Справа № 1.380.2019.002829
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2022-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2022 рокуЛьвівСправа № 1.380.2019.002829 пров. № А/857/8723/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М.,Качмара В.Я.,

за участі секретаря судового засідання Рибачука А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03 травня 2022 року(суддя Братичак У.В., м. Львів) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Державної інспекції сільського господарства у Львівській області про зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у червні 2019 року звернувсяв суд з адміністративним позовом доГоловного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі ГУПФУ у Львівській області), Державної інспекції сільського господарства у Львівській області, в якому просив: визнати протиправними дії Державної інспекції сільського господарства у Львівській області у видачі довідок від 17.09.2018 № 15, № 15/1 та визнати чинними довідки від 17.09.2018 № 14, № 14/1 видані про складові заробітної плати ОСОБА_1 ;визнати протиправними дії ГУПФУ у Львівській області щодо відмови у призначенні пенсії державного службовця ОСОБА_1 з урахуванням довідок про складові заробітної плати від 17.09.2018№ 14, № 14/1;зобов`язати ГУПФУ у Львівській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 державного службовця з 17.09.2018 з урахуванням довідок від 17.09.2018№ 14, №14/1, виданих Державною інспекцією сільського господарства у Львівській області.В обґрунтування позовних вимог зазначає, що постійно працював, проживав та останнє місце роботи на даній посаді державного службовця було у Турківському районі, населені пункти якого мають статус гірського населеного пункту в Україні. Одержував підвищену на 25% заробітну плату, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.Однак, після отримання першої пенсії без врахування підвищеного посадового окладу на 25% дізнався що довідки №14 та №14/1 не можуть бути прийняті для розрахунку та призначення пенсії тому, що такі були заміненіДержавною інспекцією сільського господарства у Львівській області. На думку позивача, Державна інспекції сільського господарства у Львівській областібезпідставно видала довідки №15 та №15/1 взамін довідок №14 та №14/1.

Львівський окружний адміністративний суд рішенням від 18 липня 2019 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 року, відмовив у задоволенні позову.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20 січня 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 липня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 року у справі №1.380.2019.002829 - скасовано. Справу №1.380.2019.002829 направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 03 травня 2022 року позов задоволено.

Не погодившись з ухваленим судовим рішення, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що врахування інших надбавок в тому числі відповідно до статті 6 Закону України Про статус гірських населених пунктів в Україні (далі Закон №56/95-ВР), як складової заробітної плати, Порядком видачі довідок про заробітну плату для призначення пенсій окремим категоріям осіб у разі ліквідації державних органів, у яких особи працювали, а також перейменування (відсутності) посад, який затвердженийНаказом Міністерства соціальної політики України від 10.05.2017 №750, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 16.06.2017 за №766/30634 та набрав чинності 21.07.2017(далі - Порядок №750), не передбачено. Також, позивача було попереджено про те, що довідки №14 та №14/1 від 17.09.2018 видані з порушенням чинних нормативних актів. Взамін цих довідок були видані довідки №15 та №15/1 від 17.09.2018. Таким чином, проводити перерахунок та враховувати для обчислення пенсії державного службовця з урахуванням довідок №14 та №14/1 від 17.09.2018 немає підстав.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторони, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що ОСОБА_1 працював у Державній інспекції сільського господарства в Львівській області на різних посадах державного службовця, в закріпленому за ним приміщенні у м. Турка Львівської області до вересня 2015 року. У зв`язку з проведенням процедури ліквідації інспекції був звільнений з займаної посади головного спеціаліста - державного інспектора відділу технічного нагляду.

У 2018 році позивач звернувся до голови комісії з ліквідації Державної інспекції сільського господарства в Львівській області про видачу довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця по досягненню 62-річного віку.

За результатами звернення позивача інспекцією видано довідки №14 та №14/1 від 17.09.2018 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, у яких посадовий оклад підвищений на 25% та інші складові заробітної плати розраховані з підвищеним посадовим окладом відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.08.1995 №648-95-п «Про умови оплати праці осіб які працюють в гірських районах» (далі Постанова №648).

При цьому, судом встановлено, що в довідку №14/1 від 17.09.2018 підвищення посадового окладу, з якого зокрема розраховувалися інші складові заробітної плати було зазначено, як «доплата до посадового окладу (25% гірські)».

Позивач 17.09.2018 звернувся з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до норм Закону України «Про державну службу» (далі Закон 889-VIII).

Стаж роботи позивача на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону Українивід 16 грудня 1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу» (далі Закон №3723-XII), складає 23 роки 02 місяці 18 дні (по 23.09.2015). Відповідно до записів в трудовій книжці ОСОБА_1 звільнений з посади головного спеціаліста Державної інспекції сільського господарства в Львівській області «Держсільгоспінспекція», у зв`язку з ліквідацією організації.

Позивачем до заяви про призначення пенсії за віком було додано довідки №14 і №14/1 від 17.09.2018 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця. Вказані довідки видані ліквідаційною комісією, оскільки, Державна інспекція сільського господарства в Львівській області «Держсільгоспінспекція» перебуває в стані ліквідації.

У подальшому, відповідачем замість довідок від 17.09.2018 №14 та №14/1 видано довідки від 17.09.2018 №15 та №15/1 (супровідний лист №15 від 17.09.2018). В цьому ж листі зазначено, що довідки №14 та №14/1 від 17.09.2018 слід вважати недійсними.

Відповідно пенсія позивача розрахована на підставі довідок від 17.09.2018 №15 та №15/1 без включення до довідок «доплати до посадового окладу (25% гірські)».

За результатами розгляду звернення позивача, Державною інспекцією сільського господарства в Львівській області листом від 27.02.2019 повідомлено останнього, що вищезазначене підвищення посадових окладів працівників на підприємствах, в установах, організаціях, територіальних органах, що встановлені Кабінетом Міністрів України, відображаються в штатних розписах відповідних установ. У разі відсутності або перейменування (відсутності) у державному органі посади, що була останньою, яку особа займала на державній службі, її посада визначається цим органом згідно з додатком 1 Порядку №750. В зв`язку з цим, у випадку звернення з заявою особою, яка не працює на посаді державної служби, інформація про посадовий оклад надається згідно додатку 1 до Порядку №750, при цьому підвищення посадового окладу відповідно до статті 6 Закону №56/95-ВР Порядком №750 не передбачено.

Вважаючи незаконними зазначені дії відповідачів щодо неврахування у розрахунку пенсії доплати до посадового окладу « 25% гірські», позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач працював у гірських місцевостях на останньому місці роботи на держаній службі та отримував за останнім місцем роботи «гірське» підвищення до заробітної плати, з якого, сплачувалися страхові внески. Відтак, суд дійшов висновку, що дії Державної інспекції сільського господарства у Львівській області, які полягали у видачі довідок № 15, № 15/1 від 17.09.2018 та визнання не чинними довідок № 14, № 14/1 від 17.09.2018 про складові заробітної плати ОСОБА_1 , а також дії ГУПФУ у Львівській області, які полягали у відмові в призначенні пенсії державного службовця ОСОБА_1 з урахуванням довідок про складові заробітної плати № 14, № 14/1 від 17.09.2018 є протиправними.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пунктів 10 та 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ мають право особи, які на день набрання чинності Законом № 889-VIII мають не менш, як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Довідка про заробітну плату для призначення пенсії відповідно до Закону № 889-VIII видається особам, які мають право на призначення пенсії, згідно з пунктом 3 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» (далі - Порядок №622).

Пунктом 6 Порядку №622 передбачено, що у разі ліквідації державного органу довідку видає орган, який є правонаступником, а в разі його відсутності чи перейменування (відсутності) посад, у тому числі відсутності відповідних посад державної служби, довідка видається у порядку, встановленому Мінсоцполітики за погодженням із Нацдержслужбою.

Наказом Міністерства соціальної політики України від 10.05.2017 №750затверджено Порядок №750.

Пунктом 4 Порядку №750 визначено, що для надання довідок для призначення пенсії враховуються:

1) посадовий оклад і надбавка за ранг - в розмірах, чинних на день звернення за призначенням пенсії працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи та займаною посадою на державній службі, до яких прирівнюються посади працівників ліквідованих державних органів, згідно з переліком посад та постанов Кабінету Міністрів України, відповідно до яких затверджувалися посадові оклади працівників державних органів, що наведені у додатку 1 до цього Порядку, та згідно з переліком посад та нормативно-правових актів, відповідно до яких затверджувалися посадові оклади працівників установ та організацій до набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, що наведені у додатку 2 до цього Порядку, а також згідно з переліком посад та постанов Кабінету Міністрів України, відповідно до яких затверджувалися посадові оклади працівників державних органів, посади яких у зв`язку з набранням чинності Законом України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII не належать до посад державної служби, що наведені у додатку 3 до цього Порядку;

2) надбавка за вислугу років - на рівні 3 відсотків посадового окладу за прирівняною посадою державної служби за кожен календарний рік стажу державної служби на час призначення пенсії, але не більше ніж 50 відсотків посадового окладу;

3) премія - в розмірі 10 відсотків посадового окладу за прирівняною посадою державної служби;

4) грошова допомога, що надається до щорічної основної оплачуваної відпустки державним службовцям, - у розмірі 1/12 сум розмірів посадового окладу, надбавок за ранг та вислугу років, премії, визначених відповідно до підпунктів 1-3 цього пункту;

5) надбавка до посадового окладу за роботу в умовах режимних обмежень залежно від ступеня секретності інформації - у розмірах, визначених законодавством (за умови встановлення).

Як вбачається з вищенаведених норм, врахування інших надбавок, підвищень для надання довідок для призначення пенсії Порядком №750 не передбачено.

Нормами пункту 5 Порядку №750 визначено, що довідки для призначення пенсії видаються за формами довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям, затвердженими постановою правління Пенсійного фонду України від 17 січня 2017 року № 1-3, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 лютого 2017 року за № 180/30048. У разі відсутності або перейменування (відсутності) у державному органі посади, що була останньою, яку особа займала на державній службі, її посада визначається цим органом згідно з додатком 1 до цього Порядку або за відповідною групою оплати праці з урахуванням юрисдикції державного органу (пункт 7 Порядку №750).

Надаючи оцінку аргументу апелянта про те, що врахування інших надбавок в тому числі відповідно до статті 6 Закону №56/95-ВР, як складової заробітної плати, Порядком №750, не передбачено, слід врахувати правові висновки Верховного суду в даній справі.

Зокрема, як зазначає Верховний суд у постанові від 20 січня 2022 року по цій справі, саме цитування норми Порядку 750 що врахування інших надбавок, підвищень, в т.ч. відповідно до статті 6 Закону України Про статус гірських населених пунктів в Україні , як складової заробітної плати, Порядком №750 не передбачено, не може бути підставою для відмови у позові.

В даному випадку необхідно проаналізувати зміст статті 6 Закону №56/95-ВРта Постанови №648, у тому числі щодо того, яка правова природа підвищення окладу на 25% за роботу в гірських місцевостях, а саме: чи є таке підвищення складовою окладу, чи є окремим видом доплати/підвищення; яку структуру мала заробітна плата позивача, чи розраховувались додаткові види заохочень (надбавка за вислугу років, премії) від простого окладу чи від підвищеного?

Дослідження зазначених обставин дозволить відповісти на ключове питання у справі, чи входить визначене Постановою №648 підвищення до окладу позивача для видачі довідки відповідно до Порядку №750 чи ні (у разі, якщо суди встановлять, що позивач отримував відповідне підвищення під час роботи).

Також, у вказаній постанові Верховний Суд зазначив що необхідно з`ясувати такі обставини - чи працював позивач у гірських місцевостях на останньому місці роботи на держаній службі; - яка причина відкликання відповідачем довідок від 17.09.2018 №14 та 14/1 і заміна їх на довідки від 17.09.2018 №15 та 15/1; - чи відповідає дійсності обставина отримання позивачем за останнім місцем роботи гірського підвищення до заробітної плати.

Відповідно до статті 6 Закону №56/95-ВР умови оплати праці осіб, які працюють у гірських районах, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

На виконання вищенаведеної норми Кабінетом міністрів України затверджено Постанову №648.

За змістом пункту 1 Постанови №648 на підприємствах, в установах, організаціях, територіальних органах, територіальних підрозділах та військових частинах, розташованих на території населених пунктів, яким надано статус гірських, тарифні ставки і посадові оклади працівників, військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, органів та підрозділів цивільного захисту та Державної кримінально-виконавчої служби, визначені генеральною, галузевими та регіональними угодами, як мінімальні гарантії в оплаті праці, а також встановлені за рішенням Кабінету Міністрів України або за його дорученням, підвищуються на 25 відсотків.

Як видно з матеріалів справи, відповідно до записів в трудовій книжці ОСОБА_1 звільнений з посади головного спеціаліста - державного інспектора відділу технічного нагляду Державної інспекції сільського господарства в Львівській області «Держсільгоспінспекція» у вересні 2015 року.

З матеріалів справи також встановлено, що ОСОБА_1 працював, проживав та останнє його місце роботи на вищевказаній посаді було у м. Турка Львівської області, що підтверджується зокрема листом Турківської районної ради Львівської області від 13.08.2019 №107/05-04, а також посвідченням серії НОМЕР_2 від 25.07.2016, копії яких наявні в матеріалах справи.

Постановою Кабінету міністрів України від 11 серпня 1995 року № 647 «Про перелік населених пунктів, яким надається статус гірських» встановлено, що м. Трука Львівської області відноситься до населених пунктів, яким відповідно до Закону №56/95-ВР надається статус гірських.

Також, з архівних копій особового рахунку ОСОБА_1 за липень-вересень 2015 року (за три останні місяці перед звільненням) встановлено, що позивач за останнім місцем роботи отримував грошове забезпечення, яке складалося зокрема з «гірського» підвищення до заробітної плати.

Більше того, з індивідуальних відомостей про застраховану особу Форми ОК-5, за липень-вересень 2015 року позивачем були сплачені страхові внески, які зокрема розраховувалися із включенням підвищеного на 25% посадового окладу.

З`ясовуючи обставини на яких наголошував Верховний Суд, суд першої інстанції визначив, що позивач працював у гірських місцевостях на останньому місці роботи на держаній службі та отримував за останнім місцем роботи «гірське» підвищення до заробітної плати, з якого, зокрема, сплачувалися страхові внески, зазначене не заперечується сторонами.

Як вже було зазначено вище, 17.09.2018 Державна інспекція сільського господарства в Львівській області видала ОСОБА_1 довідки №14 та №14/1 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби. В довідку №14/1 від 17.09.2018 підвищення посадового окладу, з якого зокрема розраховувалися інші складові заробітної плати було зазначено як «доплата до посадового окладу (25% гірські)». Пізніше Державною інспекцією сільського господарства у Львівській області замість довідок від 17.09.2018 №14 та 14/1 видано довідки від 17.09.2018 №15 та 15/1, які не містять відомостей про підвищений на 25% посадовий оклад позивача. Також зазначено, що довідки №14 та №14/1 від 17.09.2018 слід вважати недійсними.

Як видно з апеляційної скарги, ГУПФУ у Львівській області в обґрунтування правомірності своїх дій посилається на Порядок №750, яким не передбачено врахування підвищення посадового окладу відповідно до статті 6 Закону №56/95-ВРдля надання довідок для призначення пенсії.

Однак в даному випадку слід аналізувати статтю 6 Закону №56/95-ВР у взаємозв`язку з Постановою №648.

У Постанові №648 чітко зазначено, що на підприємствах, в установах, організаціях, територіальних органах, територіальних підрозділах та військових частинах, розташованих на території населених пунктів, яким надано статус гірських, тарифні ставки і посадові оклади працівників, військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, органів підрозділів цивільного захист, та Державної кримінально-виконавчої служби, визначені генеральною, галузевими та регіональними угодами як мінімальні гарантії в платі праці, а також встановлені за рішенням Кабінету Міністрів України або за його дорученням, підвищуються на 25 відсотків, що не може бути доплатою, а фактично є складовою посадового окладу, яка має щомісячний і постійний характер та з якої сплачуються страхові внески.

Відтак, правильним буде висновок про те, що підвищення окладу на 25% за роботу в гірських місцевостях не може вважатися доплатою, а є складовою посадового окладу, відтак окремо від окладу не відображається в Порядку №750. Тому, має бути включене до складу заробітної плати позивача, з якої обчислюється розмір його пенсії та відповідно зазначатися в довідці про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, а отже довідки № 14, № 14/1 від 17.09.2018 про складові заробітної плати ОСОБА_1 є такими, що винесені відповідно до законодавства.

З огляду на це, дії Державної інспекції сільського господарства у Львівській області, які полягали у видачі довідок № 15, № 15/1 від 17.09.2018 та визнання не чинними довідок № 14, № 14/1 від 17.09.2018 про складові заробітної плати позивача, а також дії ГУПФУ у Львівській області, які полягали у відмові в призначенні пенсії державного службовця ОСОБА_1 з урахуванням довідок про складові заробітної плати № 14, № 14/1 від 17.09.2018 є протиправними.

Таким чином, доводи апелянта про те, що врахування інших надбавок Порядком №750 не передбачено та про те, що позивача було попереджено про видачу нових довідок, є неспроможними та не беруться до уваги апеляційним судом.

Відтак, врахувавши позицію Верховного Суду по цій справі, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про необхідність задоволення даного позову.

Отже, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про задоволення позову.

В підсумку, апеляційний суд переглянув оскаржуване рішення суду і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.

Міркування і твердження відповідача не спростовують правильності правових висновків цього рішення, у зв`язку з чим його апеляційна скарга на рішення суду не підлягає задоволенню.

Згідно із статтею 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Керуючись ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03 травня 2022 року в справі №1.380.2019.002829- без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя В. В. Ніколін
судді О. М. Гінда
В. Я. Качмар
Повне судове рішення складено 07 вересня 2022 року