Справа № 420/9785/22
Суддя: Хурса О. О.
Дата ухвалення: 2022-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9785/22
УХВАЛА
07 вересня 2022 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Хурса О.О., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому позивач просить суд: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не звільнення позивача як визнаного непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку; зобов`язати відповідача звільнити позивача як визнаного непридатним до вiйськової служби з виключенням з військового обліку, про що видати наказ про звільнення з вiйськової служби за станом здоров`я.

Ухвалою суду від 20.07.2022 року позов залишено без руху, надано строк на усунення недоліків позову.

Ухвалою суду від 27.07.2022 року позов залишено без руху, продовжено строк на усунення недоліків позову.

Ухвалою суду від 08.08.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

01.09.2022 року від представника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову, в якій він просить суд вжити заходи забезпечення позову шщляхом заборони посадовим особам ІНФОРМАЦІЯ_1 вчиняти дії щодо направлення позивача на амбулаторне або стаціонарне обстеження із подальшим оглядом гарнізонною або госпітальною військово-лікарською комісією (далі ВЛК).

Представник позивача в обґрунтування заяви зазначив, що відповідно до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України 14.08.2008 №402 (далі Положення №402), позивача було визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.

Пунктом 22.12. Положення №402 розділу Оформлення постанов ВЛК передбачено, що Постанова ВЛК про ступінь придатності військовослужбовця до військової служби чинна протягом 12 місяців з моменту проведення медичного огляду. Постанови ВЛК щодо військовослужбовців, які визнані непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку або непридатними до військової служби у мирний час, обмежено придатними у воєнний час, повинні бути реалізовані негайно.

Представник позивача вказує, що всупереч зазначеній нормі начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 прийнято наказ від 09.08.2022 року №177, яким відповідно до п. 2.11.6 Положення №402, направлено позивача 11.08.2022 року на ВЛК до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону м. Одеса, для вирішення питання про придатність до військової служби.

Проте, представник позивача вважає наказ від 09.08.2022 року №177 має ознаки протиправного рішення, оскільки ОСОБА_1 пройдено ВЛК другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 та позивача було визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку. ВЛК другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до п. 2.6.1 Положення №402 є постійно діючою ВЛК, тому дія наказу від 09.08.2022 року №177 не стосується випадку проходження медичної комісії у постійно діючій ВЛК.

Таким чином представник позивача вважає, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, оскільки позивача намагаються незаконно направити на ВЛК до військово-медичного клінічного центру Південного регіону м. Одеса, що суперечить вимогам Положення.

Розглянувши заяву про забезпечення позову та матеріали справи в цій частині суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 ст. 150 КАС України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акту або нормативно-правового акту; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Беручи до уваги викладенні вище норми, суд вважає за необхідне зазначити, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа або до якого має бути поданий позов, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду у разі задоволення позову; для задоволення судом заяви про забезпечення позову заявник має обґрунтувати необхідність задоволення такої заяви, подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову, а також довести, що незадоволення заяви призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених частиною другою статті 150 КАС України.

Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, повинен пересвідчитися в тому чи існує реальна загроза невиконання, чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати заявник, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд враховує інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Суд також враховує співмірність вимог заяви про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Частиною 2 ст.151 КАС України встановлено, зокрема, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Крім того, інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів позивача в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі, що не оспорюється у поданій заяві.

Водночас, забезпечення адміністративного позову не є самостійним способом захисту порушеного права, та не повинне призводити до вирішення позовних вимог або досягнення іншої мети, не пов`язаної з забезпеченням права особи до вирішення справи по суті.

В заяві про забезпечення позову відсутні докази неможливості виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, якими є: визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не звільнення позивача як визнаного непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку; зобов`язання відповідача звільнити позивача як визнаного непридатним до вiйськової служби з виключенням з військового обліку, про що видати наказ про звільнення з вiйськової служби за станом здоров`я.

Будь-яких об`єктивних доказів, що до моменту ухвалення рішення в адміністративній справі стане неможливим його виконання без вжиття заходів забезпечення позову, до суду не надано.

Водночас, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову позивач посилається на наказ ІНФОРМАЦІЯ_1 від 09.08.2022 року №177, який як він зазначає, має ознаки протиправного рішення, та просить заборонити посадовим особам ІНФОРМАЦІЯ_1 вчиняти дії щодо направлення позивача на амбулаторне або стаціонарне обстеження із подальшим оглядом гарнізонною або госпітальною ВЛК.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 151 КАС України не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.

Таким чином, задоволення заяви про забезпечення позову у даному випадку буде виходом за межі підстав для забезпечення позову, які передбачені ст. 151 КАС України.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги те, що матеріали справи не свідчать про наявність небезпеки заподіяння істотної шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову та відсутність підстав для її задоволення.

У зв`язку з перебуванням судді у відпустці в період з 22.08.2022 року по 06.09.2022 року включно, заяву розглянуто у письмовому провадженні 07.09.2022 року.

Керуючись ст.ст.150, 151, 152, 154, 248 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку ст. 256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст.ст.293,295 КАС України.

Суддя О.О. Хурса