Справа № 420/11354/22
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2022-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
07 вересня 2022 року м. Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Аракелян М.М., розглянувши матеріали адміністративної позовної заяви Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ; адреса: АДРЕСА_2 ) про відшкодування витрат, пов`язаних з навчанням та утриманням у вищому військовому навчальному закладі,-
15 серпня 2022 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 , в якій позивач просить суд:
поновити строк позовної давності;
ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) витрати, пов`язані з його навчанням та утриманням у вищому військовому навчальному закладі на загальну суму 226 622 грн. 27 коп., на користь позивача військової частини НОМЕР_4 (номер банківського рахунку за стандартом ІВАN: НОМЕР_5 в Державній казначейській службі України в м.Києві МФО 820172, ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), за період навчання.
стягнути з відповідача ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір у сумі 3399,33 грн. (три тисячі нуль тридцять гривень 10 копійок) отримувач - військова частина НОМЕР_4 (Номер банківського рахунку за стандартом ІВАН: НОМЕР_6 , МФО 820172 в ДКСУ м. Київ., СДРПОУ 33248535, банк отримувача - Державна казначейська служба України, м. Київ.
Ухвалою суду від 22.08.2022 року позовну заяву залишено без руху з підстав необхідності надання суду заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням інших підстав для поновлення строку та підтверджуючих доказів, або пояснень та доказів на підтвердження того, що строк не пропущено.
31.08.2022 року від представника позивача надійшла заява про поновлення пропущеного процесуального строку звернення до суду з позовною заявою
У заяві про поновлення пропущеного процесуального строку представник позивача вказує, що відповідно до ст.17 ЗУ «Про Державну спеціальну службу транспорту» фінансування Державної спеціальної служби транспорту здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України в межах обсягів бюджетних призначень, визначених головному розпоряднику - Міністерству оборони України і передбачених окремим рядком у Державному бюджеті України. Військова частина НОМЕР_4 - один із структурних підрозділів Державної спеціальної служби транспорту Міноборони України, що фінансується за рахунок державного бюджету. Збитки, які їй спричиняються - це безпосередня шкода економічним інтересам держави. Командуванням військової частини НОМЕР_4 після надходження документів з кафедри військової підготовки спеціалістів Держспецтрансслужби вживало неодноразово заходи для отримання коштів для сплати судового збору по КЕКВ 2800, Так, до вищого штабу Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту було направлено заявки за вихідними №7 від 07.04.2021 року, №10 від 07.07.2021 року, №11 від 08.10.2021 року, однак з державного бюджету коштів виділено не було. Військова частина НОМЕР_7 є неприбутковою організацією та є розпорядником коштів третього рівня, фінансується за рахунок виділених коштів з бюджету, для здійснення тих чи інших видатків включаючи оплату судового збору за позовними заявами. У 2022 році відповідно до кошторису по КЕКВ 2800 щомісячно виділяються кошти для оплати судових зборів, після отримання перших призначень військовою частиною було сплачено судовий збір та направлено позовну заяву про відшкодування витрат, пов`язаних з навчанням та утриманням у вищому військовому навчальному закладі курсантів. Крім того, під час направлення позовної заяви до неї додано документ, що підтверджує сплату судового збору, як цього вимагає чинне законодавство.
Відповідно до ч.1, абз.2 ч.2 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.
З матеріалів позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 (курсант навчального курсу 3 взводу (група ПМ1912) кафедри військової підготовки спеціаліста Держспестрансслужби) був відрахований з Дніпровського національного університету залізничного транспорту 17.03.2021 року за наказом №138ст.
Позов у даній справі поданий засобами поштового зв`язку 10.08.2022 року. Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Суд звертає увагу на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.
Необхідно зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Питання ж поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску.
Оцінюючи поважність підстав несвоєчасного звернення до суду, слід виходити з того, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина (або кілька обставин), яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 20 січня 2012 року у справі Рисовський проти України підкреслено особливу важливість принципу належного урядування. Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема якщо справа впливає на основоположні права людини, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків.
Згідно з ч. 6 ст. 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Представником позивача 31.08.2022 року на виконання ухвали суду про залишення позову без руху від 22.08.2022 року подано заяву про поновлення пропущеного процесуального строку звернення до суду, де зазначено, що строк пропущений у зв`язку із відсутністю у 2021 році фінансування на сплату судового збору.
Водночас суд акцентує увагу на тому, що обставини, про які позивач вказує у заяві про поновлення строку, не є непереборними обставинами, внаслідок яких позивач не міг звернутись до суду в межах встановленого строку із позовом.
Правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оціночні, якісні параметри визначення таких причин - вони повинні бути поважними, реальними або непереборними і об`єктивно нездоланними на час спливу строків звернення до суду.
Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо об`єктивно йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив через можливі власні недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до свого права на звернення до суду.
Зазначена позиція суду також узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права та свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (наприклад, рішення "Девеер проти Бельгії", "Голдер проти Сполученого Королівства").
Крім того, кажучи про принцип рівності сторін, Європейський Суд з прав людини зазначає, що кожній стороні мають бути надані рівні можливості щодо представлення справи у такому вигляді, якій не ставить її у невигідне становище стосовно свого противника (рішення у справі "Бацаніна проти Росії" від 26.05.2009 року). Вказані принципи допомагають зрозуміти деякі важливі елементи справедливого суду. При цьому, й саме питання застосування строку звернення до суду тісно пов`язано з їх реалізацією.
У справі "Gradescolo S.R.L. проти Молдови" Європейський Суд з прав людини послався на прецедентне право щодо дотримання вимог стосовно допустимості застосування процесуального закону, як важливого аспекту права на справедливий судовий розгляд. Роль позовної давності має велике значення під час інтерпретації преамбули конвенції, відповідна частини якої проголошує верховенство закону, що є обов`язком для країн, які підписали Конвенцію.
Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.
При цьому відсутність коштів для сплати судового збору для вчасного звернення до суду з позовом не є поважною причиною для поновлення строку для звернення до суду з позовом, адже позивач мав можливість подати позовну заяву та просити відстрочити чи розстрочити сплату судового збору.
Отже, суд зазначає, що жодних належних та допустимих доказів щодо причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, які б унеможливлювали і не залежали б від волі позивача своєчасно звернутись із зазначеними позовними вимогами, із змісту заяви про поновлення пропущеного процесуального строку, поданої позивачем на виконання ухвали суду від 22.08.2022р., не вбачається, позивачем не зазначено, а судом не встановлено.
Відповідно до ч.2 ст.123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Згідно п.9 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.
Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку, що адміністративний позов Військової частини НОМЕР_4 - слід повернути позивачу відповідно до приписів ч. 2 ст. 123 КАС України.
Керуючись ст.ст. 122, 123, 169, 243, 248, 256, 294, 295, 297 КАС України, суд
У задоволенні заяви Військової частини НОМЕР_8 від 31.08.2022 року (вих.№9/106-1090 від 31.08.2022 року) про поновлення пропущеного процесуального строку на звернення до суду відмовити.
Адміністративну позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ; адреса: АДРЕСА_2 ) про відшкодування витрат, пов`язаних з навчанням та утриманням у вищому військовому навчальному закладі повернути позивачеві
Копію ухвали разом з позовною заявою та всіма додатками до неї надіслати позивачеві.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення у повному обсязі до суду апеляційної інстанції.

Питання про повернення позовної заяви вирішується 07.09.2022 року у зв`язку із перебуванням судді М.М. Аракелян з 23.08.2022р. по 06.09.2022р. (включно) у відпустці.

Суддя М.М. Аракелян