Справа № 280/2974/21
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2022-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

08 вересня 2022 року

м. Київ

справа №280/2974/21

адміністративне провадження № К/990/20826/22

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Данилевич Н.А.,

суддів: Радишевської О.Р., Шевцової Н.В.,

перевіривши касаційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року у справі №280/2974/21 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області, Державної судової адміністрації України, третя особа Головне управління Державної казначейської служби України в Запорізькій області, про визнання дій протиправними та стягнення коштів,

УСТАНОВИВ:

08 серпня 2022 року касаційна скарга надійшла до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 24 червня 2021 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року, позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 18 квітня 2020 року по 28 серпня 2020 року (за винятком днів відпустки, лікарняних), із застосування статті 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік».

Стягнуто з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 нараховану, але недоплачену суддівську винагороду за період з 18 квітня 2020 року по 28 серпня 2020 року в розмірі 178840,82 грн. (сто сімдесят вісім тисяч вісімсот сорок гривень 82 копійки), з відрахуванням обов`язкових податків та зборів.

Ухвалою Верховного Суду від 11 серпня 2022 року касаційна скарга залишена без руху з наданням скаржникові строку протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом подання до касаційного суду документа про сплату судового збору в установленому законом розмірі, заяву із зазначенням інших підстав для поновлення строку на касаційне оскарження, а також вказати конкретний пункт конкретної частини статті 353 КАС України як на підставу касаційного оскарження судових рішень.

31 серпня 2022 року до Верховного суду надійшла заява відповідача про поновлення строку на касаційне оскарження та відстрочення від сплати судового збору.

Разом з тим, скаржником не було усунуто вказані Судом в ухвалі від 12 серпня 2022 року недоліки касаційної скарги, а саме не сплачено судовий збір.

З приводу поновлення строку на касаційне оскарження відповідач зазначає, що з первинною касаційною скаргою на оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій у справі №280/2974/21 останній звернувся 15 листопада 2021 року, тобто у строки, встановлені частиною другою статті 329 КАС України.

Також відповідач зазначає, що станом на дату ухвалення Верховним Судом ухвали про повернення відповідачу первинної касаційної скарги на оскаржувані рішення, а також повторно поданої касаційної скарги, строк протягом якого територіальне управління мало право на поновлення строку на касаційне оскарження в порядку частини другої статті 329 КАС України, було пропущено з незалежних від відповідача причин.

Відповідно до частини першої статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

Перша касаційна скарга надійшла до суду касаційної інстанції 22 листопада 2021 року. Ухвалою Верховного Суду від 13 грудня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху. Так, відповідачу необхідно було надати до суду касаційної інстанції документ про сплату судового збору в установленому законом розмірі.

Скаржник не виконав вимоги ухвали Верховного Суду від 22 листопада 2021 року, тому ухвалою Верховного Суду від 19 січня 2022 року касаційну скаргу було повернуто скаржникові.

Друга касаційна скарга надійшла до суду касаційної інстанції 11 лютого 2022 року. Ухвалою Верховного Суду від 18 квітня 2022 року касаційну скаргу повернуто скаржникові, оскільки в ній не містилися підстави касаційного оскарження рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24 червня 2021 року та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року у справі №280/2974/21.

Третя касаційна скарга надійшла до суду касаційної інстанції 19 травня 2022 року. Ухвалою Верховного Суду від 08 червня 2022 року касаційну скаргу залишено без руху. Відповідачу необхідно було надати до суду касаційної інстанції документ про сплату судового збору в установленому законом розмірі, а також вказати конкретний пункт конкретної частини статті 353 КАС України як підставу касаційного оскарження судових рішень.

Скаржник не виконав вимоги ухвали Верховного Суду від 08 червня 2022 року, тому ухвалою Верховного Суду від 18 липня 2022 року касаційну скаргу повернуто скаржникові.

Судом установлено, що скаржник не погоджуючись із судовими рішеннями, вчетверте звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду.

Відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, в частині строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

За змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Суд наголошує, що відповідачем не викладені обставини щодо неможливості оформлення попередніх касаційних скарг відповідно до вимог КАС України. Так, скаржник вказує, що ним не просто подавались касаційні скарги, а вживались заходи щодо усунення недоліків касаційних скарг, що слугували підставою для їх повернення. Проте, це твердження не може бути підтверджено, оскільки відповідно до ухвал Верховного Суду від 19 січня 2022 року, 18 квітня 2022 року та від 18 липня 2022 року касаційні скарги були повернуті скаржникові у зв`язку з їх невідповідністю вимогам КАС України.

Суд звертає увагу відповідача, що не оформлення попередніх касаційних скарг відповідно до вимог КАС України не можуть визнаватися обставинами, що є об`єктивно непереборними, та які не залежали від волевиявлення заявника касаційної скарги щодо вчинення процесуальних дій у строки, визначені чинним законодавством.

Отже, невиконання скаржником вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та як наслідок, повернення заявнику касаційної скарги не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його касаційного оскарження, а відтак не свідчить про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.

Слід зазначити, що право на касаційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.

Суд наголошує, що подання касаційної скарги через 9 місяців після ухвалення оскаржуваної постанови судом апеляційної інстанції не може бути визнано Судом як своєчасне та належне виконання скаржником його процесуальних обов`язків.

Аналіз положень статей 5, 13, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що учасники справи, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку, яке повинно бути реалізовано у встановлений вказаним кодексом строк.

Учасники справи, мають право оскаржити судові рішення у встановлений Кодексом строк та у передбаченому процесуальним законом порядку. Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

Встановлення процесуальних строків процесуальним законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства процесуальних обов`язків.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Враховуючи обставини справи, зазначену скаржником причину пропуску строку на касаційне оскарження не можна вважати поважною, тобто такою, що не залежала від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, і пов`язана з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Інші підстави для поновлення строку скаржником не зазначені.

Пунктом 4 частини першої статті 333 КАС України обумовлено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

Враховуючи, що скаржником не доведено поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження, зазначена причина пропуску строку не може бути визнана поважною, тому у відкритті касаційного провадження за цією скаргою необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтею 333 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області про поновлення строку на касаційне оскарження у справі № 280/2974/21.

2. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року у справі №280/2974/21 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області, Державної судової адміністрації України, третя особа Головне управління Державної казначейської служби України в Запорізькій області, про визнання дій протиправними та стягнення коштів.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддіН.А. Данилевич О.Р. Радишевська
Н.В. Шевцова