Справа № 460/9500/21
Суддя: О.М. Дудар
Дата ухвалення: 2022-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

05 вересня 2022 року м. Рівне №460/9500/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дудар О.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доЗдолбунівського районного відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів)
визнання дій неправомірними,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовом до Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) (далі - відповідач) про визнання дій неправомірними.

Позивач, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить суд визнати неправомірними дії головного державного виконавця Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Владімірової Анни Олександрівни щодо винесення постанови від 06 грудня 2016 року про стягнення виконавчого збору у сумі 181180,32грн в межах виконавчого провадження №47291480.

Ухвалою суду від 13.07.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та вирішено провести розгляд справи за правилами статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні на 23.07.2021.

Відповідачем (у встановлені судом строки) подано до суду відзив на позовну заяву, згідно з яким спірна постанова винесена у повній відповідності з вимогами чинного законодавства, а тому підстави для її скасування відсутні

Ухвалою суду від 17.09.2021 позов ОСОБА_1 до Здолбунівського районного відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про визнання дій неправомірними залишено без розгляду.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2021 ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 17.09.2021 скасовано та направлено справу для продовження розгляду.

11.01.2022 адміністративна справа №460/9500/21 надійшла до Рівненського окружного адміністративного суду.

Ухвалою суду від 12.01.2022 прийнято адміністративну справу до розгляду, вирішено провести розгляд справи за правилами статті 287 КАС України, яка визначає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні на 24.01.2022.

Судове засідання 24.01.2022 не відбулося у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючої судді. Ухвалою суду від 09.02.2022 відкладено розгляд справи на 24 лютого 2022 року.

Ухвалою суду від 24.02.2022 відкладено розгляд справи на 09.03.2022 за клопотанням представника позивача.

Ухвалою суду від 09.03.2022 задоволено заяву представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів забезпечено участь сторони позивача у судовому засіданні, призначеному на 09.03.2022 об 14:30 год., в режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення "EASYCON" (https://vkz.court.gov.ua).

Судове засідання 09.03.2022 відкладено на 28.03.2022 у зв`язку з неявкою представника відповідача.

Ухвалою суду від 09.03.2022 задоволено заяву представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів забезпечено участь сторони позивача у судовому засіданні, призначеному на 28.03.2022 о 15:00 год., в режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення "EASYCON" (https://vkz.court.gov.ua).

Ухвалою суду від 28.03.2022 розгляд справи відкладено до завершення в Україні воєнного стану.

Ухвалою суду від 12.07.2022 призначено розгляд на 25.08.2022.

Судове засідання 25.08.2022 відкладено на 02.09.2022 для повторного виклику позивача.

У судовому засіданні 02.09.2022 представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та суду пояснив, що відповідач дія неправомірно. Підстави для стягнення з позивача виконавчого збору були відсутні, оскільки діючим на момент виникнення спірних правовідносин законодавством було передбачено стягнення виконавчого збору лише з фактично стягнутої на користь стягувача суми за виконавчим листом. У цьому випадку державний виконавець не проводив виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішення суду, зазначену у виконавчому листі суму у примусовому порядку не стягнув.

Представники відповідача у судовому засіданні 02.09.2022 заперечили проти позовних вимог та суду пояснили, що постанова про стягнення з позивача виконавчого збору є правомірною як така, що винесена у зв`язку зі змінами у законодавстві. Зокрема, виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів. Просили у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

У судовому засіданні 02.09.2022 оголошено перерву до 05.09.2022.

У судове засідання 05.09.2022 представники сторін не прибули, подали заяви про продовження розгляду справи у письмовому провадженні.

Враховуючи подані заяви та положення ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд продовжив розгляд справи у письмовому провадженні.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши у судовому засіданні представників сторін, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Державним виконавцем Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Владіміровою А.О. винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 1811180,32грн (10% від суми боргу) у виконавчому провадженні №47291480 (а.с.46).

Зазначене виконавче провадження відкрито з виконання виконавчого листа №562/1401/13-ц, виданого 02.03.2016 Здолбунівським районним судом, Апеляційним судом Рівненської області, про стягнення солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ "Банк Форум" заборгованості в сумі 79199,60дол.США, процентів 5000грн та 2634грн судового збору.

Згідно із зазначеним виконавчим листом, боржниками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а стягувачем - ПАТ "Банк Форум" (а.а.с.32, 46).

23.06.2021 головним державним виконавцем Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Владіміровою А.О. у виконавчому провадженні №47291480 винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження (а.с.11).

Згідно із зазначеною постановою стягувачем є ОСОБА_3 .

25.06.2021 ОСОБА_3 звернулася до відповідача із заявою про повернення виконавчого документа та закриття виконавчого провадження (а.с.12).

29.06.2021 головним державним виконавцем Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Владіміровою А.О. у виконавчому провадженні №47291480 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, якою постановлено повернути стягувачу виконавчий лист №562/1401/13-ц, виданий 02.03.2016 Здолбунівським районним судом, Апеляційним судом Рівненської області (а.с.13).

30.06.2021 головним державним виконавцем Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Владіміровою А.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №65935819 (а.с.15).

Зазначене виконавче провадження відкрито з виконання постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 06.12.2016 №47291480, виданої Здолбунівським РВ ДВС ЗМУМЮ м.Львів.

Вважаючи дії головного державного виконавця Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Владімірової А.О. неправомірними, позивач звернувся із цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини щодо примусового виконання судових рішень станом на дату винесення спірної постанови про стягнення виконавчого збору визначено Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

Порядок примусового виконання рішень також регламентовано Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 (у редакції наказу від 29.09.2016 №2832/5), зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за №489/20802 (далі - Інструкція №512/5).

Статтею 1 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пункт 1 частини другої статті 18 Закону №1404-VIII передбачає, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону №1404-VIII, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

За приписами п.1 ч.1 ст.26 Закону №1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

Згідно з п.5 розд.ІІІ Інструкції №512/5, у разі відсутності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Закону № 1404-VІІІ виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Згідно із ч.5 ст.27 Закону № 1404-VIII, виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень"; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження (ч.9 ст.27 Закону №1404-VIII).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.37 Закону №1404-VIII, виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

За правилами ч.5 ст.37 Закону №1404-VIII, повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

За приписами ч.3 ст.40 Закону №1404-VIII, у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Так, положення ч.3 ст.40 Закону №1404-VІІІ, зобов`язують державного виконавця у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстави, передбаченої, зокрема, п.1 ч.1 ст.37 Закону №1404-VІІІ, якщо виконавчий збір не стягнуто, не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа винести постанову про стягнення виконавчого збору, яка виконується в порядку, встановленому цим Законом.

Вказані положення ч.3 ст.40 Закону №1404-VІІІ, кореспондуються з нормою абзацу четвертого пункту 8 розділу III Інструкції №512/5.

Натомість ч.2 ст.27 Закону №1404-VІІІ передбачає, що виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

При цьому пункт 21 розділу ІІІ Інструкції №512/5 встановлює, що у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону №1404-VІІІ, результати виконання, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені частиною першою статті 40 вказаного Закону.

При закінченні виконавчого провадження, поверненні виконавчого документа стягувачу виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження копію виконавчого документа, а на виконавчому документі ставить відповідну відмітку, у якій зазначаються підстава закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа з посиланням на відповідну норму Закону, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця.

Відмітка на виконавчому документі засвідчується підписом виконавця та скріплюється печаткою.

Виходячи зі змісту наведеної вище норми Інструкції №512/5, у постанові про повернення виконавчого документа стягувачу виконавець вказує результати виконання (суму, яку фактично стягнуто), а на виконавчому документі робить відповідну відмітку щодо залишку нестягнутої суми та суми стягнутого виконавчого збору.

Відтак законодавець, передбачивши зазначені дії виконавця, встановив, що виконавчий збір стягується лише з фактично стягнутої на користь стягувача суми за виконавчим листом.

Такий висновок суду узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.03.2020 у справі № 2540/3203/18.

Крім цього, п.20 розд.ІІІ Інструкції №512/5 визначено, що повернення виконавчого документа стягувачу здійснюється за наявності підстав та в порядку, визначеному в статті 37 Закону №1404-VIII. У постанові про повернення виконавчого документа стягувачу обов`язково роз`яснюється порядок повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Як установив суд, державний виконавець не проводив виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішення суду про стягнення з боржника на користь стягувача присуджених сум за виконавчим листом №562/1401/13-ц, виданим 02.03.2016 Здолбунівським районним судом, Апеляційним судом Рівненської області, а також державний виконавець не стягнув у примусовому порядку суму, зазначену у вказаному виконавчому листі.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що у державного виконавця не було підстав для стягнення виконавчого збору в тому розмірі, який визначений у спірній постанові, а отже, така постанова не відповідає вимогам статті 27 Закону №1404-VIII.

Оцінюючи правомірність дій та рішень відповідача, суд керується критеріями, закріпленими у ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, що відображають принципи адміністративної процедури, яких повинні дотримуватися суб`єкти владних повноважень при реалізації своїх повноважень.

Відповідно до положень, закріплених у ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як зазначено в частині 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У сукупності викладеного, суд вважає, що позивач належними та допустимими доказами довів обґрунтованість позовних вимог, у той час як відповідачем не доведено правомірність оспорюваної постанови, що не відповідає критеріям обґрунтованості та винесена всупереч вимогам Закону №606-XIV.

Отже, позовні вимоги підлягають до задоволення у спосіб визнання протиправною та скасування оспорюваної постанови.

Враховуючи вимоги ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд стягує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати в сумі 908,00грн, сплачені як судовий збір згідно з квитанцією від 07.07.2021 №24 (а.с.1, зворот).

Керуючись статтями 241-246, 255, 270-272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про визнання дій неправомірними задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Владімірової Анни Олександрівни щодо винесення постанови від 06 грудня 2016 року про стягнення виконавчого збору у сумі 181180,32грн (ВП №47291480).

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) судові витрати у виді судового збору у сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Днем подання апеляційної скарги є день її надходження до відповідного суду. Строк подання апеляційної скарги не може бути поновлено. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Здолбунівський районний відділ Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) (вул.Василя Жука, буд.1-а, м.Здолбунів, Рівненська область, 35705; ідентифікаційний код юридичної особи 34970716).

Рішення складено 05 вересня 2022 року.

Суддя О.М. Дудар