Справа № 300/4380/21
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2022-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про закриття провадження у справі
"07" вересня 2022 р. справа № 300/4380/21
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Боршовського Т.І., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування наказу від 15.04.2021 № 675-п, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування наказу від 15.04.2021 № 675-п.
Позовні вимоги мотивовані тим, що всупереч вимог Податкового кодексу України Головне управління ДПС в Івано-Франківській області прийняло наказ від 15.04.2021 № 675-п «Про внесення змін до наказу ГУ ДПС в області від 12.03.2021 № 414-п», яким змінено дату початку документальної позапланової виїзної перевірки позивача, призначеної наказом від 12.03.2021 № 414-п. Представник позивача вважає, що наказ Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 12.03.2021 № 414-п вичерпав свою дію 18.03.2021, що виключає можливість внесення будь-яких змін в такий наказ, в тому числі щодо дати початку перевірки.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.08.2021 відкрито провадження в цій адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
06.09.2021 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшла відповідь представника позивача на відзив Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 30.08.2021 № 9234/5/09-19-20-01. Представник позивача пояснив, що у зв`язку з припиненням підприємницької діяльності позивача станом на 12.03.2021, зазначена в наказі від 12.03.2021 року підстава його видачі, є незаконною. Не проведення в період з 12.03.2021 по 18.03.2021 перевірки позивача призвело до закінчення строку його дії та втрати ним чинності після 18.03.2021, а тому у контролюючого органу не було підстав для внесення до нього змін спірним наказом. Вказав на те, що відповідачем не подано суду доказів вручення позивачу наказів від 12.03.2021 № 414-п та від 15.04.2021 № 675-п, а тому в контролюючого органу не було правових підстав для проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача.
Ухвалою від 07.10.2021 суд зупинив провадження у справі № 300/4380/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування наказу від 15.04.2021 № 675-п, до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі № 300/5591/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій.
23.06.2022 представником позивача подано: клопотання про витребування у відповідача додаткових доказів, а саме: документів, які підтверджують перебування на робочому місці в період з 19.04.2021 по 22.04.2021 та 29.04.2021 головного державного ревізора-інспектора Крушельницького О.О., 29.04.2021 та 07.06.2021 заступника начальника територіального управління ДПС в області Глушпенка Віктора; оригіналу першого примірника Акта документальної позапланової перевірки ОСОБА_1 від 29.04.2021 № 2496/09-19-07-13/ НОМЕР_1 . До вказаного клопотання долучено копію адвокатського запиту від 27.07.2021 № 27-07-2021/001 та копію актів від 29.04.2021 № 2496/09-19-07-13/ НОМЕР_1 .
Також 23.06.2021 представником позивача подано клопотання про виклик свідка: головного державного ревізора-інспектора відділу позапланових перевірок оподаткування фізичних осіб управління податкового аудиту Головного управління ДПС в Івано-Франківській області Крушельницького Олега Остаповича. До вказаного клопотання долучено копію акта про результати документальної позапланової виїзної перевірки платника податків фізичної особи ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_1 , від 29.04.2021 № 2496/09-19-07-13/ НОМЕР_1 .
Ухвалою суду від 07.09.2022 поновлено провадження у справі.
Вирішуючи питання про можливість подальшого розгляду даного спору по суті, суд звертає увагу на правові висновки, висловлені Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 08.09.2021 у справі № 816/228/17:
- «…Пунктом 19 частини першої статті 4 КАС визначено, що індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.
В абзаці 4 пункту 1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23 червня 1997 року № 2-зп у справі № 3/35-313 вказано, що «… за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію».
У пункті 5 Рішення Конституційного Суду України від 22 квітня 2008 року № 9-рп/2008 в справі № 1-10/2008 вказано, що при визначенні природи «правового акта індивідуальної дії» правова позиція Конституційного Суду України ґрунтується на тому, що «правові акти ненормативного характеру (індивідуальної дії)» стосуються окремих осіб, «розраховані на персональне (індивідуальне) застосування» і після реалізації вичерпують свою дію.
Отже, у разі якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права.
Неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.
При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.
Виходячи з наведеного Велика Палата Верховного Суду не погоджується із позицією судів попередніх інстанцій у частині задоволення позову про протиправність наказу щодо призначення перевірки від 10 жовтня 2016 року № 1336, оскільки такий спір не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.
При цьому поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» слід тлумачити в ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, і тих спорів, які взагалі не підлягають судовому розгляду».
Отже, з огляду на вказану правову позицію Великої Палати Верховного Суду щодо можливості оскарження до адміністративного суду наказів на проведення документальних перевірок можна дійти висновку про те, що платник податків вправі оскаржити до суду наказ на проведення документальної перевірки (планової чи позапланової, виїзної чи невиїзної) як акт індивідуальної дії, і такий спосіб захисту його права буде ефективним, лише в тому випадку, коли контролюючий орган не був допущений до проведення перевірки на підставі такого наказу та, відповідно, не приймав рішень за наслідками такої перевірки. У випадку, якщо за наслідками документальної перевірки, контролюючим органом прийнято відповідні рішення, то наказ на проведення перевірки, вичерпав свою дію застосуванням, а отже, не може бути предметом окремого судового позову. Належним ефективним захистом платника податків в такому випадку є оскарження рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, зокрема, з підстав неправомірності дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки.
Судом встановлено, що ГУ ДПС в Івано-Франківській області на підставі п. 20.1 ст.20, ст.75, пп.78.1.7, п.78.1 ст. 78, п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України від 01.10.2010 № 2755-VI, зі змінами та доповненнями, видано наказ від 12.03.2021 №414-п про проведення з 12.03.2021 документальної позапланової виїзної перевірки ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п.п НОМЕР_1 ) за період з 01.01.2017 по 27.12.2020.
12.03.2021 документальну позапланову виїзну перевірку не розпочато по причині відсутності платника податків фізичної особи ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) за адресою державної реєстрації: АДРЕСА_1 . Для встановлення місцезнаходження платника податків фізичної особи ОСОБА_1 до ГУ ДПС в Івано-Франківській області направлено запит до ГУ ДФС в Івано-Франківській області від 15.03.2021 № 647/7/09-19-07-13 щодо встановлення фактичного місцезнаходження платника податків. Листом ГУ ДФС в Івано-Франківській області від 06.04.2021 за №570/7/09-97-04-06 повідомлено, що вжитими заходами встановлено місцезнаходження платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 та надано її контактний номер телефону.
На підставі доповідної записки від 14.04.2021 №160/09-19-07-13 "Про проведення відповідно до пп. 78.1.7, п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України документальної позапланової виїзної перевірки платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 )" надано дозвіл на внесення змін до наказу ГУ ДПС від 12.03.2021 №414-п.
Наказом від 15.04.2021 № 675-п «Про внесення змін до наказу ГУ ДПС в області від 12.03.2021 № 414-п» вирішено в абзаці 1 наказуючої частини наказу ГУ ДПС в області від 12.03.2021 від № 414-п "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 " слова та цифри "Дата початку перевірки: 12 березня 2021 року, тривалість перевірки: 5 робочих днів", замінено словами та цифрами "Дата початку перевірки: 16 квітня 2021року, тривалість перевірки: 5 робочих днів".
Застосовуючи наведені вище правові висновки Великої Палати Верховного Суду (постанова від 08.09.2021 у справі № 816/228/17) в контексті спірних правовідносин, суд дійшов висновку про те, що:
- ОСОБА_1 оспорено до суду акт індивідуальної дії наказ відповідача № 675-п від 15.04.2021, яким внесено зміни до наказу № 414-п від 12.03.2021 про проведення її документальної позапланової виїзної перевірки. Отже, вказані накази, як акти індивідуальної дії, стосуються питання призначення документальної позапланової виїзної перевірки позивача як платника податків;
- згадані накази реалізовані їх застосуванням, оскільки відповідач провів документальну позапланову виїзну перевірку позивача і, за результатами її проведення, прийняв відповідні рішення у формі податкових повідомлень-рішень та рішення про застосування фінансових санкцій та вимоги про сплату єдиного внеску;
- обраний позивачем спосіб захисту її прав як платника податків, який полягає в окремому судовому оскарженні наказу № 675-п від 15.04.2021, за встановлених обставин цієї справи, є неефективним. Оскільки за результатами проведеної, зокрема й на підставі спірного наказу, документальної перевірки, контролюючим органом прийнято відповідні рішення, то неправомірність його дій щодо призначення та проведення перевірки, може бути підставами вже позову про правомірність таких остаточних рішень. Про застосування такого способу захисту свого права позивачем ініційовано судове провадження № 300/231/22;
- спори про скасування наказу на проведення документальної перевірки позивача, про внесення змін до такого наказу, на підставі яких така перевірка проведена і за результатами якої контролюючим органом прийнято відповідні рішення, не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства в ширшому значенні, тобто як спори, які взагалі не підлягають судовому розгляду.
Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що спір про скасування наказу № 675-п від 15.04.2021 «Про внесення змін до наказу ГУ ДПС в області від 12.03.2021 № 414-п», не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
Повторне звернення до адміністративного суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Таким чином, суд вважає за необхідне закрити провадження у цій справі на підставі пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України.
Щодо розподілу судових витрат, то суд звертає увагу на таке.
Частиною шостою статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у випадку постановлення ухвали про закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду або ухвалення рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням суд вирішує питання про розподіл судових витрат не пізніше десяти днів з дня ухвалення відповідного судового рішення, за умови подання учасником справи відповідної заяви і доказів, які підтверджують розмір судових витрат.
Відповідно до частини другої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.
Пунктом 5 частини першої статті 7 Закону України Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.
Таким чином, в суду нема підстав для розподілу судових витрат у справі на час постановлення цієї ухвали.
Щодо повернення судового збору за подання позовної заяви, то вказане питання, з огляду на зазначену вище норму закону, може бути вирішено судом лише за клопотанням особи, яка його сплатила. Таке клопотання позивачем не подано. Однак суд вважає за доцільне роз`яснити позивачу про право подати таке клопотання після отримання ухвали про закриття провадження у справі.
Керуючись пунктом 1 частини першої статті 238, статтями 256, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, -
У Х В А Л И В:
Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування наказу № 675-п від 15.04.2021 «Про внесення змін до наказу ГУ ДПС в області від 12.03.2021 № 414-п».
Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання суддею. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя /підпис/ Боршовський Т.І.