, та на автодорозі М-06 Київ-Чоп, км 54+285 технічний засіб WIM2,2.

При цьому, жодних порушень габаритно-вагових параметрів транспортного засобу марки MAN TGX 18.440, д.н.з. НОМЕР_1 , вказаний автоматичний пункт не зафіксував.

Таким чином, враховуючи вищевикладене вважає, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять належних та допустимих доказів, які поза розумним сумнівом встановлюють у діях позивача наявність об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, а тому відповідачем не доведено наявність у діях позивачки складу вказаного адміністративного правопорушення.

Рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 06.04.2022 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, серії ВМ №00001191 від 16.11.2021 - задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, серії ВМ №00001191 від 16.11.2021, до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 8500,00 гривень.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 щодо вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Так, відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що доводи позивача, викладені у позовній заяві, явно не спростовують факт наявності події адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, а отже враховуючи, що сам по собі факт перевищення позивачем нормативних параметрів транспортних засобів, визначних пунктом 22.5 ПДР доведений належними, допустимими та достовірними доказами, що пов`язано із правомірністю порядку проведення габаритно-вагового контролю, а також використання при проведенні останнього належного технічного приладу.

Відповідно до абзацу 27 глави 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.97 № 363, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 року за № 128/2568, товарно-транспортна накладна не є первинним документом, що підтверджує фактичну масу товарно-матеріальних цінностей, що перевозяться, а використовується виключно для обліку таких товарно-матеріальних цінностей в аспекті підтвердження факту. Тому час факт наявності товарно-транспортної накладної не виключає перевезення, одночасно і інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних в первинних документах, що впливає на загальну вагу транспортного засобу.

Щодо доводів позивача про те, що перевищення нормативних параметрів не було з огляду на тип транспортного засобу контейнеровоз, відповідач звертає увагу, що позивачем не надано доказів того, що на розміщеному на контейнеровозі знаходився контейнер із відповідним маркуванням. Відповідно до наданої позивачем копії товарно-транспортної накладної №GPZaV02 433 від 10.11.2021, вантаж, який перевозився в транспортному засобі шрот соєвий гранульований, завантаження здійснено насипом. Саме договори про перевезення вантажів контейнером є належними доказами надання послуг з перевезення вантажу, а не товарно-транспортні накладні, подані позивачем. Зазначене також вказує на відсутність належних доказів перевезення вантажів за допомогою контейнерів.

На думку відповідача, позивач здійснював вантажні перевезення транспортним засобом, який не є контейнеровозом в розумінні вищезазначених норм, тому фактична маса транспортного засобу повинна була дорівнювати 40 т, а маса навантаження на строєні осі транспортного засобу 22 т.

Відповідач зазначає, що фіксація адміністративного правопорушення була здійснена вимірювальним обладнаннями автоматичного пункту "WIM3" автоматизованої системи зважування ТЗ у русі, який відповідає вимогам Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженого постановою КМУ від 13.01.2016 року № 94 на підтвердження чого надано копію сертифікату відповідності, сертифікату перевірки типу, свідоцтва про повірку, а також копію експертного висновку. Таким чином, факт перевищення позивачем нормативних параметрів транспортних засобів, визначених пунктом 22.5 ПДР доведено належними, допустимими та достовірними доказами, що пов`язано із правомірністю порядку проведення габаритно-вагового контролю, а також використання при проведенні останнього належного технічного приладу. Самостійно проведені позивачем математичні розрахунки є некоректними, оскільки позивач встановлює перевищення нормативного навантаження шляхом множення відсотку такого перевищення на нормативно дозволене навантаження. Такі математичні розрахунки є помилковими.

Відповідач наголошує, що оскаржувана постанова у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України відповідає усім вищенаведеним критеріям та містить необхідну інформацію, передбачену КУпАП України як Законом України, а також Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою КМУ від 27.12.2019 № 1174.

Також, жодним нормативно-правовим актом не передбачено можливості звільнення від відповідальності за порушення нормативних параметрів транспортних засобів, що визначені в п. 22.5 ПДР під час виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом у випадку переміщення вантажу. Ділянка автомобільної дороги, на якій здійснюється габаритно-ваговий, відповідно до вимог п. 5 Додатку до Порядку № 1174 "Вимоги до облаштування автоматичних пунктів фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті" об лаштована необхідними технічними засобами організації дорожнього руху відповідно до схеми організації дорожнього руху АД-ОДР.01, погодженої з уповноваженим підрозділом Національної поліції, на підтвердження чого на підтвердження чого надають відповідну копію схеми ОДР.

Проходження вищевказаним транспортним засобом перевірки на інших WIM- комплексах, вагових контролях та фіксація інших вагових параметрів не може бути підставою для висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення,оскільки не спростовує даних, отриманих за результатами фіксації вимірювання маси та навантажень на осі транспортних засобів, здійсненої в автоматичному режимі, та не виключає можливості завантаження транспортних засобів на інших ділянках дороги.

Крім того, відповідач вважає, що необґрунтованими є посилання на зважування, здійсненні вантажовідправником та вантажоодержувачем, відповідно до наданих позивачем копій товарно-транспортних накладних,оскільки вони не є первинними документами, а використовуються виключно для обліку таких товарно-матеріальних цінностей в аспекті підтвердження факту, а тому ніяким чином не спростовують даних, отриманих за результатами фіксації вимірювання маси та навантажень на осі транспортних засобів.

Позивач не скористалась своїм правом та не надала до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу відповідача.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що відповідно до постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії ВМ № 00001191 від 16.11.2021 року, винесеної провідним фахівцем відділу цифрової трансформації та інформаційно-технічного забезпечення Департаменту державного контролю на транспорті Соколюк Л.М., транспортний засіб MAN TGX 18.440, д.н.з. НОМЕР_1 , 16.11.2021 о 07 год. 31 хв., за адресою М-03 Київ-Харків-Довжанський, км. 81+000 допустив рух із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на строєні осі транспортного засобу на 5,7% (5,7 тон), за що передбачено адміністративну відповідальність за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та на відповідальну особу ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8 500 грн.

При цьому, з даної постанови вбачається, що вимірювання ваги транспортного засобу здійснювалося технічним засобом WIM3,3 № 35-02/6013, 6014, 6015, 6016 до 26.10.2022. Також дана постанова містить посилання на веб-сайт з ідентифікатором доступу, на якому відображені фотографії транспортного засобу MAN TGX 18.440, д.н.з. НОМЕР_1 , в момент вчинення правопорушення спереду.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , марки MAN TGX 18.440 дана модель є спеціалізованим вантажним спеціалізованим сідловим тягачем-Е, власник ОСОБА_1 .

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 реєстраційний номер НОМЕР_4 , марки STAS S33-9СХ дана модель є спеціалізованим напівпричепом спеціалізований Н/ІІР-контейнеровоз-Е, власник ОСОБА_1 .

Згідно з товарно-транспортною накладною № 319 від 15 листопада 2021 року транспортним засобом марки MAN TGX 18.440, д.н.з. НОМЕР_1 , з спеціалізованим напівпричепом марки STAS S33-9СХ, д.н.з. НОМЕР_4 здійснювалося перевезення вантажу соя, насипом.

Так, 15.11.2021 о 10.50 год. вказаний транспортний засіб вибув із пункту навантаження: Хмельницька область, Волочиський р-н., смт Війтівці, вул. Героїв України, 18 Б. Маса брутто складала 43, 82т, маса нетто -29,54 т.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідачем не доведено наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, отже постанова ВМ № 00001191 від 16.11.2021 року про застосування до позивача штрафу є необгрунтованою.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Постановою КМУ від 11.02.2015 №103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті.

Відповідно до п.1 Положення, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Пунктом 4 Положення передбачено, що основним з завдань Укртрансбезпеки, зокрема, є реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному транспорті; здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті.

Згідно пп.15, 27, 29 п.5 Положення Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю, здійснює стягнення, у тому числі в судовому порядку, плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування з транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, у випадках, передбачених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення, розглядає справи про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення.

З огляду на викладене, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) під час здійснення своїх повноважень діє як суб`єкт владних повноважень, а також є органом наділеним спеціальною компетенцією, якому надано повноваження щодо реалізації політики держави з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування.

Частиною 2 ст.29 Закону України Про дорожній рух передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Законодавством чітко передбачено можливість Укртрансбезпеки здійснювати державний нагляд (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті, зокрема в частині здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів, що включає:

- здійснення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт (Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 р. № 1567);

- фіксацію адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (Порядок фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 р. № 1174 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16 червня 2021 р. № 623).

За визначенням, наведеним у п.2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідні машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого Постановою КМУ №879 від 27.06.2007 Про заходи щодо збереження автомобільних дорогами загального користування , вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Згідно з п.21 Порядку №879 у разі виявлення факту перевищення вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу під час руху без дозволу на рух або у разі здійснення руху з порушенням умов, визначених у дозволі на рух, подальший рух такого транспортного засобу забороняється до усунення порушення шляхом отримання дозволу на рух за пройдену частину маршруту або повного (часткового) перевантаження вантажу, що перевозиться в інший транспортний засіб, з подальшим підтвердженням дотримання вагових та/або габаритних параметрів, установлених законодавством, або отримання дозволу на рух на весь маршрут.

Пунктом другим Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 року № 1174, визначено, що автоматичний пункт фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті - комплекс технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу в русі, визначених пунктом 12 цього Порядку, з одночасною його фотозйомкою, відеозаписом (за наявністю) та ідентифікацією за державним реєстраційним номером.

Відповідно до п. 12 цього Порядку автоматичний пункт може забезпечувати, зокрема: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей).

Відповідно до п.22.5 ПДР України за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Згідно абз.8 ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт» у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Відповідно до п.4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30, допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Колегія суддів аналізуючи наведені норми права, дійшла висновку, що у разі якщо автомобільне перевезення здійснюється із допомогою напівпричепа-контейнеровоза (про що повинно бути вказано у свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу) загальна фактична маса не повинна перевищувати 44 880 тон (44 т контейнеровоз + 2%).

Частиною другою статті 132-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії ВМ № 00001191 від 16.11.2021 року, винесеної провідним фахівцем відділу цифрової трансформації та інформаційно-технічного забезпечення Департаменту державного контролю на транспорті Соколюк Л.М., транспортний засіб MAN TGX 18.440, д.н.з. НОМЕР_1 , 16.11.2021 о 07 год. 31 хв., за адресою М-03 Київ-Харків-Довжанський, км. 81+000 допустив рух із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на строєні осі транспортного засобу на 5,7% (5,7 тон), за що передбачено адміністративну відповідальність за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та на відповідальну особу ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8 500 грн.

З даної постанови вбачається, що вимірювання ваги транспортного засобу здійснювалося технічним засобом WIM3,3 № 35-02/6013, 6014, 6015, 6016 до 26.10.2022. Також дана постанова містить посилання на веб-сайт з ідентифікатором доступу, на якому відображені фотографії транспортного засобу MAN TGX 18.440, д.н.з. НОМЕР_1 , в момент вчинення правопорушення спереду.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , марки MAN TGX 18.440 дана модель є спеціалізованим вантажним спеціалізованим сідловим тягачем-Е, власник ОСОБА_1 .

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 реєстраційний номер НОМЕР_4 , марки STAS S33-9СХ дана модель є спеціалізованим напівпричепом спеціалізований Н/ІІР-контейнеровоз-Е, власник ОСОБА_1 .

Згідно з товарно-транспортною накладною № 319 від 15 листопада 2021 року транспортним засобом марки MAN TGX 18.440, д.н.з. НОМЕР_1 , з спеціалізованим напівпричепом марки STAS S33-9СХ, д.н.з. НОМЕР_4 здійснювалося перевезення вантажу соя, насипом.

Так, 15.11.2021 о 10.50 год. вказаний транспортний засіб вибув із пункту навантаження: Хмельницька область, Волочиський р-н., смт Війтівці, вул. Героїв України, 18 Б. Маса брутто складала 43, 82т, маса нетто -29,54 т.

Колегія суддів зазначає, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу напівпричіп марки СХЕ 266811, реєстраційний номер НОМЕР_4 , марки STAS S33-9CX, дана модель є спеціалізованим напівпричепом спеціалізований Н/ПР-контейнеровоз-Е, а відтак, враховуючи положення п.22.5 ПДР, у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогими дозволяється рух транспортних засобів та їх составів фактичною масою до 44 т включно (+величина похибки), зокрема навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т.

Відповідно до ч. ч. 2, 3, 4 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Крім того, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі затвердженої Наказом Міністерства інфраструктури України 27.09.2021 року за №512.(далі Інструкція)

Так відповідно до Додатка 1 вказаної Інструкції в частині постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, має міститися, в тому числі, наступна інформація: (марка, модель, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), категорія транспортного засобу, тип транспортного засобу, повна маса транспортного засобу, ширина, висота, довжина, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактична міжосьова відстань, фактична шинність (кількість коліс) на вісі, виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги), а також: (суть адміністративного правопорушення, опис обставин, установлених під час розгляду справи, а також допустимі габаритно-вагові параметри транспортних засобів для проїзду на даній ділянці автомобільної дороги).

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Під час розгляду справи судом встановлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження) на території України серії ВМ № 00001191 від 16.11.2021 року, не в повній мірі відповідає вимогам Інструкції, оскільки не містить повної маси транспортного засобу, ширини, висоти, довжини, розподілу навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактичної міжосьової відстані, фактичної шинності (кількості коліс) на вісі. Вказані недоліки ставлять під сумнів врахування вказаних критеріїв при встановленні фактів перевищення встановлених законодавством вагових норм.

Відповідачем в апеляційній скарзі наведено формулу розрахунку перевищення навантаження, де для розрахунку бралася фактична маса навантаження на вісь транспортного засобу, однак в постанові не зазначена фактична маса на вісь, крім того не зазначено чим визначено похибку вагового комплексу 16 %, що унеможливлює перевірити правильність вказаного розрахунку.

Водночас, відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що оскільки відповідачем не надано належні і допустимі докази, які поза розумним сумнівом підтверджують наявність у діях позивача об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.132-1 КУпАП, отже відповідачем не доведено наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Посилання відповідача на постанову Верховного Суду від 29.01.2020 року по справі № 814/1460/16, в якій зазначено, що результати зважування транспортних засобів чітко засвідчують нерівномірність розподілу завантаження вантажу по транспортному обладнанню, що унеможливлюється при виконанні перевезень в контейнерах, отже на переконання відповідача позивач здійснював вантажні перевезення транспортним засобом, який не є контейнеровозом в розумінні вищезазначених норм, колегія суддів не бере до уваги, оскільки наведене жодним чином не спростовує факту невідповідності оскаржуваної постанови вимогим Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі затвердженої Наказом Міністерства інфраструктури України 27.09.2021 року за №512, що є самостійною підставою для скасування постанови ВМ № 00001191 від 16.11.2021 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість постанови ВМ № 00001191 від 16.11.2021 року про застосування до позивача штрафу.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 06.04.2022 року по справі № 547/1022/21 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті - залишити без задоволення.

Рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 06.04.2022 по справі № 547/1022/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя З.О. Кононенко
Судді В.А. Калиновський О.М. Мінаєва