Справа № 580/3323/22
Суддя: Василь ГАВРИЛЮК
Дата ухвалення: 2022-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2022 року справа № 580/3323/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення часників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) подав позов до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі Головне управління, відповідач), в якому просить:

1) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо:

- застосування показника середньої заробітної плати, з якої сплачені страхові внески за 2014-2016 роки у розмірі 3764,40 грн;

- проведення розрахунку індивідуального коефіцієнту заробітку за даними персоніфікованого обліку за період з 01.07.2000 по 28.02.2013, тобто за період, розміром у 13 років;

2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зробити:

- обчислення пенсії позивача, як призначеної у 2021 році (зверненнями про призначення пенсій, що надійшли з 01.01.2020), виходячи із розміру середньої заробітної плати, з якої сплачені страхові внески 7763,17 грн (усереднений показник середньої заробітної плати за 2017-2019 роки);

- провести перерахунок індивідуального коефіцієнту заробітку за даними персоніфікованого обліку за період з 01.09.1989 по 31.08.1994, тобто за період, розміром у 5 років, та застосувати цей коефіцієнт для розрахунку.

В обґрунтування позовних вимог зазначено те, що позивачу пенсія обчислена із заниженням показника середньої заробітної плати та застосовано невірний коефіцієнт заробітку, що призвело до зменшення розміру пенсії.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 08.08.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому проваджені).

29.08.2022 до суду надійшов письмовий відзив на адміністративний позов, в якому відповідач просив в задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши при цьому, що у спірних правовідносинах має місце перехід на інший вид пенсії відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а саме: з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, - а не призначення пенсії. Отже, при переході на інший вид пенсії підлягає застосуванню показник середньої заробітної плати, яким він був на час призначення пенсії.

Крім того, пенсію позивача обчислено з урахуванням страхового стажу 36 років 9 місяців (стаж ураховано по 31.12.2019), заробітної плати з 01.09.1989 до 31.08.1994 (оптимальний заробіток визначено відповідно до наданих позивачем довідок від 12.08.2013 № 05- 782 та № 05-783 про заробітну плату з 01.03.1987 до 31.12.1992 та з 01.01.1993 до 30.11.1994) та за даними системи персоніфікованого обліку з 01.07.2000 до 28.02.2013, індивідуальний коефіцієнт заробітку 0,83575.

При цьому, при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії

Таким чином, для застосування показника середньої заробітної плати за 2017-2019 роки та проведення перерахунку індивідуального коефіцієнту заробітку за даними персоніфікованого обліку за період з 01.09.1989 по 31.08.1994 та застосувати цей коефіцієнт для розрахунку, підстави відсутні.

Розгляд справи по суті відповідно до частини 3 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розпочато через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

На звернення позивача щодо індексації пенсії та її перерахунку, відповідач листом від 29.06.2022 № 3179-2957/С-02/8-2300/22 повідомив, що пенсію позивача обчислено з урахуванням страхового стажу 36 років 9 місяців (стаж ураховано по 31.12.2019), заробітної плати з 01.09.1989 до 31.08.1994 (оптимальний заробіток визначено відповідно до наданих позивачем довідок від 12.08.2013 № 05- 782 та № 05-783 про заробітну плату з 01.03.1987 до 31.12.1992 та з 01.01.1993 до 30.11.1994) та за даними системи персоніфікованого обліку з 01.07.2000 до 28.02.2013, індивідуальний коефіцієнт заробітку 0,83575.

Загальний розмір пенсії на лютий 2022 року становив 2200,00 грн, зокрема:

- 1666,72 грн розмір пенсії за віком, обчислений з урахуванням стажу Позивача та заробітку згідно із статтею 27 Закону (3764,40 грн (середня заробітна плата в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014-2016 роки) x 1,17 (коефіцієнт збільшення з 01.03.2019 середньої заробітної плати в Україні, яка враховується для обчислення пенсії) х 1,11 (коефіцієнт збільшення з 01.03.2020 середньої заробітної плати (доходу) в Україні, яка враховується для обчислення пенсії) х 1,11 (коефіцієнт збільшення з 01.03.2021 середньої заробітної плати (доходу) в Україні, яка враховується для обчислення пенсії) x 0,83575 x 0,36750 (коефіцієнт стажу));

- 267,28 грн державна адресна допомога до прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 № 265 (до 1934,00 грн);

- 16,67 грн - доплата за стаж понад 35 років відповідно до статті 28 Закону (1666,72 грн х 1%);

- 249,33 грн доплата згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2021 № 127 (до 2200,00 грн), яка враховується під час подальших перерахунків пенсії.

Із 01.03.2022 пенсію перераховано відповідно до частини 2 статті 42 Закону та Постанови № 118, загальний розмір пенсії становить 2300,00 грн, а саме:

- 1900,06 грн розмір пенсії за віком, обчислений з урахуванням стажу Позивача та заробітку згідно із статтею 27 Закону (3764,40 грн x 1,17 х 1,11 х 1,11 x 1,14 (коефіцієнт збільшення з 01.03.2022 середньої заробітної плати (доходу) в Україні, яка враховується для обчислення пенсії) х 0,83575 x 0,36750 (коефіцієнт стажу));

- 33,94 грн державна адресна допомога до прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 № 265 (до 1934,00 грн);

- 19,00 грн доплата за стаж понад 35 років відповідно до статті 28 Закону (1900,06 грн х 1%);

- 97,67 грн доплата до 100,00 грн відповідно до постанови № 118; - 249,33 грн доплата згідно з постановою № 118 (до 2300,00 грн), яка враховується під час подальших перерахунків пенсії.

Отже, пенсію позивача обчислено згідно з вимогами законодавства та за документами пенсійної справи.

Дії Головного управління щодо застосування показника середньої заробітної плати, з якої сплачені страхові внески за 2014-2016 роки та проведення розрахунку індивідуального коефіцієнту заробітку за даними персоніфікованого обліку за період з 01.07.2000 по 28.02.2013, тобто за період, розміром у 13 років позивач вважає протиправними, а тому за захистом своїх прав, свобод та інтересів звернувся до суду з даним позовом.

Під час вирішення спору по суті суд зазначає, що відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058-ІV від 09 липня 2003 року (далі Закон № 1058-ІV) за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 40 Закону № 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених вище норм законодавства дає підстави для висновку, що ч. 3 статті 45 Закону № 1058-IV установлює порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV.

Застосована правова позиція узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 31 жовтня 2018 року (справа № 577/2576/17), Верховного Суду у постанові від 31 липня 2019 року (справа № 720/208/17) та постанові від 18 серпня 2020 року (справа № 263/6611/17).

Суд встановив, що позивачеві 09.07.2013 призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону № 1058-IV.

02.08.2021 позивача переведено на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV.

Отже, у спірному випадку має місце перехід на інший вид пенсії відповідно до Закону № 1058-IV, а саме: з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, а не призначення пенсії, тому підлягає врахуванню показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення пенсії, як того вимагає частина друга статті 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Щодо позовної вимоги провести перерахунок індивідуального коефіцієнту заробітку за даними персоніфікованого обліку за період з 01.09.1989 по 31.08.1994 за період 5 років, та застосувати цей коефіцієнт для розрахунку пенсії, суд зазначає таке.

Згідно з ч. 1 ст. 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

З аналізу наведеної норми суд дійшов висновку, що для обчислення пенсії обов`язково враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. При цьому, за бажанням пенсіонера період за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року може бути врахований для обрахунку пенсії додатково.

Суд встановив, що пенсію позивача обчислено з урахуванням заробітної плати з 01.09.1989 до 31.08.1994 (оптимальний заробіток визначено відповідно до наданих позивачем довідок від 12.08.2013 № 05-782 та № 05-783 про заробітну плату з 01.03.1987 до 31.12.1992 та з 01.01.1993 до 30.11.1994) та за даними системи персоніфікованого обліку з 01.07.2000 до 28.02.2013.

Отже, на переконання суду, під час обчислення пенсії позивача, Головним управлінням дотримано вимоги Закону № 1058-IV.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні спору враховує приписи статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, у задоволенні яких слід відмовити.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини 5 статті 139 вказаного Кодексу у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зважаючи на те, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України Про судовий збір, а відповідач не надав доказів понесення судових витрат, то підстави для їх розподілу відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 122, 139, 242 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Розподіл судових витрат не здійснювати.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог пункту 3 розділу VI Прикінцеві положення цього Кодексу.

Учасники справи:

1) позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

2) відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, ).

Рішення складене у повному обсязі та підписане 07.09.2022.

Суддя Василь ГАВРИЛЮК