Справа № 465/3931/22
Суддя: Марків Ю. С.
Дата ухвалення: 2022-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

08.09.2022 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді Марків Ю.С.,

з участю секретаря судових засідань Чапля В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та закриття провадження у справі,

встановив:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Вівчарівський В.П. звернувся до суду із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та закриття провадження у справі.

Позовні вимоги мотивує тим, що 17.07.2022 року інспектором УПП у Львівській області Каталахом Р.Б. розглянуто справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та винесено постанову серії ЕАП №5625893 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою до позивача застосовано адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за те, що 17.07.2022 року о 20 год. 28 хв. водій ОСОБА_1 на просп.Червоної Калини, 85 у м.Львові керував транспортним засобом марки Мазда 6, д.н.з. НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки, в якому пасажир був не пристебнутий ременем безпеки, що зафіксовано нагрудним реєстратором 471713, чим порушив п.2.3.в ПДР. Окрім цього, вказаним інспектором винесено постанову серії БАБ №530876 про накладення адміністративного стягнення по по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою до позивача застосовано адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за те, що у нього була відсутня медична аптечка. Вказує, що із зазначеними рішеннями суб`єктів владних повноважень не погоджуються, оскільки такі не відповідають фактичним обставинам, постанови винесені не на підставі, що передбачені КУ та Законами України, чим порушено права та свободи позивача. Зазначає, що під час руху і до моменту зупинки транспортного засобу водій ОСОБА_1 та пасажир автомобіля були пристебнуті ременем безпеки. Окрім цього, щодо адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, зазначає, що медична аптечка була наявна, а інспекторами не вчинялось жодних дій з метою перевірки наявності медичної аптечки в автомобілі.

Враховуючи вищевикладене, просить скасувати постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 від 17.07.2022 року серії ЕАП №5625893 за ч.5 ст.121 КУпАП та серії БАБ №530876 за ч.1 ст.121 КУпАП та закрити ці справи про адміністративне правопорушення, а також вирішити питання судових витрат.

Позивач в судове засідання не з`явився, хоча й був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення такого.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча й належним чином був повідомлений про дату, час та місце проведення такого, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №178, яке представником відповідача отримано 12.08.2022 року. Як вбачається з супровідного листа від 01.08.2022 року відповідачу було скеровано копію ухвали Франківського районного суду м.Львова про відкриття провадження від 01.08.2022 року, копію позовної заяви ОСОБА_1 з додатками, однак відповідачем відзиву на позовну заяву не подано.

У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувається за відсутності учасників справи, на підставі ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Судом встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №5625893 від 17.07.2022 року ОСОБА_1 притягнений до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.5 ст.121 КУпАП, за те, що 17.07.2022 року о 20 год. 28 хв. водій ОСОБА_1 на просп.Червоної Калини, 85 у м.Львові керував транспортним засобом марки Мазда 6, д.н.з. НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки, в якому пасажир був не пристебнутий ременем безпеки, що зафіксовано нагрудним реєстратором 471713, чим порушив п.2.3.в ПДР.

Окрім цього, зігдно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №530876 від 17.07.2022 року ОСОБА_1 притягнений до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.121 КУпАП, за те, що 17.07.2022 року о 20 год. 25 хв. водій ОСОБА_1 на просп.Червоної Калини, 85 у м.Львові здійснював рух на транспортному засобі, у якого відсутня медична аптечка, чим порушив вимоги п.31.4.7.є ПДР України.

Так, вирішуючи питання про наявність в діях позивача ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, 5 ст. 121 КУпАП, суд виходить з такого.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, згідно ч. 2 ст. 77 КАС України .

Крім того, суд вважає за можливе взяти до уваги положення ч. 3 ст. 383 КАС України, згідно якій на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

Із змісту п. 4 ч. 5 ст. 44 КАС України вбачається, що учасники справи зобов`язані подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Із змісту ст. 286 КАС України вбачається, що адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Суд бере до уваги, що на момент розгляду справи відповідач так і не надав суду доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституціїі законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством є завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення .

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі "Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії" Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі "Дактарас проти Литви" від 24.11.2000 року).

Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі "Салабіаку проти Франції" від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі "Надточій проти України" Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15.05.2008 року відзначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення(п. 21 рішення).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Отже, суд вважає, що зазначені принципи і положення Закону при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем не були дотримані, оскільки жодні докази вини позивача в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність доказів вчинення позивачем адміністративних правопорушень і, як наслідок, протиправність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1, 5 ст.121 КУпАП, у зв`язку із відсутністю належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, зазначених в постановах серії ЕАР №5625893 від 17.07.2022 року та серії БАБ №530876 від 17.07.2022 року.

Відтак, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскаржувані постанови підлягають скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Окрім цього, у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону України «Про судовий збір», які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 року по справі № 543/775/17, яка є обов`язковою для застосування суду.

Відтак, з відповідача Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань останнього, на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн. за подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 2, 77, 205, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 251, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

постановив:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та закриття провадження у справі задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАР №5625893 від 17.07.2022 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.5 ст.121 КУпАП - скасувати.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАБ №530876 від 17.07.2022 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.121 КУпАП - скасувати.

Провадження у справах про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1, 5 ст.121 КУпАП - закрити.

Стягнути з Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 коп.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, адреса: м. Львів, вул. Перфецького, 19.

Суддя Марків Ю.С.