Справа № 640/16166/19
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2022-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2022 року м. Київ № 640/16166/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Келеберди В.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, у якому просить суд визнати протиправною відмову у прийнятті звітності - податкової декларації про майновий стан та доходи за 2018 рік (отримана 26 квітня 2019 року Державною податковою інспекцією у Святошинському району Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві), що надіслана повідомленням Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 6.08.2019 року № 91454/г/26-15-13-02-15, та зобов`язати відповідача визнати поданою ОСОБА_1 26 квітня 2019 року податкову декларацію про майновий стан та доходи за 2018 рік.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач посилається на те, відповідач безпідставно відмовив у прийняття поданої позивачем податкової декларації, без передбачених на те ПК України підстав та враховуючи, що декларація мала всі обов`язкові до зазначення реквізити.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.10.2019 відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

До суду від відповідача відзив на позовну заяву не надходив, хоча позовні матеріали та копію ухвали суду про відкриття провадження було надіслано к встановленому процесуальним законодавством порядку, з огляду на що, суд вирішує за можливе розглянути даний спір на підставі наявних у справі матеріалів та доказів.

12.03.2020 до суду від позивача надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи письмового доказу.

Ухвалою суду від 31.08.2022 року здійснено заміну відповідача - ГУ ДФС у м. Києві на його правонаступника - Головне управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС України.

Вивчивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається із матеріалів даної справи, 26 квітня 2019 року Державною податковою інспекцією у Святошинському районі Головного управління державної фіскальної служби у м. Києві від позивача отримано та зареєстровано за № 56983 податкову декларацію про майновий стан та доходи за 2018 рік.

13 серпня 2019 року позивач отримав від Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві поштою повідомлення від 6.08.2019 року № 91454/г/26-15-13-02-15 про відмову у прийнятті звітності - податкової декларації про майновий стан та доходи за 2018 рік із посиланням на порушення позивачем вимог нормативно-правових актів, а саме: подання податкової декларації з недостовірним зазначенням обов`язкового реквізиту особа, яка провадить незалежну професійну діяльність», що не відповідає обраній категорії платника (п.49.18.4 п.49.18 ст.49 розділ II Кодексу), оскільки в зазначеному звітному періоді платник зареєстрований як фізична особа-підприємець.

Позивач же наголошує на тому, що оскільки він перебуває на обліку у ДПІ у Святошинському районі м. Києва, як адвокат - самозайнята особа, що підтверджується заявою від 25.02.2013 р. за формою 5-ОПП про реєстрацію, як самозайнята особа та довідкою вказаного органу форми 4-ОПП про взяття на облік адвоката ОСОБА_1 від 15.04.2013 року, ДТП у Святошинському районі м. Києва приймала у позивача, як у самозайнятої особи- адвоката податкові декларації про майновий стан та доходи за 2013, 2014,2015,2016,2017 роки, він сплачував, як самозайнята особа податок з доходу адвоката-самозайнятої особи, єдиний соціальний внесок, тому він і звернувся 14 серпня 2019 року за роз`ясненням до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління державної фіскальної служби у м. Києві з приводу відмови у прийнятті декларації за 2018 рік. Натомість, як зазначає позивач, обґрунтування неправомірності поданої ним податкової декларації про майновий стан та доходи за 2018 рік та підстав для відмови у прийнятті декларації не отримав, тому звернувся до суду із даним позовом.

При вирішенні спору, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Згідно з п. 49.8 ПК України, прийняття податкової декларації є обов`язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов`язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов`язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Так, пунктами 48.3 та 48.4 ст.48 Податкового кодексу України, передбачено, зокрема, що податкова декларація повинна містити такі обов`язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); інформація про додатки, що додаються до податкової декларації та є її невід`ємною частиною; ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності), та додатково, у окремих випадках, коли це відповідає сутності податку або збору та є необхідним для його адміністрування, форма податкової декларації додатково може містити такі обов`язкові реквізити: може містити: відмітку про звітування за спеціальним режимом; код виду економічної діяльності (КВЕД); код органу місцевого самоврядування за КОАТУУ; індивідуальний податковий номер згідно з даними реєстру платників податку на додану вартість за звітний (податковий) період; дата та номер рішення про включення неприбуткової організації до Реєстру неприбуткових установ та організацій; ознака неприбутковості організації; повне найменування нерезидента; місцезнаходження нерезидента; назва та код держави резиденції нерезидента.

Відповідно до положень пункту 49.8 статті 49 Податкового кодексу України, прийняття податкової декларації є обов`язком контролюючого органу.

Слід зазначити, що імперативний характер наведеної норми означає, що контролюючий орган не має права не прийняти фактично отриману податкову декларацію, подану платником податків в один із способів, передбачених пунктом 49.3 статті 49 ПК України (особисто або через представника, поштою чи засобами електронного зв`язку).

Практична реалізація процедури прийняття податкової декларації встановлена пунктами 49.8 та 49.9 статті 49 ПК України.

Як визначено нормою абзацу першого пункту 49.9 статті 49 ПК України, за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов`язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.

Згідно з пунктом 49.8 статті 49 ПК України, під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов`язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов`язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

При цьому, слід врахувати, що за змістом пункту 49.10 статті 49 ПК України, відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття, забороняється, зазначеними нормами передбачені спеціальні наслідки подання платником податків податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. У такому разі на підставі пункту 49.11 статті 49 ПК України контролюючий орган зобов`язаний надати платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови.

У відповідності до положень пункту 49.13 статті 49 ПК України, у разі якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови контролюючим органом (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання контролюючим органом.

Таким чином, перелік підстав для відмови контролюючого органу від прийняття податкової декларації, закріплений положеннями статей 48 та 49 ПК України, є вичерпним; неприйняття податкової декларації з інших підстав, не передбачених податковим законодавством, забороняється. Водночас, на переконання суду, підставою для відмови у прийнятті податкової декларації, згідно з пунктом 49.11 статті 49 ПК України, є виключно допущення платником податків порушень вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу при її заповненні, тобто відсутність в ній обов`язкових реквізитів.

Судом досліджено, що з поданої позивачем 26 квітня 2019 року до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління державної фіскальної служби у м. Києві податкової декларації про майновий стан та доходи за 2018 рік, яку зареєстровано за № 56983, слідує, що у ній наявні (заповнені) та достовірні всі обов`язкові реквізити, передбачені пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу.

Таким чином, встановлені відповідачем порушення не є підтвердженим та не є підставою для відмови у прийнятті такої декларації, а надіслане позивачу контролюючим органом повідомлення про відмову у прийнятті звітності від 06.08.2019 року, є протиправним, оскільки відповідач не мав підстав для висновку про те що позивачем подано податкову декларацію з недостовірним зазначенням обов`язкового реквізиту «особа, яка провадить незалежну професійну діяльність», що не відповідає обраній категорії платника (п.49.18.4 п.49.18 ст.49 розділ II Кодексу), оскільки в зазначеному звітному періоді позивач був зареєстрований як фізична особа-підприємець, оскільки він перебуває з 2013 року на обліку як адвокат- самозайнята особа та подає щороку відповідні звіти та сплачує податки та ЄСВ, як самозайнята особа, тобто, ОСОБА_1 не вносились недостовірні обов`язкові реквізити.

На переконання суду, позовні вимоги є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження під час розгляду спору по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги, у даному випадку, підлягають задоволенню. Від відповідача не надходило заперечень на відповідних доказів, що спростовують правову позицію позивача, покладену в основу позовних вимог.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача, на користь позивача у повному обсязі.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 139, 242 - 246, 255 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправною відмову ГУ ДФС у м. Києві у прийнятті звітності - податкової декларації ОСОБА_1 про майновий стан та доходи за 2018 рік (отримана 26 квітня 2019 року Державною податковою інспекцією у Святошинському району Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві), що надіслана повідомленням Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 06.08.2019 року № 91454/г/26-15-13-02-15.

Зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у м. Києві визнати поданою ОСОБА_1 26 квітня 2019 року податкову декларацію про майновий стан та доходи за 2018 рік.

Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС України.

За приписами статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Порядок та строки подання апеляційної скарги врегульовано приписами статей 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Головне управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС України (код ЄДРПОУ ВП: 44116011, 04655, м. Київ, вул. Шолуденка, б. 33/19).

Суддя В.І. Келеберда