Справа № 640/32118/21
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2022-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2022 року м. Київ № 640/32118/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Погрібніченка І.М., розглянувши в письмовому порядку адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеравіа"
доДержавної авіаційної служби України
про визнання протиправними та скасування постанов,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтеравіа" з позовом до Державної авіаційної служби України, в якому просить:

визнати протиправними та скасувати постанови про накладення штрафу у галузі цивільної авіації: № 000312 серії АГ від 30.09.2021, № 000314 серії АГ від 30.09.2021, № 000317 серії АГ від 30.09.2021, № 000315 серії АГ від 30.09.2021, № 000319 серії АГ від 30.09.2021, № 000316 серії АГ від 30.09.2021, № 000311 серії АГ від 30.09.2021, № 000309 серії АГ від 30.09.2021, № 000310 серії АГ від 30.09.2021, № 000326 серії АГ від 30.09.2021, № 000325 серії АГ від 30.09.2021, № 000307 серії АГ від 30.09.2021, № 000321 серії АГ від 30.09.2021, № 000322 серії АГ від 30.09.2021, № 000323 серії АГ від 30.09.2021, № 000324 серії АГ від 30.09.2021, № 000320 серії АГ від 30.09.2021.

В обґрунтування наведених вимог позивач посилається на те, що відповідачем під час проведення інспекційної перевірки ТОВ "Інтеравіа" на території ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» було порушено порядок такої перевірки, зокрема, в частині не пред`явлення посвідчення (направлення) на проведення перевірки; не складення розпорядчого документу із вимогами про усунення порушень та проведення її поза межами питань, дозволених Правилами № 407.

Поряд з цим, позивач звертає увагу, що у Державіаслужби України відсутні підстави для притягнення ТОВ "Інтеравіа" до відповідальності в галузі цивільної авіації за порушення п. 4.3 Про затвердження Правил сертифікації аеропортів, оскільки вказана норма не містить конкретного строку для подання відповідних відомостей.

Поряд з цим, позивач вказує, що ним до закінчення перевірки було надіслано до Державіаслужби України усі документи, неподання яких було відображено в Акті та стало підставою для прийняття оскаржуваних постанов.

А тому, за вказаних обставин, на думку позивача оскаржувані постанови є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.11.2021 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду в підготовче засідання.

07 грудня 2021 року відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому просить в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Відзив обґрунтовано тим, що оскаржувані постанови Державіаслужбою України прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства.

Зокрема, відповідач звертає увагу, що згідно з ч. 2 ст. 15 ПК України уповноважений орган з питань цивільної авіації проводить планові та позапланові перевірки з метою визначення відповідності утримувача сертифіката вимогам, які встановлені авіаційними правилами України або іншими нормативно-правовими актами. Необхідність проведення позапланової перевірки визначається уповноваженим органом з питань цивільної авіації. Окремі види перевірок, визначені авіаційними правилами України, проводяться без попереднього повідомлення.

Тобто, як зазначає відповідач, імперативними нормами права встановлено право проведення перевірок державними інспекторами та уповноваженими особами на проведення перевірок на підставі службового посвідчення та спеціального завдання на проведення перевірки, яким є наказ Державіаслужби.

Таким чином, оформлення Державіаслужбою посвідчення і направлення на проведення перевірки не передбачено чинним законодавством, чим спростовується твердження позивача про порушення Державіаслужбою положень Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Поряд з цим, відповідач звертав увагу на те, що процедурні порушення, допущені контролюючим органом при розгляді справи про правопорушення не можуть бути обставиною, яка звільняє від відповідальності, у разі підтвердження факту правопорушення. Процедурні порушення не повинні сприйматися як безумовне свідчення протиправності прийнятого за наслідками розгляду справи про правопорушення рішення. Натомість, вчинені контролюючим органом процедурні порушення підлягають оцінці з огляду на те, наскільки ці порушення вплинули на можливість порушника захистити свої права та чи призвели процедурні порушення на встановлення обставин порушення та на наслідки.

А тому, на думку відповідача, начальником відділу-державним інспектором з авіаційного нагляду за авіаційною безпекою відділу сертифікації суб`єктів аеропортової діяльності управління аеродромів та аеропортів Державіаслужби Кордяніним Віктором Юрійовичем правомірно на підставі наказу Державіаслужби від 15.04.2021 № 603 проведено перевірку ТОВ «ІНТЕРАВІА», за результатами якої встановлені правопорушення, зазначені в протоколах про правопорушення у галузі цивільної авіації; складені протоколи про правопорушення у галузі цивільної авіації та відповідно винесені постанови Державіаслужби про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації.

У поданій до суду відповіді на відзив відповідача, позивач не погоджується з його твердженнями та просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Зокрема, позивач зазначає, що допущені Державіаслужбою порушення не носять суто процедурний характер. Так, Державіаслужба провела позапланову перевірку без наявності на те встановлених законодавством підстав, а також поза межами тих питань, з яких дозволено проводити позапланову перевірку згідно з правилами № 407. Це свідчить не лише про порушення Відповідачем встановленої законодавством процедури, а і про порушення права ТОВ «Інтеравіа» на захист від неправомірного втручання з боку державних органів та безпідставного проведення перевірок.

Також позивач повторно наголошує, що ТОВ «Інтеравіа» було притягнуто до відповідальності одного виду (застосовано штраф) за одне порушення.

Також звертає увагу на відсутності повноважень на проведення перевірки у двох з чотирьох державних інспекторів.

20 січня 2022 року відповідач подав заперечення на відзив позивача, в якому, звертає увагу, що перевірка суб`єкта господарювання у галузі цивільної авіації здійснюється з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації.

Також відповідач зазначає, що позивач не надав інформацію відповідачу до початку проведення інспекційної перевірки, хоча зміни в зазначеній інформації відбулися до початку перевірки, у зв`язку з чим виникли невідповідності (перелік яких зазначений в Акті перевірки), що в свою чергу призвело до порушення вимог положень Правил № 407 та ПКУ.

Таким чином, позивач здійснив інформування про зміну даних, що містяться в заявці та в документах доданих до неї, тільки після вжиття конрольно-наглядових заходів, Державіаслужбою, направлених на забезпечення дотримання ТОВ «Інтеравіа» законодавства у галузі цивільної авіації, з метою забезпечення безпеки авіації, після початку проведення Державіаслужбою перевірки здійснення ТОВ «ІНТЕРАВІА» діяльності з наземного обслуговування.

19 травня 2021 року судом закрито підготовче провадження, а справу призначено до судового розгляду по суті.

28 липня 2022 року у зв`язку з поданням учасниками справи заяви про розгляд справи у порядку письмового провадження, суд на підставі частини 3 статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшов до переконання про можливість її подальшого розгляду в письмовому провадженні на підставі наявних у суду матеріалів.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтеравіа» є суб`єктом господарювання, що здійснює діяльність з наземного обслуговування на території Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль».

ТОВ «Інтеравіа» здійснює діяльність з наземного обслуговування на території Аеропорту на підставі сертифікатів відповідності, виданих Державіаслужбою за відповідними видами діяльності, -зокрема, на підставі сертифікату № КВР-СКО-456-06 від 02.03.2020 року щодо права здійснювати обслуговування повітряних суден на пероні та місцях стоянок.

15 квітня 2021 року Державіаслужбою прийнято наказ № 603 «Про проведення позапланової інспекційної перевірки ТОВ «Інтеравіа» на території ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль».

Відповідно до вказаного наказу комісії наказано в період з 27 по 30 квітня 2021 року провести позапланову інспекційну перевірки ТОВ «Інтеравіа» за видом аеропортової діяльності: «Обслуговування на пероні та місцях стоянок ПС» на території ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» відповідно до Програми, що додається.

11 травня 2021 року комісією Державіаслужби проведено позапланову інспекційну перевірку ТОВ «Інтеравіа», за результатами якої складено Акт 1-838-21.

За результатами проведення позапланової інспекційної перевірки ТОВ «Інтеравіа» комісією Державної авіаційної служби України виявлені невідповідності, які не перешкоджають провадженню діяльності за напрямом: «Обслуговування на пероні та місцях стоянок ПС» на території Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» та зобов`язано:

ТОВ «ІНТЕРАВІА» вивести з експлуатації автомобілі туалет-сервісу марки LSU 3000, до конструкцій яких були внесені зміни, до отримання письмового погодження зміни конструкції виробником техніки та надання відповідних документів до Держаної авіаційної служби України;

ТОВ «ІНТЕРАВІА» у тижневий термін з дати отримання цього Акта надати на погодження до Державної авіаційної служби України план усунення невідповідностей, які не перешкоджають провадженню діяльності, виявлених під час позапланової інспекційної перевірки, та після повного їх усунення надати до Державної авіаційної служби України відповідний Звіт та доказову документацію.

21 вересня 2021 року Державною авіаційною службою України складено протоколи про правопорушення у галузі цивільної авіації №№ 003625 серії АА, 003626 серії АА, 003627 серії АА, 003628 серії АА, 003629 серії АА, 003630 серії АА, 003631 серії АА, 003632 серії АА, 003633 серії АА, 003634 серії АА, 003635 серії АА, 003640 серії АА, 003642 серії АА, 003645 серії АА, 003646 серії АА, 004100 серії АА, 004101 серії АА.

29.09.2021 року ТОВ «Інтеравіа» надіслало до Державіаслужби пояснення (заперечення), у яких повідомило про свою незгоду з Протоколами та просило Державіаслужбу закрити провадження у справі про правопорушення у галузі цивільної авіації.

30 вересня 2021 року Державною авіаційною службою України прийнято постанови про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації №№ 000312 серії АГ, 000314 серії АГ, 000317 серії АГ, 000315 серії АГ, 000319 серії АГ, 000316 серії АГ, 000311 серії АГ, 000309 серії АГ, 000310 серії АГ, 000326 серії АГ, 000325 серії АГ, 000307 серії АГ, 000321 серії АГ, 000322 серії АГ, 000323 серії АГ, 000324 серії АГ, 000320 серії АГ (далі - Постанови), кожною із яких на ТОВ «Інтеравіа» було накладено штраф у розмірі 85 000 грн. за порушення п. 4.3 Правил сертифікації аеропортів, затверджених наказом Державної служби України з нагляду за забезпеченням безпеки авіації від 13.06.2006 року № 407.

Не погоджуючись з вказаними постановами, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Правові основи діяльності в галузі авіації встановлює Повітряний кодекс України, у преамбулі якого зазначено, що державне регулювання діяльності в галузі авіації та використання повітряного простору України спрямоване на гарантування безпеки авіації, забезпечення інтересів держави, національної безпеки та потреб суспільства і економіки у повітряних перевезеннях та авіаційних роботах (далі - ПК України).

У відповідності до положень статті 3 ПК України дія цього Кодексу поширюється на фізичних та юридичних осіб незалежно від форми власності та відомчої підпорядкованості, які провадять діяльність у галузі авіації та використання повітряного простору України, а саме:

1) в Україні - на юридичних та фізичних осіб в частині, що їх стосується, крім суб`єктів державної авіації, на яких поширюється дія статей 4, 7 - 9, 23 - 33, 38, 45, 46, частини першої статті 57, частини другої статті 63, 65, статей 69, 110 - 116 і частини другої статті 119;

2) за межами України - на авіаційний персонал під час виконання ним службових обов`язків та цивільні повітряні судна України, їх експлуатацію і технічне обслуговування.

У разі якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж передбачені Повітряним кодексом України та іншими актами законодавства України, застосовуються правила міжнародного договору України.

Положення частини 2 статті 4 ПК України визначено, що державне регулювання діяльності в галузі авіації та використання повітряного простору України полягає у формуванні державної політики та стратегії розвитку, визначенні завдань, функцій, умов діяльності в галузі авіації та використання повітряного простору України, застосуванні заходів безпеки авіації, прийнятті загальнообов`язкових авіаційних правил України, у здійсненні державного контролю за їх виконанням та встановленні відповідальності за їх порушення.

В контексті положень частини 5 статті 4 ПК України державне регулювання у сфері цивільної авіації та використання повітряного простору України здійснюють у межах повноважень:

центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері транспорту;

центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики в галузі цивільної авіації (далі - уповноважений орган з питань цивільної авіації);

національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері транспорту.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері транспорту, визначає пріоритетні напрями та здійснює заходи щодо формування державної політики у сфері авіаційного транспорту та використання повітряного простору України і забезпечує нормативно-правове регулювання відповідно до статті 11 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну авіаційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2014 № 520 (надалі - Положення №520) Державна авіаційна служба України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури, який реалізує державну політику у сфері цивільної авіації та використання повітряного простору України та є уповноваженим органом з питань цивільної авіації.

Згідно з пунктом 2 Положення №520 Державна авіаційна служба України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, Іншими актами законодавства.

Відповідно до частини першої статті 5 Повітряного кодексу України уповноважений орган з питань цивільної авіації реалізує державну політику і стратегію розвитку авіації України, здійснює державне регулювання діяльності в галузі цивільної авіації за такими напрямами:

1) здійснення комплексних заходів щодо забезпечення безпеки польотів, авіаційної, геологічної, економічної та інформаційної безпеки;

2) створення умов для розвитку авіаційної діяльності, повітряних перевезень та їх обслуговування, виконання авіаційних робіт та польотів авіації загального призначення;

3) організація використання повітряного простору України;

4) представництво України в міжнародних організаціях цивільної авіації та у міжнародних відносинах з питань цивільної авіації.

Між тим, згідно із статтею 6 ПК України керівник уповноваженого органу з питань цивільної авіації здійснює в межах та у спосіб, визначені законом, такі повноваження:

1) організація заходів щодо безпеки авіації;

2) організація розроблення проектів авіаційних правил України і затвердження їх в установленому порядку; 3) заборона, скасування, тимчасове припинення або зміна виконання будь-яких видів польотів і авіаційної діяльності у разі виявлення загрози безпеці польотів або їх невідповідності встановленим стандартам і авіаційним правилам України;

4) введення обмежень щодо строків експлуатації повітряних суден;

5) регулювання використання повітряного простору України та його розподілу в інтересах національної економіки та безпеки; 6) регулювання питань аеронавігаційного обслуговування;

7) регулювання об`єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху та її розвитку;

8) сертифікація і схвалення суб`єктів та об`єктів авіаційної діяльності з виданням відповідних сертифікатів;

9) реєстрація та облік об`єктів авіаційної діяльності, ведення державних реєстрів цивільних повітряних суден та аеродромів;

10) визначення вимог щодо надання метеорологічного обслуговування на аеродромах та маршрутах обслуговування повітряного руху;

11) організація пошукового та аварійно-рятувального забезпечення польотів цивільної авіації;

12) проведення перевірки та інспектування суб`єктів та об`єктів авіаційної діяльності для визначення відповідності, здійснення контролю за дотриманням вимог авіаційних правил України, розпорядчих документів та умов схвалення, включаючи перевірку повітряних суден іноземних держав під час виконання ними польотів над територією України;

13) притягнення до відповідальності шляхом накладення стягнень на суб`єктів авіаційної діяльності за порушення авіаційних правил України, інших вимог законодавства відповідно до закону;

14) видача ліцензій на провадження господарської діяльності з надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів повітряним транспортом, надання прав на експлуатацію повітряних ліній і призначень авіаперевізникам;

15) забезпечення умов для діяльності України в Міжнародній організації цивільної авіації, інших міжнародних організаціях, сприяння розвитку міжнародних зв`язків у сфері авіаційної діяльності, участі в міжнародних конференціях та заходах з питань діяльності цивільної авіації;

16) розроблення проектів міжнародних договорів України, підготовка пропозицій щодо їх укладення і денонсації;

17) координація робіт, пов`язаних із забезпеченням єдності вимірювань, здійсненням метрологічного контролю і нагляду в галузі цивільної авіації в єдиній системі метрологічного забезпечення України;

18) організація розслідування актів незаконного втручання.

Згідно із частиною 1 статті 10 ПК України безпека авіації складається з безпеки польотів, авіаційної безпеки, екологічної безпеки, економічної та інформаційної безпеки.

В розрізі положень частини 2 статті 10 ПК України з метою забезпечення безпеки цивільної авіації уповноважений орган з питань цивільної авіації здійснює комплекс заходів, спрямованих на запобігання виникненню авіаційних подій, шляхом: 1) встановлення критеріїв безпеки авіації; 2) встановлення необхідного рівня безпеки авіації; 3) здійснення аналізу та визначення існуючого рівня безпеки авіації; 4) проведення планових та позапланових перевірок, інспектування суб`єктів та об`єктів авіаційної діяльності; 5) встановлення строків і здійснення контролю за проведенням коригуючих дій суб`єктами авіаційної діяльності; 6) заборони, скасування, тимчасового припинення або зміни виконання будь-яких видів польотів і авіаційної діяльності у разі виявлення загрози безпеці авіації або їх невідповідності встановленим стандартам і авіаційним правилам України; 7) анулювання, тимчасового припинення дії сертифікатів, свідоцтв, ліцензій, дозволів, обмеження прав, наданих цими документами, скасування погодження кандидатур згідно з частиною десятою цієї статті; 8) накладення штрафів та вжиття інших заходів щодо забезпечення безпеки авіації.

Стаття 15 ПК України серед іншого передбачає, що уповноважений орган з питань цивільної авіації проводить сертифікаційні перевірки на відповідність вимогам авіаційних правил України, інших нормативно-правових актів та нагляд, здійснюючи аудит та інспектування щодо дотримання вимог нормативно-правових актів та виконання приписів у галузі цивільної авіації.

Безпосередньо сертифікаційні перевірки, контроль та інспектування здійснюють державні інспектори та особи, уповноважені на проведення перевірок.

Уповноважений орган з питань цивільної авіації проводить планові та позапланові перевірки з метою визначення відповідності утримувача сертифіката вимогам, які встановлені авіаційними правилами України або іншими нормативно-правовими актами. Необхідність проведення позапланової перевірки визначається уповноваженим органом з питань цивільної авіації.

Окремі види перевірок, визначені авіаційними правилами України, проводяться без попереднього повідомлення.

Державні інспектори та особи, уповноважені на проведення перевірок, на підставі службового посвідчення та спеціального завдання на проведення перевірки відповідно до частини шостої цієї статті мають право: проводити перевірку будь-якого повітряного судна, аеропорту, аеродрому чи обладнання, діяльності служб та організацій, що перебувають у межах аеродрому, аеропорту або використовуються для провадження діяльності у сфері цивільної авіації; доступу до матеріалів, документів і будь-якої іншої інформації, необхідної для проведення перевірки, а також знімати з матеріалів і документів копії, крім копій з інформації, що є конфіденційною або має статус комерційної таємниці згідно із законом; складати протоколи та розглядати справи про адміністративні правопорушення і застосовувати фінансові санкції (пп. 2, 3, 8 ч. 1 ст. 16 ПК України).

Державні інспектори та особи, уповноважені на проведення перевірок, зобов`язані проводити перевірки, здійснювати сертифікацію, державний нагляд і контроль з додержанням законодавства, у тому числі авіаційних правил України, та несуть персональну відповідальність за об`єктивність і неупередженість результатів перевірки (ч. 2 ст. 16 ПК України).

Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 09.02.2010 № 68 «Про затвердження Положення про державного інспектора з авіаційного нагляду у Державній авіаційній службі України», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 26.04.2010 за № 307/17602, затверджено Положення про державного інспектора з авіаційного нагляду у Державіаслужбі (далі - Положення № 68).

Відповідно до пункту 1.3 Положення № 68 спеціальне завдання на проведення перевірки - наказ Державіаслужби України на проведення перевірки.

Крім того, пунктами 6.1,6.2 Положення № 68 встановлено, що державний інспектор на підставі службового посвідчення та спеціального завдання на проведення перевірки має право безперешкодно перевіряти роботу суб`єктів та об`єктів авіаційної діяльності, у тому числі іноземних, на території України, виконання польотів з метою нагляду за забезпеченням безпеки авіації та додержанням авіаційних правил.

Державний інспектор на підставі службового посвідчення та спеціального завдання на проведення перевірки має право безперешкодно проходити та перебувати в зоні обмеженого доступу або контрольованій зоні будь-якого суб`єкта авіаційної діяльності. Під час перебування на території аеропорту або аеродрому державний інспектор виконує процедури авіаційної безпеки, встановлені для персоналу, що працює в аеропорту та на аеродромі.

Державний інспектор на підставі службового посвідчення та спеціального завдання на проведення перевірки має право доступу на територію суб`єктів авіаційної діяльності для здійснення контролю за виконанням ними відповідних норм і правил забезпечення безпеки авіації.

Державний інспектор на підставі службового посвідчення та спеціального завдання на проведення перевірки має право складати протоколи та розглядати справи щодо суб`єктів авіаційної діяльності у разі здійснення ними правопорушення у галузі цивільної авіації та фізичних осіб у разі здійснення ними адміністративного правопорушення, пов`язаного з порушенням правил безпеки польотів, правил поведінки на повітряному судні, правил міжнародних польотів, правил пожежної безпеки на повітряному транспорті, і накладати на них адміністративне стягнення відповідно до ПК України та Кодексу України про адміністративні правопорушення (пункт 6.7 Положення № 68).

Таким чином, аналіз вказаних вище норм чинного законодавства свідчить про те, що проведення перевірок державними інспекторами та уповноваженими особами на проведення перевірок здійснюється на підставі службового посвідчення та спеціального завдання на проведення перевірки, яким є наказ Державіаслужби.

Матеріалами справи встановлено, що 15 квітня 2021 року Державіаслужбою прийнято наказ № 603 «Про проведення позапланової інспекційної перевірки ТОВ «Інтеравіа» на території ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль».

Отже, у відповідача були всі правові підстави для проведення позапланової інспекційної перевірки ТОВ «Інтеравіа» на території ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль».

При цьому, суд зазначає, що оформлення Державіаслужбою посвідчення (направлення) на проведення перевірки не передбачено чинним законодавством, тому твердження позивача про порушення Державіаслужбою положень Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» не знайшло свого підтвердження під час розгляду даної справи.

Щодо інших процедурних порушень, на які посилається позивач в обґрунтування даного позову, суд зазначає, що процедурні порушення, допущені контролюючим органом при розгляді справи про правопорушення не можуть бути обставиною, яка звільняє від відповідальності, у разі підтвердження факту правопорушення. Процедурні порушення не повинні сприйматися як безумовне свідчення протиправності прийнятого за наслідками розгляду справи про правопорушення рішення. Натомість, вчинені контролюючим органом процедурні порушення підлягають оцінці з огляду на те, наскільки ці порушення вплинули на можливість порушника захистити свої права та чи призвели процедурні порушення на встановлення обставин порушення та на наслідки.

Крім того, предметом даного адміністративного позову є постанови про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації, винесені уповноваженою на те посадового особою Державної авіаційної служби України.

Аналогічна позиція викладено в постанові Верховного суду від 07 березня 2018 року по справі № 826/10898/14.

Поряд з цим, суд звертає увагу, що процедура розгляду справ про правопорушення у галузі цивільної авіації, накладення і стягнення штрафів за порушення вимог законодавства на повітряному транспорті регулюється Порядком накладення і стягнення штрафів за порушення вимог законодавства на повітряному транспорті, затверджений наказом Міністерства інфраструктури України від 26.12.2011 № 637 (надалі - Порядок №637).

Порядок накладення штрафів і стягнення штрафів за порушення вимог законодавства на повітряному транспорті, затверджено наказом Міністерства інфраструктури України від 26.12.2011 №637, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19.01.2012 за №73/20386 (далі - Порядок №637).

Пунктом 2.1 Порядку №637 установлено, що підставою для розгляду справи про правопорушення у галузі цивільної авіації є протокол про правопорушення у галузі цивільної авіації, складений за формою згідно з додатком 1.

Згідно з пунктом 2.2 Порядку №637 протоколи про правопорушення в галузі цивільної авіації мають право складати Голова Державіаслужби України, його заступники, державні інспектори та уповноважені на проведення перевірок посадові особи Державіаслужби України, керівники аеропортів, начальники служб авіаційної безпеки аеропортів або їх заступники.

Відповідно до пункту 2.5 Порядку №637 протокол складається за кожним виявленим фактом правопорушення у галузі цивільної авіації.

Пунктом 2.6 Порядку №637 передбачено, що протокол підписується посадовою особою, що склала протокол, та керівником або уповноваженим представником суб`єкта. У разі наявності свідків протокол підписується також і цими особами.

Згідно з пунктом 2.7 Порядку №637 у разі відмови керівника або уповноваженого представника суб`єкта підписати протокол посадова особа, що склала протокол, вносить до такого протоколу відповідний запис. Відмова від підписання протоколу не є підставою для припинення справи про правопорушення у галузі цивільної авіації.

Особа, яка вчинила правопорушення, має право подати в протоколі пояснення і зауваження щодо його змісту, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання та робити заяви і подавати клопотання. У разі якщо правопорушник викладає свої пояснення на окремому аркуші, у протоколі про це робиться відповідна відмітка.

Згідно з пунктом 2.8 Порядку №637 протокол складається у двох примірниках. Перший примірник протоколу вручається під розписку керівнику або уповноваженому представнику суб`єкта чи надсилається рекомендованим листом поштою. Другий примірник протоколу надсилається до Державіаслужби України.

Пунктами 3.1-3.6 Порядку №637 передбачено, що розглядає справи про правопорушення у галузі цивільної авіації Державіаслужба України, за результатами розгляду виноситься постанова про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації (додаток 2) або постанова про закриття провадження у справі про правопорушення у галузі цивільної авіації (додаток 3).

Від імені Державіаслужби України розглядати справи про правопорушення і накладати стягнення мають право Голова Державіаслужби України, його заступники, державні інспектори та уповноважені на проведення перевірок посадові особи Державіаслужби України.

Штраф за невиконання (неналежне виконання) суб`єктом вимог законодавства, що регулює діяльність у галузі цивільної авіації, накладається у розмірах, визначених в статті 127 Повітряного кодексу України.

Штраф може бути накладено на юридичну особу - суб`єкта авіаційної діяльності протягом шести місяців з дня виявлення правопорушення, але не пізніше ніж через три роки з дня його вчинення.

У разі вчинення юридичною особою - суб`єктом авіаційної діяльності двох або більше правопорушень штрафи накладаються за кожне вчинене правопорушення окремо.

Згідно з пунктами 5.4-5.7 Порядку №637 за результатами розгляду матеріалів справи про правопорушення у галузі цивільної авіації Голова Державіаслужби України або його заступники (за напрямом діяльності) протягом 15 днів з дня отримання Державіаслужбою України протоколу про правопорушення у галузі цивільної авіації виносять постанову про накладення штрафу на суб`єкта або про закриття провадження у справі згідно з додатками 2, 3 до цього Порядку.

При визначенні розміру штрафу враховується характер вчиненого правопорушення, ступінь вини порушника, наслідки вчиненого правопорушення.

Постанова складається у двох примірниках. Перший примірник постанови у триденний строк після її прийняття вручається під розписку керівнику або уповноваженому представнику Суб`єкта чи надсилається рекомендованим листом поштою, про що робиться запис у справі. Другий примірник постанови залишається у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуваними постановами встановлено факт порушення позивачем п. 4.3 Правил сертифікації аеропортів, затверджених наказом Державної служби України з нагляду за забезпеченням безпеки авіації від 13.06.2006 року № 407, відповідальність за яке передбачена абз. 8 пункту 1 частини 1 статті 127 ПК України.

Відповідно до абз. 8 пункту 1 частини 1 статті 127 ПК України за правопорушення в галузі цивільної авіації до юридичних осіб - суб`єктів авіаційної діяльності застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу від п`яти до восьми тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі: ненадання до уповноваженого органу з питань цивільної авіації інформації, обов`язкове подання якої встановлюється законодавством або авіаційними правилами України, надання недостовірної інформації або надання інформації з порушенням встановлених строків.

Щодо суті виявлених порушень, за які відносно позивача складено оскаржувані постанову, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 1 ПК України:

авіаційна безпека - захист цивільної авіації від актів незаконного втручання, який забезпечується комплексом заходів із залученням людських і матеріальних ресурсів;

авіаційна діяльність - діяльність фізичних та юридичних осіб у галузі авіації та/або організація повітряного руху України;

аеродром - поверхня земної або водної ділянки, на якій розміщені будівлі, споруди та обладнання, яка призначена повністю або частково для вильоту, прибуття та руху по цій поверхні повітряних суден;

аеропорт - комплекс споруд, призначених для приймання, відправлення повітряних суден та обслуговування повітряних перевезень, що має для цих цілей аеродром, інші наземні споруди та необхідне обладнання;

експлуатант аеродрому - юридична особа, що здійснює експлуатацію аеродрому;

експлуатант аеропорту - юридична особа, що є утримувачем сертифіката аеродрому та має сертифікат на право здійснення діяльності з наземного адміністрування в аеропорту. Експлуатант аеропорту може мати також інші сертифікати та здійснювати інші види аеропортової діяльності, крім визначених у цьому абзаці;

наземне обслуговування - послуги з наземного обслуговування повітряних суден, екіпажу, пасажирів, вантажу, багажу, пошти, що надаються користувачам аеропорту на території аеропорту (аеродрому) або за його межами;

сертифікат - документ (сертифікат, схвалення, схвальний лист тощо), який видається за результатами сертифікації і засвідчує відповідність суб`єкта або об`єкта авіаційної діяльності вимогам авіаційних правил України;

сертифікація (схвалення) - засвідчення того, що суб`єкт або об`єкт авіаційної діяльності відповідає вимогам авіаційних правил України та видання відповідного сертифіката;

суб`єкт авіаційної діяльності - фізичні та юридичні особи незалежно від форми власності, відомчої підпорядкованості, які провадять діяльність у галузі цивільної авіації;

суб`єкт наземного обслуговування - суб`єкт авіаційної діяльності, який надає послуги з наземного обслуговування.

Пунктом 6 частини першої статті 13 ПК України сертифікат на відповідність вимогам авіаційних правил України повинні отримати підприємства та організації, які в галузі цивільної авіації здійснюють, зокрема, наземне обслуговування.

Сертифікат видається після здійснення процедури сертифікації, у ході якої перевіряється довгострокова здатність суб`єкта або об`єкта авіаційної діяльності до безпечного виконання дозволеного виду діяльності або функцій у галузі цивільної авіації (частина друга статті 13 ПК України).

Якщо утримувачами сертифіката аеродрому, сертифіката наземного обслуговування є різні юридичні особи, між ними укладається угода з визначенням меж відповідальності, порядку взаємодії, прав та обов`язків стосовно забезпечення безпеки польотів та авіаційної безпеки (частина третя статті 65 ПК України).

Утримувачі сертифікатів аеродрому та наземного обслуговування несуть відповідальність за дотримання вимог, установлених авіаційними правилами України, і безпосередньо забезпечують безпеку та регулярність польотів, безпечну експлуатацію аеродрому та аеропорту і захист інтересів споживачів аеропортових послуг (частина четверта статті 65 ПК України).

Відповідно до частини першої статті 66 ПК України, керівник експлуатанта аеродрому несе відповідальність за забезпечення безпеки польотів, контроль за станом приаеродромної території, будівництвом об`єктів, діяльністю суб`єктів на аеродромі та на приаеродромній території, контроль за дотриманням вимог щодо встановлення і розміщення маркірувальних знаків та радіотехнічних пристроїв, підтримання встановленого порядку виконання і забезпечення польотів на аеродромі та здійснює координацію діяльності на аеродромі підприємств і організацій.

За приписами частини першої статті 72 ПК України експлуатант аеропорту несе відповідальність за організацію заходів щодо безпеки польотів, авіаційної безпеки, організацію наземного обслуговування ефективне надання послуг користувачам аеропорту.

Експлуатант аеропорту може самостійно надавати послуги в аеропорту, а також на договірних умовах передавати право на наземне обслуговування в аеропорту юридичним чи фізичним особам, що відповідають вимогам авіаційних правил України (частина друга статті 72 ПК України).

Згідно частини першої статті 77 ПК України класифікація послуг з наземного обслуговування за їх видами, умови надання доступу до об`єктів та інфраструктури аеропорту, порядок взаємодії суб`єктів наземного обслуговування та обмеження щодо провадження такої діяльності визначаються авіаційними правилами України.

Суб`єкти авіаційної діяльності, які надають послуги з наземного обслуговування, що підлягають обов`язковій сертифікації, провадять свою діяльність на території аеропорту та аеродрому на підставі відповідного сертифіката, виданого уповноваженим органом з питань цивільної авіації, а також договору, укладеного з експлуатантом аеропорту (аеродрому) (частина друга статті 77 ПК України).

Відповідно до пунктів 1.1 та 1.2 Правил сертифікації аеропортів, затверджених наказом Державіаслужби від 13 червня 2006 року № 407, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 23 червня 2006 року за № 740/12614 (далі - Правила сертифікації аеропортів) ці Правила поширюються і є обов`язковими для юридичних осіб або структурних підрозділів юридичних осіб незалежно від їх форм власності та відомчої належності, які здійснюють аеропортову діяльність в аеропортах України, та встановлюють єдиний порядок і процедури сертифікації аеропортів та інших суб`єктів аеропортової діяльності.

Види аеропортової діяльності, що підлягають сертифікації, визначені додатком 1 до Правил сертифікації аеропортів (пункт 2.1.5).

Згідно з абзацом 10 додатку 1 до цих Правил, обов`язковій сертифікації у порядку, встановленому Правилами, підлягає, зокрема, такий вид діяльності, як наземне адміністрування в аеропорту, яке розуміється як послуги екіпажам, представникам авіакомпаній, представництвам та іншим суб`єктам в офісному обслуговуванні, зв`язку, взаєморозрахунках та інших послугах, пов`язаних із взаємодією в аеропорту.

За приписами пункту 6 частини першої статті 13 ПК України сертифікат на відповідність вимогам авіаційних правил України повинні отримати підприємства та організації, які в галузі цивільної авіації здійснюють наземне обслуговування.

За змістом пункту 64 частини першої статті 1 ПК України наземне обслуговування включає в себе увесь спектр послуг з наземного обслуговування повітряних суден, екіпажу, пасажирів, вантажу, багажу, пошти, що надаються користувачам аеропорту на території аеропорту (аеродрому) або за його межами.

Послуги з наземного обслуговування можуть надаватися, зокрема експлуатантом аеропорту, який повинен мати сертифікат на право здійснення діяльності з наземного адміністрування в аеропорту.

Відповідно до п.п. 2.1.7 Правил, обов`язковій сертифікації, сертифікація САД проводиться за заявкою, яка подається до Державіаслужби України згідно з пунктом 3.1.

При цьому, обов`язки Заявника та Власника Сертифіката регламентовано п.2.2 Правил, обов`язковій сертифікації.

Так, Заявник, який подав до Державіаслужби України заявку на сертифікацію, здійснює сплату державного збору відповідно до Положення про Державний спеціалізований фонд фінансування загальнодержавних витрат на авіаційну діяльність та участь України у міжнародних авіаційних організаціях (п.п.2.2.1).

Про зміну даних, що містяться в заявці на сертифікацію і документації (назва, статус, відомча належність, реквізити зв`язку, банківські реквізити, організаційно-штатна структура, керівний персонал та інше), Заявник зобов`язаний протягом 10 днів повідомити Державіаслужбу України (п.п.2.2.2).

САД відповідає за розробку власних (внутрішніх) документів щодо забезпечення надійної, якісної та безпечної аеропортової діяльності, регулярності та ефективності наземного обслуговування, відповідності послуг вимогам законодавства та нормативних документів. Для міжнародних аеропортів питання інформаційних технологій, спрощення формальностей та авіаційної безпеки необхідно вирішувати на рівні вимог, установлених ІКАО, ІАТА (п.п. 2.2.3).

Власник Сертифіката відповідає за підтримання виробничої діяльності на рівні сертифікаційних вимог протягом усього терміну дії виданого Сертифіката і не має права передавати його іншій юридичній особі (п.п. 2.2.4).

Власник Сертифіката повинен мати копію оформленої сертифікаційної справи з усіма змінами та доповненнями (п.п. 2.2.5).

Відповідно до п.п. 3.1.1 Правил Сертифікація включає такі основні етапи:

- підготовка доказової документації та подання заявки на сертифікацію;

- отримання заявки і попередня оцінка комплектності доказової документації;

- комплексна експертиза доказової документації;

- сертифікаційне обстеження та оцінка відповідності Заявника;

- прийняття рішення про видачу (відмову у видачі) Сертифіката;

- оформлення та видача Сертифіката;

- контроль та нагляд за аеропортовою діяльністю Власника Сертифіката.

Згідно п.п. 3.5.1 Правил, обов`язковій сертифікації після закінчення оформлення всіх необхідних документів з сертифікації та сплати Заявником державних зборів за видачу Сертифіката Державіаслужба України видає Сертифікат (додаток 11).

Уперше Сертифікат видається САД строком на один рік, надалі строком до трьох років. (п.п. 3.5.3).

Відповідно до п.п. 3.5.6. Правил Сертифікат зберігається у Власника Сертифіката.

Відповідно до п.п. 3.6.1. Правил сертифікації аеропортів Державіаслужба України здійснює контроль за діяльністю сертифікованих САД з метою забезпечення безпечних і надійних повітряних перевезень та підтримки їх діяльності на рівні сертифікаційних вимог шляхом проведення інспекційних перевірок.

За результатами інспекційного контролю оформлюється Акт інспекційного контролю (додаток 12), у якому відображаються основні висновки за розділами програми інспекційного контролю щодо відповідності (невідповідності) Власника Сертифіката сертифікаційним вимогам та рекомендації щодо усунення виявлених у процесі інспекційного контролю невідповідностей ( п.п.3.6.7. Правил сертифікації аеропортів).

Відповідно до п. 4 Правил сертифікації аеропортів для внесення змін до Сертифіката Власник Сертифіката подає заявку до Державіаслужби України з необхідним обґрунтуванням та наданням раніше виданого Сертифіката.

Унесення змін до Сертифіката, який був виданий, здійснюється у разі:

- зміни назви, відомчої належності, форми власності та інших змін, якщо вони не спричиняють змін в організації та забезпеченні робіт у цілому чи в окремих видах діяльності, за якими оформлений Сертифікат;

- розширення або зміни видів діяльності (п.п. 4.2).

Про зміну інших даних, що містяться в Заявці на сертифікацію та документації (реквізити зв`язку, банківські реквізити, організаційно-штатна структура, керівний персонал тощо), Власник Сертифіката зобов`язаний повідомити Державіаслужбу України (п.п. 4.3).

Зміни до Сертифіката вносяться на підставі Заявки за підписом керівника з наданням комплекту доказової документації, яка оформлена відповідно до вимог пункту 3.1 цих Правил (п.п. 4.4).

Процедури внесення змін до Сертифіката щодо видів діяльності аналогічні процедурам, викладеним у розділі 3 цих Правил (п.п. 4.5)

Матеріалами справи встановлено, що ТОВ «Інтеравіа» здійснює діяльність з наземного обслуговування на території Аеропорту на підставі сертифікатів відповідності, виданих Державіаслужбою за відповідними видами діяльності, - зокрема, на підставі сертифікату № КВР-СКО-456-06 від 02.03.2020 року щодо права здійснювати обслуговування повітряних суден на пероні та місцях стоянок.

За результатами інспекційного контролю, Державіаслужбою України виявлено ряд невідповідностей, які не перешкоджають провадженню діяльності ТОВ «Інтеравіа», зокрема:

до початку проведення Перевірки до Державіаслужби не надана інформація щодо зміни штатного розпису ТОВ «Інтеравіа» від 15.04.2021 року (пункт 7);

до початку проведення Перевірки до Державіаслужби не надана інформація щодо зміни переліку основних фондів, засобів, обладнання, які використовуються ТОВ «Інтеравіа» станом на 31.03.2021 року (пункт 8);

до початку проведення Перевірки до Державіаслужби не надана інформація щодо зміни переліку наземної техніки та обладнання ТОВ «Інтеравіа» для обслуговування ПС в Аеропорту (пункт 9);

до початку проведення Перевірки до Державіаслужби не надана інформація щодо графіку проведення метрологічної повірки засобів вимірювальної техніки на 2021 рік (пункт 10);

до початку проведення Перевірки до Державіаслужби не надана інформація щодо укладання Договору № 50-20/АО обов`язкового страхування за шкоду, заподіяну третім особам від 01.12.2020 року (пункт 11);

до початку проведення Перевірки до Державіаслужби не надана інформація щодо отримання Санітарно-гігієнічної оцінки виду діяльності критеріям безпечності для здоров`я людини від 21.09.2020 № 84 (пункт 12);

до початку проведення Перевірки до Державіаслужби не надана інформація щодо отримання Санітарно-гігієнічної оцінки виду діяльності критеріям безпечності для здоров`я людини від 21.09.2020 № 88 (пункт 13);

до початку проведення Перевірки до Державіаслужби не надана інформація щодо отримання Санітарно-гігієнічної оцінки виду діяльності критеріям безпечності для здоров`я людини від 21.09.2020 № 87 (пункт 14);

до початку проведення Перевірки до Державіаслужби не надана інформація щодо отримання Санітарно-гігієнічної оцінки виду діяльності критеріям безпечності для здоров`я людини від 21.09.2020 № 86 (пункт 15);

до початку проведення Перевірки до Державіаслужби не надана інформація щодо отримання Санітарно-гігієнічної оцінки виду діяльності критеріям безпечності для здоров`я людини від 21.09.2020 № 85 (пункт 16);

до початку проведення Перевірки до Державіаслужби не надана інформація щодо нової редакції Статуту ТОВ «Інтеравіа», затвердженого Загальними зборами учасників (протокол від 05.02.2021) (пункт 17);

до початку проведення Перевірки до Державіаслужби не надана інформація щодо нових редакцій Посадових інструкцій (пункт 19);

до початку проведення Перевірки до Державіаслужби не надана інформація щодо нового наказу від 08.02.2021 № 5 «Про введення в дію інструкцій з охорони праці» та нових редакцій Інструкцій з охорони праці відповідно (пункт 20);

до початку проведення Перевірки до Державіаслужби не надана інформація щодо нового наказу від 22.07.2020 № 78 «Про призначення відповідальних працівників за охорону праці в ТОВ «Інтеравіа» (пункт 21);

до початку проведення Перевірки до Державіаслужби не надана інформація щодо оновленого переліку персоналу, задіяного під час провадження діяльності за видом аеропортової діяльності «Обслуговування на пероні та місцях стоянок ПС» (пункт 22);

до початку проведення Перевірки до Державіаслужби не надана інформація щодо підвищення кваліфікації працівниками ТОВ «Інтеравіа» відповідно до Списку працівників структурних підрозділів Дирекції з обслуговування повітряних суден в Аеропорту станом на 15.04.2021 року (пункт 23);

до початку проведення Перевірки до Державіаслужби не надана інформація щодо допуску до самостійної роботи працівників ТОВ «Інтеравіа» відповідно до Списку працівників структурних підрозділів Дирекції з обслуговування повітряних суден в Аеропорту станом на 15.04.2021 року (пункт 24).

Вказані порушення, як визначив відповідач, є проявом невиконання п. 4.3. Правил сертифікації аеропортів, а саме неподання ТОВ «Інтеравіа» протягом 10 днів інформації Державіаслужбі України про зміну інших даних, що містяться в Заявці на сертифікацію та документації (реквізити зв`язку, банківські реквізити, організаційно-штатна структура, керівний персонал тощо).

У той же час, суд звертає увагу, що санкція абз. 8 пункту 1 частини 1 статті 127 ПК України, згідно якої до відповідача застосовано штраф у галузі цивільної авіації, передбачає відповідальність у разі ненадання до уповноваженого органу з питань цивільної авіації інформації, обов`язкове подання якої встановлюється законодавством або авіаційними правилами України, надання недостовірної інформації або надання інформації з порушенням встановлених строків.

Аналіз вказаної норми свідчить про те, що чинним законодавством має бути встановлений строк для вчинення певної дії, за порушення якого суб`єкт господарювання притягується до відповідальності.

Поряд з цим, суд звертає увагу, що ТОВ «Інтеравіа» 01.11.2019 року подано до Державіаслужби заявку від 31.10.2019 року № 01-08-560 щодо видачі Сертифіката відповідності з відповідно доданими до неї документами.

02 березня 2020 року ТОВ «Інтеравіа» видано Сертифікат № КВР-СКО-456-06 щодо права здійснювати обслуговування повітряних суден на пероні та місцях стоянок, зі строком дії до 18.02.2023 року, тобто на 3 роки.

Суд зазначає, у відповідності до п.п. 3.5.3 Правил сертифікації аеропортів, станом на час проведення перевірки, Сертифікат позивача було оформлено та видано не вперше.

При цьому, відповідальність за невиконання п. 4.3. Правил сертифікації аеропортів настає у разі неподання суб`єктом господарювання протягом 10 днів інформації Державіаслужбі України про зміну інших даних, що містяться в Заявці на сертифікацію та документації.

У той же час, як було встановлено вище, процедури внесення змін до Сертифіката щодо видів діяльності аналогічні процедурам, викладеним у розділі 3 цих Правил (п.п. 4.5).

Тобто, порядок внесення змін до інших даних, що містяться в Заявці на сертифікацію та документації та внесення змін до Сертифіката здійснюються не тотожно.

При цьому, внесення змін до Сертифіката, на відміну від внесення змін до інших даних, що містяться в Заявці на сертифікацію та документації не містить строків їх подання до Державіаслужби України.

Вказане в свою чергу свідчить, що у разі наявності змін в даних, зазначених у Сертифікаті, суб`єкт господарювання не обмежений певним строком на їх подання до Державіаслужби України.

Таким чином, оскільки у ТОВ «Інтеравіа» відповідачем було встановлено наявність змін у даних Сертифіката, а не Заявці на сертифікацію та документації, суд приходить до переконання, що застосування відповідальності за порушення пункту 4.3 Правил сертифікації аеропортів є протиправним, а відтак, підстави для застосування до позивача штрафу у відповідності до абз. 8 пункту 1 частини 1 статті 127 ПК України відсутні.

В той же час, суд бере до уваги, що ТОВ «Інтеравіа» листом від 29.04.2021 року № 01-08.1-168 (до закінчення проведення Перевірки) надіслало начальнику управління аеродромів та аеропортів Голодняку Г.Г. Державіаслужби документи на оновлення сертифікаційної справи за напрямом «Обслуговування на пероні та місцях стоянок повітряних суден» в Аеропорту, зокрема і ті, що були згодом вказані в Акті як неподані до Державіаслужби.

Вказаний факт відповідачем не заперечується.

Частиною 2 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином відповідач, приймаючи оскаржувані постанови діяв поза межами повноважень та спосіб, що визначених Конституцією та законами України, необґрунтовано, упереджено, недобросовісно, не розсудливо, без дотримання принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації.

Отже, приймаючи до уваги викладене вище, суд приходить до переконання про протиправність постанов про накладення штрафу у галузі цивільної авіації: № 000312 серії АГ від 30.09.2021, № 000314 серії АГ від 30.09.2021, № 000317 серії АГ від 30.09.2021, № 000315 серії АГ від 30.09.2021, № 000319 серії АГ від 30.09.2021, № 000316 серії АГ від 30.09.2021, № 000311 серії АГ від 30.09.2021, № 000309 серії АГ від 30.09.2021, № 000310 серії АГ від 30.09.2021, № 000326 серії АГ від 30.09.2021, № 000325 серії АГ від 30.09.2021, № 000307 серії АГ від 30.09.2021, № 000321 серії АГ від 30.09.2021, № 000322 серії АГ від 30.09.2021, № 000323 серії АГ від 30.09.2021, № 000324 серії АГ від 30.09.2021, № 000320 серії АГ від 30.09.2021, у зв`язку із чим вони підлягають скасуванню.

Згідно положень статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, оцінюючи подані сторонами докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням обставин зазначених вище, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для задоволення.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно, беручи до уваги положення частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, на користь позивача підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача здійсненні ним судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 21 675,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 132, 134, 243 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеравіа» (, 01034, м. Київ, вул. Лисенка, 4) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати постанови Державної авіаційної служби України про накладення штрафу у галузі цивільної авіації: № 000312 серії АГ від 30.09.2021, № 000314 серії АГ від 30.09.2021, № 000317 серії АГ від 30.09.2021, № 000315 серії АГ від 30.09.2021, № 000319 серії АГ від 30.09.2021, № 000316 серії АГ від 30.09.2021, № 000311 серії АГ від 30.09.2021, № 000309 серії АГ від 30.09.2021, № 000310 серії АГ від 30.09.2021, № 000326 серії АГ від 30.09.2021, № 000325 серії АГ від 30.09.2021, № 000307 серії АГ від 30.09.2021, № 000321 серії АГ від 30.09.2021, № 000322 серії АГ від 30.09.2021, № 000323 серії АГ від 30.09.2021, № 000324 серії АГ від 30.09.2021, № 000320 серії АГ від 30.09.2021.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної авіаційної служби України (, 01135, м. Київ, проспект Перемоги, 14) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеравіа» (, 01034, м. Київ, вул. Лисенка, 4) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 21 675,00 (двадцять одну тисячу шістсот сімдесят п`ять гривень) 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя І.М. Погрібніченко