Справа № 500/816/22
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий суддя у першій інстанції: Баранюк А.З.

07 вересня 2022 рокуЛьвівСправа № 500/816/22 пров. № А/857/7466/22
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Бруновської Н.В.

суддів: Матковської З.М., Хобор Р.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2022 року у справі № 500/816/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

06.02.2022р. ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, у якому просив суд:

-визнати протиправними дії щодо відмови в зарахуванні до пільгового стажу за Списком №2 періодів роботи: 02.08.1983р. - 05.06.1984р., 01.03.1993р. - 25.02.2000р., 01.03.2000р. - 30.12.2001р., 16.05.2003р. - 27.09.2004р. та призначенні пенсії;

-зобов`язати зарахувати до пільгового стажу, за Списком №2 періоди роботи 02.08.1983р. -05.06.1984р., 01.03.1993р. - 25.02.2000р. (АСГ "Колос"), 01.03.2000р. - 30.12.2001р., 16.05.2003р. - 27.09.2004р. ( ТзОВ "Довіра") та призначити пенсію на пільгових умовах з дня звернення із заявою, а саме з 07.12.2021р. в порядку п.2 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 19.04.2022р. позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, подав апеляційну скаргу. Вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, наведених у апеляційній скарзі. Просить суд, скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким в позові відмовити.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Як видно з матеріалів справи, 07.12.2021р. ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком 2 в порядку ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

15.12.2021р., Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області листом №11-8/37779 повідомив позивача про відсутність правових підстав у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу передбаченого ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

20.12.2021р. Рішенням Комісії з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії № 4191/03-16 ОСОБА_1 відмовлено в підтверджені пільгового стажу за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, який затверджуваний Кабінетом Міністрів України за періоди роботи: 01.03.1993р. - 25.02.2000р. в АСГ "Колос", 01.03.2000р. - 30.12.2001р., 16.05.2003р. - 27.09.2004р. в ТзОВ "Довіра". Оскільки надані останнім документи не підтверджують факт роботи на посадах та роботах, які зараховуються до пільгового стажу.

ч.2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Із змісту п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ видно, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зазначеним особам, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ч.1 ст.114 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до ст.27 та з урахуванням норм ст.28 цього Закону.

В абз.1 п.2 ч.2 ст.114 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», видно, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам.

Отже, враховуючи вимоги вказаних норм, для призначення пенсії позивачу необхідно досягнути певного віку (55 років), загальний стаж роботи (не менше 30 років) та наявність стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 2 (не менше 12 років 6 місяців).

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 досяг 55-річного віку, загальний стаж роботи становить 37 років 06 місяців 08 днів, пільговий стаж становить 07 років 11 місяців 14 днів.

Зокрема, з записів трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 видно що позивач:

-01.09.1981р. - 25.07.1983р - навчався у Вишнівецькому ДПТУ №5;

-02.08.1983р.- 05.06.1984р. - перебував на посаді столяра третього розряду на заводі;

-18.02.1987р. - прийнятий на роботу шофером третього розряду;

-02.01.1989 р.- переведений на роботу кочегаром на опалювальний сезон;

-15.04.1989р. - звільнений з роботи по закінченню опалювального сезону;

-12.09.1989р. -прийнятий на роботу слюсарем другого розряду;

-16.09.1991р. - присвоєно звання електрозварювальна другого розряду;

-03.05.1991р - звільнений з роботи за власним бажанням;

-01.03.1993р.- прийнятий на роботу в АСГ "Колос" в тракторну бригаду електрозварювальником;

-25.02.2000р.- членство у господарстві припинено у зв`язку з реорганізацією АСГ "Колос" Збаразького району;

-01.03.2000р. переведений на роботу в товариство "Довіра" в тракторну бригаду слюсарем у зв`язку з реорганізацією АСГ "Колос";

- 30.12.2001р. - звільнений з роботи за згодою сторін;

-16.04.2002р.- 10.04.2003р.- перебував на обліку в центрі зайнятості та отримував допомогу по безробіттю.

-16.05.2003р.-27.09.2004р.- працював в ТзОВ "Довіра" в тракторну бригаду електрозварювальником;

-28.09.2004р. - прийнятий на роботу учнем - слюсаря з експлуатації та ремонту газового устаткування у відділ обліку газу;

-04.10.2004р. - присвоєно кваліфікацію слюсар з експлуатації та ремонту газового устаткування другого розряду;

-28.02.2007р. звільнений у зв`язку із переведенням в Збаразьке управління з експлуатації газового господарства ВАТ "Тернопільгаз";

-01.03.2007р. прийнятий на роботу слюсарем з експлуатації та ремонту газового устаткування другого розряду в службу режимів газопостачання і контролю за витрачанням газу споживачами.

-16.04.2007р. - присвоєно кваліфікацію слюсаря з експлуатації та ремонту газового устаткування третього розряду;

-01.11.2008р. - присвоєно кваліфікацію слюсаря з експлуатації та ремонту газового устаткування четвертого розряду;

-01.07.2010р. - переведений слюсарем-монтажником прикладного устаткування четвертого розряду відділу режимів газопостачання;

-07.11.2013 переведений електрогазозварником четвертого розряду будівельно- монтажної дільниці.

Отже, відомості про наявність у позивача як загального стажу та пільгового підтверджується записами трудової книжки.

Колегія суддів зазначає, що в даному випадку спірним є питання щодо підтвердження пільгового стажу за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, який затверджений Кабінетом Міністрів України за періоди роботи - 01.03.1993р. - 25.02.2000р. в АСГ "Колос" та 01.03.2000р. -30.12.2001р., 16.05.2003р. - 27.09.2004р. в ТзОВ "Довіра" та підтвердження періоду роботи 02.08.1983р. -05.06.1984р., оскільки дата заповнення трудової книжки не відповідає даті первинного прийняття на роботу.

Застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, врегульовано Порядком застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт і професій, посад та показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005р. №383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005р. за №1451/11731. ( далі Порядок № 383)

В п.3 Порядку №383 встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992р..

Списки №1 і №2, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956р. №1173, застосовуються до пільгової роботи до 31.12.1991р., якщо пільгова робота продовжується після 01.01.1992р. застосовуються Списки №1 та №2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991р. №10; якщо пільгова робота продовжується після 11.03.1994р. застосовуються Списки №1 та №2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994р. №162.

Розділом XXXII «Загальні професії» Списку №2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956р. №1173, передбачалися професії «газозварювальник», «електрозварювальник».

Розділом XXXIII «Загальні професії» Списку №2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 26.01.1991р. №10, передбачалися професії «газозварювальник», «електрозварювальник», «електрогазозварювальник».

Розділом XXXIII «Загальні професії» Списку №2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах, затверджених постановою КМУ від 11.03.1994 №162 передбачені професії «газозварник», «електрогазозварник», «електрозварювальник», «електрозварник ручної зварки».

Таким чином, професія електрозварювальника у періоди роботи ОСОБА_1 передбачена у всіх Списках № 2.

ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

У п.п.1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній№, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637), зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

п.3 Порядку №383 встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Відповідно до п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі №234/13910/17 та від 07 березня 2018 року у справі №233/2084/17.

Колегія суддів відхиляє доводи апелянта про те, що посада «зварщик» не передбачена жодним із Списків, з огляду на таке.

У Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Ради Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10, передбачалися професії "газозварювальник", "електрозварювальник".

Постановою Кабінету Міністрів від 11.03.1994р. № 162 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" затверджено Список № 2 виробництв, цехів, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах,

В даному списку передбачені такі професії, як "електрозварники", "газозварники", "слюсарі-ремонтники", "електрослюсарі", "електрослюсарі-наладчики", "електрослюсарі (слюсарі) чергові та по ремонту устаткування".

Як видно з єдиного тарифно-кваліфікаційного довідника робіт та професій робітників, затвердженого постановою Держкомпраці СРСР і ВЦРПС 16 січня 1985 року № 17/2-54 професія зварника не визначена, як окрема професія, є загальною професією, яка об`єднує назви професій пов`язаних зі зварюванням металів і є загальним поняттям для електрозварника ручного зварювання, електрогазозварника, газозварника і електрозварника на напівавтоматичних і автоматичних машинах. Вказаний нормативно-правовий акт визначає, що професія зварника, електрозварника та газоелектрозварника є тотожною професією, тому не може бути підставою для відмови у зарахуванні до спеціального стажу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.12.2019р. у справі № 535/103/17 та поставі від 27.03.2020р. у справі № 607/1266/17.

Також, Списком № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, передбачено професію "слюсар".

Колегія суддів звертає увагу апелянта на те, що із умов зарахування до пільгового стажу певного періоду роботи на відповідній посаді або за професією є включення цієї посади або професії до списків, що діяли в період такої роботи. Вимоги щодо обов`язкового підтвердження документами умов праці є похідними від основної умови про внесення цієї професії до діючих Списків.

Висновки колегія суддів узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду яка викладена у постанові від 12 грудня 2019 року у справі №404/7457/16-а (адміністративне провадження №К/9901/37284/18).

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що період роботи з 02.08.1983р. - 05.06.1984р. ( 10 місяців 04 дні), 01.03.1993р. - 25.02.2000р. ( 06 років 11 місяців 25 дні), 01.03.2000р. - 30.12.2001р. (01 рік 10 місяців), 16.05.2003р. - 27.09.2004р.( 01 рік 04 місяці 12 днів) відносяться до пільгового стажу, як вид трудової діяльності позивача за Списком № 2.

Щодо доводів апелянта про відсутність документів про атестацію робочих місць позивача в АСГ "Колос" та в ТзОВ "Довіра», колегія суддів зазначає наступне.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності та господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року №442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць) та розробленими на виконання постанови №442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року №41 (далі - Методичні рекомендації).

Основна мета атестації, як слідує із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

п.4 Порядку проведення атестації та пп.1.5 п.1 Методичних рекомендацій визначено, що періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а висловила правову позицію, у відповідності до якої непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Колегія суддів зазначає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Вищенаведене узгоджується із правовою позицією висловленою Верховним Судом у постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, оскільки суб`єкт владних повноважень в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області діяв не у спосіб визначений законами та Конституцією України.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.

Також згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст.316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.229,308,310,315,316,321,322,325,329 КАС України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2022 року у справі № 500/816/22 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках передбачених ч.4 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. В. Бруновська
судді З. М. Матковська
Р. Б. Хобор
Повне судове рішення складено 07.09.2022