Справа № 640/14040/22
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2022-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

02 вересня 2022 року м. Київ № 640/14040/22

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Кармазін О.А., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

ОСОБА_1
до Міністра оборони України
про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Міністра оборони України (03168, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 6), в якому просить суд:

1) визнати бездіяльність Міністра оборони України яка полягає у встановленні розмірів основних та додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України на 2019, 2020, 2021 та 2022 роки без прийняття рішення у формі нормативно правового акту (наказу або директиви) протиправною;

2) зобов`язати Міністра оборони України прийняти рішення про встановлення розмірів основних та додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України на 2019, 2020, 2021 та 2022 роки у формі нормативно правового акту (наказу або директиви).

Підставою для звернення до суду з даним позовом є, на думку заявника, бездіяльність Міністра оборони України яка полягає у встановленні розмірів основних та додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України на 2019, 2020, 2021 та 2022 роки без прийняття рішення у формі нормативно правового акту (наказу або директиви) протиправною.

Вирішуючи питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі, суддя виходить з наступного.

Відповідно до п.п. 2, 3 та 5 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу та чи має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником), а також чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Перш за все слід зазначити, що позовну заяву підписано із зазначенням, що підпис вчинено представником позивача, адвокатом Острицьким Андрієм Олеговичем.

Так, згідно з ч. 1 ст. 57 КАС України представником у суді може бути адвокат.

Відповідно до ч. 3. ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Частиною четвертою статті 59 КАС України встановлено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Відповідно до частини третьої статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги.

Ордер встановленої форми є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта (п. 11 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги (2019; далі - Положення).

Виходячи з наведених норм, повноваження адвоката підтверджуються в порядку, встановленому Законом - ордером, тобто його оригіналом.

Разом з тим, як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 01.07.2020 по справі № 320/5420/18 (провадження № 11-706апп19) Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не містить вказівки на класифікаційну ознаку документів, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, зокрема, за стадіями їх створення, а саме: оригінал або копію, тому ВП ВС зробила висновок, що повноваження адвоката як представника сторони можуть бути підтверджені як оригіналом ордера або довіреністю (оригіналом) цієї сторони, що посвідчує такі повноваження, або їх копією, засвідченою у визначеному законом порядку, зокрема, особою, яка має повноваження на засвідчення копії.

Тобто, адвокат має право на представництво інтересів у суді на підставі, зокрема, копії ордера, за умови посвідчення копії такого ордеру у визначеного законом порядку та при наявності правомочності на його посвідчення. При цьому, така правомочність може бути підтверджена особою адвокатом виключно за умови наявності оригіналу такого ордеру, як єдиного джерела (першоджерела) надання таких правомочностей.

В той же час, суд зауважує, що до матеріалів позовної заяви адвокатом Острицьким А.О. не надано суду оригіналу ордеру, з огляду на що у суду відсутня можливість перевірити наявність у даної особи повноважень на засвідчення копії документів від ОСОБА_1 , у тому числі, на посвідчення копії наданого ордеру, а також перевірити наявність у ОСОБА_2 права на підписання позовної заяви від імені ОСОБА_1 .

Відтак, з метою належного підтвердження наявності у ОСОБА_2 правомочності на посвідчення копій документів, у тому числі посвідчення копії ордеру та права підписання позовної заяви позивачу (представнику позивача) від імені позивача, для з`ясування дійсної волі позивача та уникнення сумнівів щодо наявності у адвоката відповідних повноважень, слід надати суду оригінал ордеру, виписаного на ім`я ОСОБА_2 про представництво інтересів клієнта ОСОБА_1 в Окружному адміністративному суді міста Києва.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти;

Так, позивач в якості відповідача визначає Міністра оборони України, як посадову (фізичну) особу. Однак, у такій позовній заяві, в порушення вимог п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України не зазначено повного найменування відповідача посадової (фізичної) особи, а саме: не зазначено прізвище, ім`я та по батькові Міністра оборони України, а також не зазначено реєстраційного номеру облікової картки платника податків відповідача.

Відтак, у позовній заяві позивачу слід зазначити прізвище, ім`я та по батькові Міністра оборони України та його реєстраційний номер облікової картки платника податків.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 160 КАС України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Згідно з п.п. 4, 5 та п. 9 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини. У справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло.

Натомість, під викладом обставин розуміється обґрунтування порушених прав та інтересів позивача оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача у сфері публічно-правових відносинах.

Як вже було зазначено, позивач просить суд, зокрема, визнати бездіяльність Міністра оборони України, яка полягає у встановленні розмірів основних та додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України на 2019, 2020, 2021 та 2022 роки без прийняття рішення у формі нормативно правового акту (наказу або директиви) протиправною.

Разом з тим, суддя звертає увагу позивача на те, що зміст позовної заяви не містить обґрунтування зазначених вище вимог позивача відносно визнання протиправною бездіяльності Міністра оборони України, яка полягає у встановленні розмірів основних та додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України на 2019, 2020, 2021 та 2022 роки, оскільки під «бездіяльністю» слід розуміти пасивну дію, фізичної або юридичної особи, у тому числі суб`єкта владних повноважень чи її посадової особи, щодо невчинення тих або інших дій та/або ігнорування вимог осіб, які звернулися до таких фізичної або юридичної особи, у тому числі ігнорування вимог Закону.

Тоді як, під «встановленням розмірів основних та додаткових видів грошового забезпечення» слід розуміти вчинену суб`єктом владних повноважень та/або її посадовою особою певну дію, з огляду на що позивачу слід визначитись із заявленими позовними вимогами, які мають бути логічними та обґрунтованими.

Більш того, зміст позовної заяви не містить обґрунтування у чому власне полягає прав чи інтересів позивача, які права позивача порушені. Не зазначено чи звертався позивач до Міністра оборони України відносно усунення порушення, яке, як вважає позивач, було допущене.

Відтак, позивачу у позовній заяві необхідно або обґрунтувати у чому саме полягає протиправна бездіяльність відповідача щодо встановленням розмірів основних та додаткових видів грошового забезпечення або уточнити зміст позовних вимог, який має бути сформований максимально чітко та зрозуміло, із обґрунтуванням на які права, свободи та/або інтереси вплинула бездіяльність Міністра оборони України яка полягає у встановленні розмірів основних та додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України на 2019, 2020, 2021 та 2022 роки без прийняття рішення у формі нормативно правового акту (наказу або директиви).

Також, в порушення вимог ч. 2 ст. 74 та ч. 4 ст. 161 КАС України до матеріалів позовної заяви не надано суду адвокатського запиту, з яким представник позивача звертався до відповідача щодо надання рішень про встановлення розмірів основних та додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України на 2019, 2020, 2021 та 2022.

Більш того, згідно з ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

В той же час, згідно з ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Предметом позову є бездіяльність Міністра оборони України яка полягає у встановленні розмірів основних та додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України на 2019, 2020, 2021 та 2022 роки без прийняття рішення у формі нормативно правового акту (наказу або директиви).

У позовній заяві позивач зазначає, що Міністр оборони України довів рішення щодо розмірів додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України на 2019-2022 роки телеграмами від 28.12.2018 № 248/9240, 14.01.2020 №248/291, від 27.01.2021 № 248/612 та від 18.01.2022 № 248/269 відповідно, про що відомо позивачу внаслідок застосування відносно нього відповідних розрахунків.

З матеріалів позовної заяви, зокрема, листа Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 30.09.2021 № 248/7784 вбачається, що на адвокатський запит представника позивача Департаментом повідомлено, що телеграми Міністра оборони України від 28.12.2018 № 248/9240, від 14.01.2020 № 248/291 та від 27.01.2021 № 248/612 є рішеннями Міністра оборони України щодо встановлення розміру основних та додаткових видів грошового забезпечення на відповідний рік.

При цьому, як зазначено у позовній заяві та у її прохальній частини Міністром оборони України встановлено розміри основних та додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України на 2019, 2020, 2021 та 2022 роки без прийняття рішення у формі нормативно правового акту (наказу або директиви).

Відтак, починаючи з доведення рішення Міністром оборони України встановлення розмірів основних та додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України на 2019-2022 роки телеграмами від 28.12.2018 № 248/9240, 14.01.2020 №248/291, від 27.01.2021 № 248/612 та від 18.01.2022 № 248/269 позивач дізнався про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, які на його думку мали місце, та, у шестимісячний строк, передбачений ч. 2 ст. 122 КАС України, звернення до суду звернутися до суду за захистом своїх прав.

Натомість до суду позивач звернувся лише 21.08.2022, що підтверджується відомостями із сайту АТ «Укрпошта» за трекінгом відправлення № 991, тобто із значним пропуском шестимісячного строку звернення до суду, передбаченого ч. 2 ст. 122 КАС України.

Однак, заяви про поновлення пропущеного строку звернення з адміністративним позовом до суду позовна заява не містить, а також доказів на підтвердження поважності причин такого пропуску суду не надано.

Посилання позивача у позовній заяві на те, що вказане порушення є триваючим, оскільки суб`єкт владних повноважень протягом певного проміжку часу ухиляється від виконання своїх зобов`язань, є очевидно помилковими. Відповідач повідомив позивача у листі від 30.09.2021 № 248/7784 про те, що телеграми Міністра оборони України від 28.12.2018 № 248/9240, від 14.01.2020 № 248/291 та від 27.01.2021 № 248/612 є рішеннями Міністра оборони України щодо встановлення розміру основних та додаткових видів грошового забезпечення на відповідний рік, що свідчить про відсутність триваючої бездіяльності, оскільки відповідачем вчинені дії щодо прийняття рішень про встановлення розмірів основних та додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України на 2019, 2020, 2021 та 2022 роки, що вочевидь свідчить про відсутність бездіяльності як такої, а відтак поведінка відповідача не є триваючою.

Наведене вище свідчить про недотримання вимог Кодексу адміністративного судочинства України та є недоліками позовної заяви, що в свою чергу створює перешкоди для вирішення питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків шляхом подання до суду (вул. Болбочана Петра, 8, корп. 1, блок А, м. Київ, 01051) протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху:

1) оригіналу ордеру про підтвердження правомочності адвоката Острицького Андрія Олеговича про представництво інтересів клієнта Сенька С.І. в Окружному адміністративному суді міста Києва;

2) заяви/уточнення із зазначенням повного найменування відповідача, а саме: прізвища, ім`я та по батькові Міністра оборони України та його реєстраційний номер облікової картки платника податків, а також із обґрунтуванням - у чому саме полягає протиправна бездіяльність відповідача, які права чи інтереси позивача порушені, які саме види грошового забезпечення встановлені з порушенням (на думку позивача), чи звертався позивач до відповідача з приводу можливих порушень, у зв`язку з чим - уточнити зміст позовних вимог, який має бути сформований максимально чітко та зрозуміло та із обґрунтуванням на які права, свободи та/або інтереси вплинула бездіяльність Міністра оборони України щодо встановлення розмірів основних та додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України на 2019, 2020, 2021 та 2022 без прийняття рішення у формі нормативно правового акту (наказу або директиви), з урахуванням висновків суду, викладених у даній ухвалі;

3) належним чином засвідчену копію адвокатського запиту, з яким представник позивача звертався до відповідача щодо надання рішень про встановлення розмірів основних та додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України на 2019, 2020, 2021 та 2022;

4) заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із цим позовом із обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску.

Керуючись статтями 160-162, 169, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків - протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Попередити позивача про те, що у випадку неусунення недоліків позовної заяви позовна заява буде повернута йому відповідно до пункту 1 частини третьої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали невідкладно надіслати особі, що звернулась із позовною заявою.

5. Зважаючи на прийняття Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого Рішенням Вищої ради правосуддя 17 серпня 2021 року N 1845/0/15-21, зокрема:

особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою (п. 17);

оскільки відповідно до п. 113 р. V «Перехідні положення» Положення до забезпечення початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС справи розглядаються (формуються та зберігаються) в паперовій формі, а документи, що надійшли до суду в електронній формі роздруковуються за наявності такої можливості в суді, беручи до уваги те, що у суду відсутня можливість роздруківки таких документів, що є загальновідомим внаслідок неналежного фінансування, документи подаються до суду у паперовій формі.

Відповідно до положень ст. 169 та ч. 1 ст. 294 КАС України ухвала про залишення позову без руху не оскаржується.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 КАС України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Днем вручення процесуальних документів в електронній формі є день отримання судом повідомлення про доставлення документів на офіційну електронну адресу особи (п. 2 ч. 6 ст. 251 КАСУ), якою є (п. 5.8. Положення про ЄСІТС від 17 серпня 2021 року N 1845/0/15-21): сервіс Електронного кабінету ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів або адреса електронної пошти, з якої надійшли до суду документи, засвідчені кваліфікованим електронним підписом (п. 111 «Перехідні положення»).

Суддя О.А. Кармазін