Справа № 640/14074/21
Суддя: Федотов Ігор В'ячеславович
Дата ухвалення: 2022-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Єгорової Н.М. та Сорочка Є.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 грудня 2021 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «СТС-ГРУПП» до Головного управління ДПС у Київській області, Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «СТС-ГРУПП» (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі - відповідач 1), Головного управління ДПС у Київській області (відповідач - 2), в якому просило визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 30.03.2021 № та податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області від 30.03.2021 №.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 грудня 2021 року позов було задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Київській області від 30.03.2021 №, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить його у вказаній частині скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Доводи апелянта ґрунтуються на тому, що у відповідача були достатні правові підстави для проведення перевірки.

Також, апелянт вказує на безпідставність висновків суду першої інстанції щодо виходу податкового органу за межі повноважень визначених наказом від 01.03.2021 №166-п.

Крім того, зазначає, що заперечення позивача на висновки акту перевірки були надіслані вже після спливу строку на таке оскарження, що зумовило залишення податковим органом вказаних пояснень без розгляду.

Справа розглянута апеляційним судом в порядку письмового провадження відповідно до ст. 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, товариство з обмеженою відповідальністю «СТС-ГРУПП», , зареєстровано як юридична особа 01.04.2019, номер запису про державну реєстрацію: 1 055037 та перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у м. Києві.

На підставі наказу уповноваженої особи Головного управління ДПС у Київській області № 166-п «Про проведення фактичних перевірок», на підставі п.п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75, п.п. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80, ст. 81, п. 82.3 ст. 82 Податкового кодексу України, у період з 23.02.2021 по 03.03.2021 було проведено фактичну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «СТС-ГРУПП», , за адресою провадження діяльності: смт. Баришівка, вул. Торф`яна, буд. 26-А, з питань дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі порядку ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, ведення касових операцій, наявності свідоцтв, ліцензій, у тому числі про виробництво, обіг та зберігання підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

За результатами перевірки уповноваженими особами контролюючого органу було складено Акт № 2840/10/36/07/42921807 від 03.03.2021 про результати фактичної перевірки ТОВ «СТС-ГРУПП» за адресою: Київська область, смт. Баришівка, вул. Торф`яна, буд. 26-А у висновках якого вказано, що перевіркою встановлено порушення позивачем:- п.1, п.2, п.12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»; - абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального»; - п. 63.3 ст. 63 Податкового кодексу України.

На підставі Акту перевірки Головним управлінням ДПС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення від 30.03.2021 № , яким на підставі п.п. 54.3.3., п. 54.3. ст. 54 Податкового кодексу України і згідно п. 1 ст. 17, ст. 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій за платежем «Штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» в сумі 175 036,31 грн., а Головним управлінням ДПС у Київській області - податкове повідомлення-рішення від 30.03.2021 № , яким на підставі п.п. 54.3.3., п. 54.3. ст. 54 Податкового кодексу України і згідно ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» №481/95-ВР від 19.12.1995 до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) та/або пеню в сумі 17 000,00 грн.

Не погоджуючись з прийнятими рішеннями позивач звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги в оскаржуваній частині дійшов висновку про протиправність спірного податкового повідомлення-рішення, з огляду на те, що у Головного управління ДПС у Київській області були відсутні підстави для призначення та проведення фактичної перевірки позивача.

Реалізація наказу про перевірку, повинна була проводитись контролюючим органом протягом лютого 2021 року, тобто до 28.02.2021, однак посадовими особами Головного управління ДПС у Київській області фактична перевірка позивача проводилась до 03.03.2021, тобто за межами гранично допустимого періоду, що вказує на протиправність останньої.

З урахуванням викладеного суд першої інстанції дійшов висновку, що у Головного управління ДПС у Київської області були відсутні підстави для призначення та проведення фактичної перевірки ТОВ «СТС-ГРУПП» у зв`язку з чим податкові повідомлення-рішення від 30.03.2021 № та від 30.03.2021 № , прийняті за результатами такої перевірки є протиправними та підлягають скасуванню.

Крім того, по суті встановленого порушення суд першої інстанції дійшов висновку, що складання посадовими особами контролюючого органу акту фактичної перевірки із відображенням у ньому лише твердження щодо виявлення алкогольного напою без марки акцизного податку є недостатнім і повинно здійснюватися шляхом повного фіксування та збирання всіх необхідних доказів на підтвердження таких обставин, у тому числі шляхом фіксування місця правопорушення (здійснення господарської діяльності) фото- або відеозасобами, вилучення продукції без марки акцизного податку, з детальним описом порушення та ідентифікуючих даних алкогольного напою та марки акцизного податку, яка пошкоджена.

Враховуючи, що відповідачем оскаржується рішення суду в частині мотивів задоволення позову щодо скасування ППР від 30.03.2021 № , колегія суддів переглядає оскаржуване рішення лише в межах доводів апеляційної скарги.

Щодо наявності підстав для проведення фактичної перевірки позивача.

Згідно з підпунктами 75.1, 75.1.3 статті 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

За змістом статті 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

- у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів (підпункт 80.2.1 пункту 80.2 статті 80 ПК України);

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (підпункт 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України);

- письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування (підпункт 80.2.3 пункту 80.2 статті 80 ПК України);

- неподання суб`єктом господарювання в установлений законом строк обов`язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками (підпункт 80.2.4 пункту 80.2 статті 80 ПК України);

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального (підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України);

- у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3 (підпункт 80.2.6 пункту 80.2 статті 80 ПК України).

Із змісту наведених норм права слідує, що пункт 80.2 статті 80 ПК України виокремлює різні підстави для проведення контролюючим органом фактичної перевірки суб`єкта господарювання. Підставою для проведення фактичної перевірки згідно з підпунктом 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України слугує наявність та/або отримання від державних органів або органів місцевого самоврядування інформації про можливі порушення платником податків законодавства.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не було надано належних та допустимих доказів того, що у податкового органу до початку перевірки була наявна інформація про порушення позивачем вимог законодавства щодо виробництва, обліку, зберігання та реалізації алкогольних напоїв.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, доводи апелянта зводяться до того, що останній мав підстави для проведення фактичної перевірки керуючись підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України.

При цьому, як свідчать матеріали справи, підставою для проведення фактичної перевірки зазначено саме підпункт 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України.

Таким чином посилання апелянта на іншу підставу для проведення перевірки під час судового розгляду справи є недоречним.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що за таких обставин у Головного управління ДПС у Київській області були відсутні підстави для призначення та проведення фактичної перевірки позивача.

Щодо висновків про порушення процедури прийняття податкового повідомлення-рішення та доводів апелянта в цій частині колегія суддів зауважує наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та не заперечується сторонами, акт Головного управління ДПС у Київській області від 03.03.2021 № 2840/40/07/42921807 про результати фактичної перевірки ТОВ «СТС-ГРУПП» за адресою: Київська область, смт. Баришівка, вул. Торф`яна, буд. 26-А надійшов на поштову адресу позивача 11.03.2021.

Пунктом 86.7 статті 86 ПК України передбачено, що у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).

Такі заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.

Пунктом 86.8 статті 86 ПК України передбачено, що податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було реалізовано своє право на подання заперечень на висновки акту перевірки та надіслано до податкового органу такі заперечення в межах визначеного законодавцем строку (протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта - 25.03.21р.), однак відповідач мотивуючи пропуск строку позивачем для надання заперечень безпідставно залишив їх без розгляду. В результаті чого, податковим органом при винесенні спірного повідомлення-рішення не було враховано надані позивачем заперечення та висновки за результатом їх розгляду, що прямо суперечить нормам Податкового кодексу.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що контролюючим органом було порушено право позивача щодо розгляду його заперечень на акт податкової перевірки.

Наведене у сукупності свідчить про незаконність проведеної перевірки позивача та порушення відповідачем процедури прийняття за її результатами податкового повідомлення рішення, що є підставою для його скасування.

По суті виявлених контролюючим органом порушень позивача в межах спірного податкового повідомлення рішення, колегія суддів зауважує наступне.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначено Законом України від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів"(далі - Закон № 481/95-ВР).

Відповідно до частини 4 статті 11 Закону № 481/95-ВР алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного збору в порядку, визначеному законодавством.

Підпунктом 14.1.109 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів - наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою чи пачку (упаковку) тютюнового виробу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку.

Підпунктом 226.1 статті 226 ПК України передбачено, що в разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов`язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.

Наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів (пункт 226.2 статті 226 ПК України).

Відповідно до пункту 226.9 статті 226 ПК України вважаються такими, що немарковані:

алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку;

алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції;

алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

Частиною 2 статті 17 Закону № 481/95-ВР передбачено, що у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 200 відсотків вартості товару, але не менше 17 000 гривень.

Як вбачається зі змісту акту перевірки, на час її проведення на складі за адресою: смт. Баришівка, вул. Торф`яна, 26-А, що належить ТОВ «СТС-ГРУПП» знаходилась Текіла Хосе Куерво Естетікал 0.7л., 38% д.в. Lкод - 002 20, виробник: Casa Cuervo SA PE C.V. Mexico без марки акцизного податку.

Проте, згідно фотографій вказаного алкогольного напою, які були дослідженні і судом першої інстанції, вбачається, що марка акцизного податку частково відклеєна з однієї сторони на пляшці Текіла Хосе Куерво Естетікал 0.7л., 38% д.в. Lкод - 002 20, виробник: Casa Cuervo SA PE C.V. Mexico. Але така наявна на вказаній пляшці алкогольного напою.

При цьому, суд першої інстанції обґрунтовано зауважив, що ПК України зобов`язує контролюючий орган у разі виявлення факту зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку вилучити такий товар з вільного обігу з метою подальшої його конфіскації.

Так, пунктом 228.3 статті 228 ПК України визначено, що у разі виявлення фактів ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування та продажу на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів без наявності марок акцизного податку встановленого зразка, контролюючі органи, зазначені у пункті 228.2 цієї статті, вилучають такі товари з вільного обігу та подають відповідні матеріали до суду для винесення постанови про їх вилучення в дохід держави (конфіскацію).

Однак, як вірно встановлено судом першої інстанції, посадовими особами контролюючого органу не здійснювалось вилучення товару - алкогольної продукції на якій нібито відсутня марка акцизного податку, який згідно позиції податкового органу зберігався на складі підприємства.

При цьому, як вбачається зі змісту акту перевірки, останній не містить інформації, яка дозволяє встановити факт порушення ТОВ «СТС-ГРУПП» правил маркування алкогольних виробів, окрім загального посилання на встановлення податковим органом порушення позивачем правил маркування.

При цьому, колегія суддів зауважує, що відповідач до апеляційної скарги не долучив жодних доказів на підтвердження встановлених ним обставин. Матеріали справи не містять жодних доказів вчинення позивачем порушень окрім самого лише акту перевірки податкового органу.

Частиною 1 статті 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ч.1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 статті 77 КАС України).

Отже, відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність своїх рішень про застосування до позивача фінансових санкцій у вигляді штрафу та довести факт вчинення позивачем порушення Закону відповідними доказами, чого ним зроблено не було.

Так, з огляду на приписи наведених правових норм процесуального права при розгляді судом спору щодо правомірності рішень органу державної податкової служби, яким платнику податків донараховані податкові зобов`язання чи відмовлено у наданні податкових вигод, презумується добросовісність платника податків, якщо зазначеним органом не доведено інше.

Між тим, в матеріалах справи відсутні, а відповідачем не надано докази, які б підтверджували встановлене фіскальним органом та допущене позивачем порушення, зокрема, відсутня будь яка конкретизація виявленого порушення, опис дій, вчинених ревізорами в ході фактичної перевірки, чи будь які інші доказів на підтвердження встановленого факту.

Таким чином, оскільки інформація, викладена в акті фактичної перевірки нічим не підтверджена, колегія суддів вважає недоведеним факт порушення позивачем абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

Вказане в свою чергу свідчить про відсутність підстав для застосування до позивача штрафних санкцій, передбачених ст. 17 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

На підставі викладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області від 30.03.2021 № , яким до ТОВ «СТС-ГРУПП» застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 17 000,00 грн., що є підставою для його скасування.

Апеляційна скарга відповідача не містить обґрунтованих доводів, які б спростовували зазначені висновки суду першої інстанції.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційних скаргах доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 грудня 2021 року- без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя: І.В. Федотов

Судді: Н.М. Єгорова

Є.О. Сорочко