Справа № 640/21047/20
Суддя: Аверкова В.В.
Дата ухвалення: 2022-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

30 серпня 2022 року м. Київ № 640/21047/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Аверкової В.В, розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 грудня 2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2016 року, виходячи з розрахунку 70% відповідних сум грошового забезпечення та обмеження максимальним розміром.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсію ОСОБА_1 , виходячи з розрахунку 80% відповідних сум грошового забезпечення з 01 січня 2016 року без обмеження її максимальним розміром із врахуванням раніше виплачених сум.

В решті позовних вимог відмовлено.

02 квітня 2021 року видано виконавчий лист.

До Окружного адміністративного суду міста Києва від позивача надійшла заява, в якій він просить зобов`язати суб`єкта владних повноважень Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві, не на користь якого ухвалене судове рішення, для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, перерахунок пенсії провести послідовно, з урахуванням достовірних (оновлених) даних (цифрових значень), підвищення сум грошового забезпечення: з 01 січня 2016 року по 31 серпня 2016 року із врахуванням довідки Офісу Генерального прокурора від 11 червня 2020 року №21-1198зп (ГЗ 17 939,55 грн), відповідно до постанови КМУ від 30 вересня 2015 року № 763, станом на 15 грудня 2015 року; з 01 вересня 2016 року по 22 березня 2021 року із врахуванням довідки Офісу Генерального прокурора від 11 червня 2020 року №21-1197зп (ГЗ 20 252,17 грн), відповідно до постанови КМУ від 27 липня 2016 року № 488, станом на 03 серпня 2016 року. Постановити окрему ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши вказану заяву та матеріали справи, суд зазначає наступне.

Згідно із приписами частини п`ятої стаття 383 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

Враховуючи відсутність необхідності виклику сторін у судове засідання, суд вважає за можливе розглянути заяву позивача в порядку письмового провадження.

Статтею 129-1 Конституцією України встановлено, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення містяться в статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статтями 14, 370 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною другою статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно з частиною першою статті 383 цього Кодексу особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Заява про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду розглядається з дотриманням процедур та порядку, встановлених у частині другій та третій статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України у разі коли позивач прагне досягнення результатів, передбачених статтею 383 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач обґрунтовуючи заяву посилається на те, що, під час перерахунку пенсії, використав не достовірні дані складових грошового забезпечення.

Позивач просить суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві перерахунок пенсії провести послідовно, з урахуванням достовірних (оновлених) даних (цифрових значень), підвищення сум грошового забезпечення: з 01 січня 2016 року по 31 серпня 2016 року із врахуванням довідки Офісу Генерального прокурора від 11 червня 2020 року №21-1198зп (ГЗ 17 939,55 грн), відповідно до постанови КМУ від 30 вересня 2015 року № 763, станом на 15 грудня 2015 року; з 01 вересня 2016 року по 22 березня 2021 року із врахуванням довідки Офісу Генерального прокурора від 11 червня 2020 року №21-1197зп (ГЗ 20 252,17 грн), відповідно до постанови КМУ від 27 липня 2016 року № 488, станом на 03 серпня 2016 року.

Водночас, суд зауважує, що предметом спору у справі № 640/21047/20 було зменшення розмір пенсії із 80 відсотків до 70 відсотків грошового забезпечення.

Також суд звертає увагу, що у резолютивній частині рішення не зазначено конкретні суми складових грошового забезпечення та довідки уповноваженого органу.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку пенсії основний розмір пенсії розраховано із 80 % грошового забезпечення.

Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення заяви позива.

Як передбачено положеннями частини п`ятої статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Отже, враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для постановлення окремої ухвали, у зв`язку з чим заява позивача задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Залишити без задоволення заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, вчинених на виконання рішення суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, передбаченими ст. ст. 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Аверкова