Справа № 640/33331/21
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2022-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Оксененка О.М., Василенка Я.М., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 травня 2022 року адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Агрекс» до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрекс» (надалі за текстом - «ТОВ «Агрекс») звернулось до суду з позовом, у якому просило скасувати: податкове повідомлення-рішення № 442/31-00-07-01-02 від 30.07.2021 р., яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку, на 4 193 478 грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 2 096 739 грн.; податкове повідомлення-рішення № 443/31-00-07-01-02 від 30.07.2021 р., яким позивачеві зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 670 905 грн.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що у нього відсутній обов`язок здійснювати нарахування податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку із втратою сировини на виробництві, оскільки ці втрати пов`язані з виробничим процесом.

ТОВ «Агрекс» також посилалось на те, що висновки контролюючого органу про відсутність реального постачання товарів по угодам з ТОВ «Мостгрей» та ПП «СВФ «Агро-Лугань» спростовуються первинними документами.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 травня 2022 року адміністративний позов задоволено повністю.

В апеляційній скарзі Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення і ухвалити постанову про відмову у задоволенні позову.

Зокрема, скаржник вказує на дефектність первинних документів, відсутність майна та трудових ресурсів у контрагентів позивача та наявність кримінального провадження.

Апелянт наполягає на тому, що ТОВ «Агрекс» було зобов`язане нарахувати податкові зобов`язання на суму витрат сировини.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач, стверджуючи про законність та обгрунтованість судового рішення, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що у період з 25.05.2021 р. по 14.06.2021 р. посадовцями Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Агрекс» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за березень 2021 р. від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету.

Результати перевірки оформлено актом № 532/31-00-07-01-02/25602906 від 18.06.2021р.

Згідно цьому акту позивачем порушено вимоги ст.ст. 198, 201 Податкового кодексу України (надалі за текстом - «ПК України») в результаті чого: завищено суму податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню, на 4 193 478 грн.; завищено від`ємне значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу наступного звітного періоду, на 670 905 грн.

Такий висновок контролюючого органу вмотивовано наступним.

Основним видом діяльності ТОВ «Агрекс» є виробництво олії та тваринних жирів.

Переробка олійної сировини відбувається на заводі ТОВ «Сватівська Олія».

За даними рахунків аналітичних рахунків позивачем з рахунку 206 «матеріали списані в переробку» на рахунок 231 «Виробництво» списано 6 002 939 кг. соняшника на суму 111 309 653 грн. 56 коп.

Згідно Акту результатів переробки давальницької сировини від 31.03.2021 р. кількість переробленої олійної сировини за березень 2021 р. становила 5 884 069 кг. При цьому, витрати сировини за рахунок зниження вологи склали 18 391 кг, а витрати сировини за рахунок зниження смітної домішки - 100 479 кг.

Приймаючи до уваги, що під час придбання насіння соняшника суми податку були включені до складу податкового кредиту, у ТОВ «Агрекс» виник обов`язок щодо нарахування податкових зобов`язань з податку на додану вартість у розмірі 440 830 грн. на витрати сировини за рахунок зниження вологи та смітної домішки у загальному обсязі 118,87 т.

Відповідно до договору поставки № 2311 від 29.12.2020 р. ТОВ «Мостгрей» зобов`язалось передати у власність ТОВ «Агрекс» макуху соєву кормову, а останнє - прийняти та оплатити її.

На підставі цього договору були складені податкові накладні на загальну суму 42 228 582 грн. 56 коп., у тому числі 7 038 097 грн. 10 коп. ПДВ.

За вказаними господарськими операціями у декларації з податку на додану вартість за березень 2021 р. позивач включив до складу податкового кредиту 3 432 576 грн. 05 коп.

За даними договору № 2267 від 17.11.2020 р. та податкових накладних позивач придбав у ПП «СВФ «Агро-Лугань» насіння соняшнику на суму 5 945 864 грн. 28 коп., у тому числі 990 977 грн. 38 коп. ПДВ.

Позивач здійснив розрахунки шляхом безготівкового перерахунку коштів та у декларації з податку на додану вартість за березень 2021 р. включив: 860 902 грн. 38 коп. до бюджетного відшкодування на рахунок у банку та до складу податкового кредиту наступного податкового періоду 130 075 грн.

Разом з тим, у ТОВ «Мостргей» та ПП «СВФ «Агро-Лугань» відсутні транспортні засоби для перевезення реалізованого товару.

Також, згідно відомостей Єдиного реєстру податкових накладних ТОВ «Мостгрей» придбало у ФГ «Галагоарго Бізнес» 4 700 т. соєвої макухи. Однак останнє не має орендованого та власного нерухомого майна, земельних та трудових ресурсів.

Крім того, за даними ухвали Київського апеляційного суду від 28.01.2021 р. у справі № 761/38823/20 невстановлені особи використовуючи реквізити підконтрольних підприємств, у тому числі і ТОВ «Мостгрей», здійснили пособництво в ухиленні від сплати податків на суму понад 400 млн. грн.

Згідно відомостей АІС «Податковий блок» у ПП «СВФ «Агро-Лугань» відсутні трудові ресурси, транспортні засоби та основні засоби для здійснення господарської діяльності.

Із наведеного відповідач дійшов висновку про нереальність господарських операцій.

На підставі таких висновків Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків прийнято: податкове повідомлення-рішення № 442/31-00-07-01-02 від 30.07.2021 р., яким ТОВ «Агрекс» зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку, на 4 193 478 грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 2 096 739 грн.; податкове повідомлення-рішення № 443/31-00-07-01-02 від 30.07.2021 р., яким позивачеві зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 670 905 грн.

Підпунктом «а» пункту 198.1 статті 198 ПК України передбачено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно пункту 198.2 статті 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Згідно частини 2 статті 9 цього Закону первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до підпунктів 2.1, 2.2 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24 травня 1995 р. та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 р. за № 168/704, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів. Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення.

За змістом наведених правових норм податковий кредит для визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операцій, яка є підставою для формування податкового обліку платника.

На підтвердження товарності укладених угод позивачем було надано копії: договору поставки № 2311 від 29.12.2020 р. та специфікацій до нього; договору поставки № 2367 від 17.11.2020 р. та специфікації до нього; видаткових накладних; товарно-транспортних накладних; банківських виписок, які свідчать, що зобов`язання між позивачем та його контрагентами виконувалось у повному обсязі.

Таким чином, у ТОВ «Агрекс» наявні всі необхідні документи, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського та податкового обліку, для формування податкового кредиту, а аналіз наданих позивачем первинних документів свідчить про дотримання ним спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум податкового кредиту по операціям з ТОВ «Мостгрей» та ПП «СВФ «Агро-Лугань».

Посилання позивача не дефектність товарно-транспортних накладних ( неможливості із деяких з них встановити пункт розвантаження поставленого товару) обгрунтовано не взято судом до уваги, оскільки певні недоліки первинних документів не можуть бути підставою для позбавлення покупця права на формування податкового кредиту.

Не можуть бути прийняті в якості доказу висновки контролюючого органу про те, що ТОВ «Мостгрей» та ПП «СВФ «Агро-Лугань» не мали достатніх трудових ресурсів та основних засобів для ведення господарської діяльності, оскільки їх зроблено без проведення відповідних перевірок, а виключно на підставі відомостей з Інформаційних баз ДПС.

Також, не можуть бути підставою для скасування ухваленого у справі рішення твердження відповідача про те, що ТОВ «Мостгрей» є учасником кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення.

Факти вчинення злочину, в тому числі у вигляді фіктивного підприємництва та ухилення від сплати податків, можуть встановлюватись виключно відповідним рішенням суду.

Судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платників та інших учасників правовідносин у сфері економіки. У зв`язку з цим презюмується, що дії платника, результатом яких є отримання податкової вигоди, вважаються економічно виправданими, а відомості, що містяться у податковій та бухгалтерській звітності платника, - достовірні.

Подання платником до контролюючого органу усіх належним чином оформлених первинних документів, передбачених податковим законодавством, з ціллю отримання податкової вигоди є підставою для її отримання, якщо податковий орган не доведе неправдивість, недостовірність або суперечливість відомостей, що містяться у таких документах.

Доводи ж податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на формування податкового кредиту.

Водночас, у цій справі відповідачем не доведено, а судом першої інстанції не встановлено обставин, які б беззаперечно свідчили про неправомірність формування покупцем податкового кредиту з податку на додану вартість.

Відповідно до підпункту «г» пункту 198.5 статті 198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

Згідно пункту 189. 1 статті 189 ПК України у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

Буквальне тлумачення наведених правових норм дає підстави для висновку, що у платника податку виникає обов`язок нарахувати податкові зобов`язання у разі, якщо товари, придбані з податком на додану вартість, призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

У даній ситуації придбаний позивачем соняшник використовувався безпосередньо у господарській діяльності ТОВ «Агрекс».

Витрати сировини за рахунок зниження вологи та смітної домішки є частиною технологічного процесу. Тобто безпосередньо пов`язані із здійсненням господарської діяльності, що виключає застосування положень підпункту «г» пункту 198.5 статті 198 ПК України.

З огляду на викладене, окружний адміністративний суд дійшов вірного висновку про необхідність скасування податкових повідомлень-рішень.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду попередньої інстанції та не дають підстав для висновку, що окружним адміністративним судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини чи порушено норми процесуального права.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 травня 2022 р. - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова складена в повному обсязі 06 вересня 2022 р.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

Суддя Я.М.Василенко

Суддя О.М.Оксененко