Справа № 440/5701/22
Суддя: Т.С. Канигіна
Дата ухвалення: 2022-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

07 вересня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/5701/22

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Канигіна Т.С., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення завданих протиправними діями збитків та морального збитку,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення завданих протиправними діями збитків та морального збитку, а саме просить:

1) визнати протизаконними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо порушення прав та інтересів ОСОБА_1 па право вибору варіанта розрахунку пенсії при її призначенні, як державному службовцю, з 23.11.2008 згідно із Законом України "Про державну службу" № 3723-ХП від 16.12.1993 за період роботи на державній службі з жовтня 1988 року по жовтень (включно) 1993 року (60 місяців) із застосуванням 90% показника середньої заробітної плати, включивши в розрахунок середньої заробітної плати для обчислення пенсії суми складових заробітної плати за період роботи з жовтня 1988 року по жовтень (включно) 1993 року (60) місяців) ОСОБА_1 . Середню заробітну плату розраховувати за 60 календарних місяців роботи на державній службі згідно з наданими довідками про заробітну плату (основну та складові) позивача, а саме: №03/02-62 від 01.02.2022; №21/02-62 від 16.03.2022; №18 від 19.05.2021; №41 від 17.11.2021; №16 від 14.04.2021 (у розрахунок середньої заробітної плати застосувати заміну 10% страхового стажу на найбільш вигідний (6 місяців із 60 місяців), а саме: замість 1988 року - липень, серпень, вересень, жовтень; 1991 рік - червень, липень; застосувати до розрахунку заробітної плати заміну згідно довідок про основну та складові заробітної плати позивача №04.2-21/377 від 18.02.2022 та №3-04.3-59/141 від 23.02.2022);

2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Полтавській області провести розрахунок коефіцієнта заробітної плати ОСОБА_1 за період роботи з січня 1986 року по грудень (включно) 1990 року (60 місяців) згідно із Законом України № 1058-1У від 09.07.2003 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести перерахунок середньої заробітної плати ОСОБА_1 за останні 24 місяці роботи на державній службі перед зверненням за пенсією з 2006 року по 22.11.2008;

3) стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь позивача завдані протиправними діями збитки ОСОБА_1 в сумі 363993,90 грн за період роботи з 23.11.2008 по 01.10.2017 (101 місяць), 3603,90 грн/міс.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області виплатити ОСОБА_1 в зв`язку з погіршенням стану здоров`я позивача, втрату здоров`я, відсутності коштів на придбання ліків, обстежень та лікування в стаціонарах суму в 120 тис. грн;

4) стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 моральний збиток у сумі 300000 грн.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 08.07.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Щодо позовної вимоги про визнання протизаконними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо порушення прав та інтересів ОСОБА_1 па право вибору варіанта розрахунку пенсії при її призначенні, як державному службовцю, з 23.11.2008 згідно із Законом України "Про державну службу" № 3723-ХП від 16.12.1993 за період роботи на державній службі з жовтня 1988 року по жовтень (включно) 1993 року (60 місяців) із застосуванням 90% показника середньої заробітної плати, включивши в розрахунок середньої заробітної плати для обчислення пенсії суми складових заробітної плати за період роботи з жовтня 1988 року по жовтень (включно) 1993 року (60) місяців) ОСОБА_1 . Середню заробітну плату розраховувати за 60 календарних місяців роботи на державній службі згідно з наданими довідками про заробітну плату (основну та складові) позивача, а саме: №03/02-62 від 01.02.2022; №21/02-62 від 16.03.2022; №18 від 19.05.2021; №41 від 17.11.2021; №16 від 14.04.2021 (у розрахунок середньої заробітної плати застосувати заміну 10% страхового стажу на найбільш вигідний (6 місяців із 60 місяців), а саме: замість 1988 року - липень, серпень, вересень, жовтень; 1991 рік - червень, липень; застосувати до розрахунку заробітної плати заміну згідно довідок про основну та складові заробітної плати позивача №04.2-21/377 від 18.02.2022 та №3-04.3-59/141 від 23.02.2022) суд зазначає таке.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 19.08.2021 у справі №440/6322/20 встановлено, зокрема:

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 11.01.2021 у справі №440/6322/20 відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області у частині позовної вимоги про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області недоплати до пенсії з 02.11.2019 по жовтень 2020 року.

Клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про закриття провадження у справі задоволено частково.

Закрито провадження у справі №440/6322/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області у частині позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо порушення прав та інтересів ОСОБА_1 щодо права вибору варіанту розрахунку середньої заробітної плати при призначенні первинної пенсії як державному службовцю в листопаді 2008 року згідно Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16.12.1993 за період роботи з червня 1988 року по жовтень 1993 року (60 місяців) із застосуванням показника 90 % середньої заробітної плати, включивши в суму середньої плати для обчислення індексацію заробітної плати та матеріальну допомогу на оздоровлення та на вирішення соціально побутових питань, заміну 10 % стажу (із 60 місяців на 6 місяців) з найбільшим заробітком, а саме: замість січня, лютого, березня 1989 року, березня 1992 року, а також червня, липня 1991 року, до розрахунку середньої заробітної плати застосувати: квітень 1988 року, січень 1993 року, серпень 1999 року, січень, лютий, березень, квітень 2000 року; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести перерахунок первинної пенсії, призначеної в листопаді 2008 року, де в розрахунок середньої заробітної плати врахувати заробіток за листопад 2008 року в сумі 20307,00 грн, різну матеріальну допомогу за 24 місяці, а також заміну 10% страхового стажу на більш вигідний, донарахувати та виплатити різницю (недоплачену пенсію) за період з 2008 року по 2015 рік; визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо порушення права ОСОБА_1 на вибір варіанту розрахунку коефіцієнта заробітної плати при призначенні теперішньої пенсії з 01.10.2017; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на його прийняття з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.01.2021 у справі № 440/6322/20 та постановити нове рішення, яким:

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо розрахунку та призначення первинної пенсії ОСОБА_1 , як державному службовцю, такими, що суперечать Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ від 16.12.1993;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести розрахунок (перерахунок) первинної пенсії ОСОБА_1 згідно норм Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ від 16.12.1993 за період роботи на державній службі з жовтня 1988 року по жовтень (включно) 1993 року (60 міс.) із застосуванням показника 90 відсотків середньої заробітної плати;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області середню заробітну плату розрахувати за 60 місяців роботи згідно наданих довідок про заробітну плату ОСОБА_1 № 05.2-25/40 від 05.01.2021; № 05.2-25/41 від 05.01.2021; № 19 від 15.03.2018; № 16 від 14.04.2021 - інформація про розмір та складові заробітної плати ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в розрахунок середньої заробітної плати застосувати заміну 10 відсотків страхового стажу за найбільш вигідний (із 60 міс. - 6 міс.), а саме: замість: 1988 р. - липень, серпень, вересень, жовтень 1991 р. - червень, липень, застосувати: листопад, травень - 2008 р., квітень 2001 р., 1995 р. - жовтень, листопад, грудень;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області донарахувати до загального стажу роботи, стаж навчання в навчальних закладах 4 місяці і 17 днів та відпустку 35 днів, всього: 05 місяців і 22 дні;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області перерахувати теперішню пенсію з 01.10.2017, в розрахунок коефіцієнта заробітної плати застосувати (включити) заробітну плату згідно довідок -(інформації) № 16 від 14.04.2021 -№ 05.2-25/40 від 05.01.2021;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області також включити заробітну плату за листопад 2008 року в сумі 20307 грн., матеріальну допомогу за 24 місяці роботи (2006-2008 рр.) в сумі 5654,4 грн. та заміну 10 відсотків страхового стажу на найбільш вигідний.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

З наведеного випливає, що постановлення ухвали про закриття провадження у справі на підставі пункту 4 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України можливе виключно за сукупності наступних умов: набрали законної сили постанова чи ухвала суду про закриття провадження у такій самій справі; спір у справі повинен бути з одним і тим же предметом; спір у справі повинен бути заявлений з тих самих підстав.

Відсутність хоча б однієї з указаних ознак виключає закриття провадження у справі.

Водночас, у постанові від 15.12.2020 у справі № 804/5759/17 Верховний Суд зазначив, що позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. Закриття провадження у справі у цьому разі можливе за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів. Предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. Визначаючи підстави позову, як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права. Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин. Відтак, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Не є зміною підстав адміністративного позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були аргументовані ним інакше. Крім того, посилання на наявність доказів, відмінних від тих, які були подані при первинному зверненні, не свідчать про зміну підстав звернення до суду з позовом.

Аналогічні правові висновки викладені і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2018 у справі № 9901/433/18.

Як встановлено Другим апеляційним адміністративним судом, зміст позовної заяви ОСОБА_1 від 03.01.2020 у справі №440/5048/19 та позовної заяви ОСОБА_1 від 04.12.2020 у справі №440/6322/20, а також рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07.02.2020 у справі №440/5048/19 та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 13.07.2020, дав підстави для висновку, що у справі №440/5048/19 та у справі №440/6322/20 збігаються сторони, а також у вказаних справах предметом доказування є одні й ті самі обставини щодо правомірності призначення позивачу пенсії та врахування при такому призначенні належного розміру його заробітної плати та відповідного коефіцієнту заробітної плати.

Крім того, зауважено, що різне формулювання ОСОБА_1 позовних вимог у справі №440/5048/19 та у справі №440/6322/20 спрямоване лише на уточнення порушеного, на його думку, права та способу захисту такого права, а по суті заявлені позовні вимоги є тотожними.

Таким чином, суд враховує, що в обґрунтування зазначеної позовної вимоги у справі №440/5701/22 позивачем у позовній заяві зазначено ті ж самі підстави позову, тобто обставини та факти, якими позивач обґрунтовував свої позовні вимоги у справах №440/5048/19 та №440/6322/20.

Отже, доводам позивача (стосовно позовної вимоги 1), зазначеним у позовній заяві в межах справи, що розглядається (№440/5701/22), вже надавалася оцінка судами першої та апеляційної інстанцій під час вирішення спору в межах справ №440/5048/19 та №440/6322/20.

Крім того, суд вважає за необхідне вказати, що зазначення довідок про основну та складові заробітної плати позивача №04.2-21/377 від 18.02.2022 та №3-04.3-59/141 від 23.02.2022 не спростовує підстав позову та вимоги позивача.

За таких обставин, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі щодо позовної вимоги про визнати протизаконними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо порушення прав та інтересів ОСОБА_1 па право вибору варіанта розрахунку пенсії при її призначенні, як державному службовцю, з 23.11.2008 згідно із Законом України "Про державну службу" № 3723-ХП від 16.12.1993 за період роботи на державній службі з жовтня 1988 року по жовтень (включно) 1993 року (60 місяців) із застосуванням 90% показника середньої заробітної плати, включивши в розрахунок середньої заробітної плати для обчислення пенсії суми складових заробітної плати за період роботи з жовтня 1988 року по жовтень (включно) 1993 року (60) місяців) ОСОБА_1 . Середню заробітну плату розраховувати за 60 календарних місяців роботи на державній службі згідно з наданими довідками про заробітну плату (основну та складові) позивача, а саме: №03/02-62 від 01.02.2022; №21/02-62 від 16.03.2022; №18 від 19.05.2021; №41 від 17.11.2021; №16 від 14.04.2021 (у розрахунок середньої заробітної плати застосувати заміну 10% страхового стажу на найбільш вигідний (6 місяців із 60 місяців), а саме: замість 1988 року - липень, серпень, вересень, жовтень; 1991 рік - червень, липень; застосувати до розрахунку заробітної плати заміну згідно довідок про основну та складові заробітної плати позивача №04.2-21/377 від 18.02.2022 та №3-04.3-59/141 від 23.02.2022).

Щодо позовних вимог про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Полтавській області провести розрахунок коефіцієнта заробітної плати ОСОБА_1 за період роботи з січня 1986 року по грудень (включно) 1990 року (60 місяців) згідно із Законом України № 1058-1У від 09.07.2003 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести перерахунок середньої заробітної плати ОСОБА_1 за останні 24 місяці роботи на державній службі перед зверненням за пенсією з 2006 року по 22.11.2008, суд зазначає таке.

Згідно з частинами першою та другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів строком. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються у порядку адміністративного судочинства, і досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Встановлений строк звернення до суду обмежує час, протягом якого публічно-правові відносини можуть вважатися спірними. Після закінчення строку, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Встановлення законом строку дисциплінує учасників адміністративного судочинства добросовісно користуватися процесуальними правами та виконувати процесуальні обов`язки.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Таким чином, дотримання строку звернення до суду з позовом є однією з умов для реалізації права на подання позову у публічно-правових відносинах.

З наведених положень слідує, що позов може бути поданий до адміністративного суду у межах строку звернення, встановленого цим Кодексом або іншими законами, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу як державному службовцю пенсія призначена з 24.11.2008, тобто про порядок призначення пенсії, її розмір державного службовця та її обчислення позивач був обізнаний або повинен був бути обізнаним з 2008 року.

Враховуючи, що пенсія є щомісячним платежем, позивач кожного разу при отриманні пенсії був обізнаний про її розмір та мав можливість перевірити правильність визначення розміру та нарахування пенсії впродовж 2008-2022 років, а у випадку порушення такого права звернутися до суду за захистом свого права на пенсійне забезпечення своєчасно.

Водночас, позивач звернувся до суду з вищевказаними позовними вимогами лише 05.07.2022, що підтверджується відповідною відміткою на штемпелі вхідної кореспонденції суду.

Таким чином, позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до адміністративного суду із позовними вимогами про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Полтавській області провести розрахунок коефіцієнта заробітної плати ОСОБА_1 за період роботи з січня 1986 року по грудень (включно) 1990 року (60 місяців) згідно із Законом України № 1058-1У від 09.07.2003 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести перерахунок середньої заробітної плати ОСОБА_1 за останні 24 місяці роботи на державній службі перед зверненням за пенсією з 2006 року по 22.11.2008.

Наслідки пропущення строку звернення до адміністративного суду визначені частиною третьою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, згідно з цією нормою якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Позивач не заявив про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з цими позовними вимогами, що є підставою для залишення без розгляду позовних вимог у частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Полтавській області провести розрахунок коефіцієнта заробітної плати ОСОБА_1 за період роботи з січня 1986 року по грудень (включно) 1990 року (60 місяців) згідно із Законом України № 1058-1У від 09.07.2003 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести перерахунок середньої заробітної плати ОСОБА_1 за останні 24 місяці роботи на державній службі перед зверненням за пенсією з 2006 року по 22.11.2008, підлягає залишенню без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.

Аналогічні правові наслідки застосовує і Верховний Суд у подібних правовідносинах, зокрема, у постановах від 17.07.2018 у справі №211/1789/17, від 17.08.2018 у справі №667/1514/16-А, від 12.06.2018 у справі № 577/50/17-а та від 03.04.2019 у справі №266/804/15-а.

Щодо позовних вимог про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь позивача завдані протиправними діями збитки ОСОБА_1 в сумі 363993,90 грн за період роботи з 23.11.2008 по 01.10.2017 (101 місяць), 3603,90 грн/міс та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області виплатити ОСОБА_1 в зв`язку з погіршенням стану здоров`я позивача, втрату здоров`я, відсутності коштів на придбання ліків, обстежень та лікування в стаціонарах суму в 120 тис. грн, а також щодо стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 моральний збиток у сумі 300000 грн, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи; (пункти 1, 2 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Вжитий у Кодексі адміністративного судочинства України термін "суб`єкт владних повноважень" означає: орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з приписами пунктів 1, 2 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Згідно з пунктом 9 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Статтею 22 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом.

Частиною п`ятою статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Частиною першою статті 19 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, вимоги щодо стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь позивача завдані протиправними діями збитки ОСОБА_1 в сумі 363993,90 грн за період роботи з 23.11.2008 по 01.10.2017 (101 місяць), 3603,90 грн/міс та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області виплатити ОСОБА_1 в зв`язку з погіршенням стану здоров`я позивача, втрату здоров`я, відсутності коштів на придбання ліків, обстежень та лікування в стаціонарах суму в 120 тис. грн, а також щодо стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 моральний збиток у сумі 300000 грн - підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства та не належить до юрисдикції адміністративного суду.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Отже, на підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі щодо позовних вимог про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь позивача завдані протиправними діями збитки ОСОБА_1 в сумі 363993,90 грн за період роботи з 23.11.2008 по 01.10.2017 (101 місяць), 3603,90 грн/міс та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області виплатити ОСОБА_1 в зв`язку з погіршенням стану здоров`я позивача, втрату здоров`я, відсутності коштів на придбання ліків, обстежень та лікування в стаціонарах суму в 120 тис. грн, а також щодо стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 моральний збиток у сумі 300000 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 238, 240, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у справі № 440/5701/22 у частині позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення завданих протиправними діями збитків та морального збитку щодо визнання протизаконними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо порушення прав та інтересів ОСОБА_1 на право вибору варіанта розрахунку пенсії при її призначенні, як державному службовцю, з 23.11.2008 згідно із Законом України "Про державну службу" № 3723-ХП від 16.12.1993 за період роботи на державній службі з жовтня 1988 року по жовтень (включно) 1993 року (60 місяців) із застосуванням 90% показника середньої заробітної плати, включивши в розрахунок середньої заробітної плати для обчислення пенсії суми складових заробітної плати за період роботи з жовтня 1988 року по жовтень (включно) 1993 року (60) місяців) ОСОБА_1 ; середню заробітну плату розраховувати за 60 календарних місяців роботи на державній службі згідно з наданими довідками про заробітну плату (основну та складові) позивача, а саме: №03/02-62 від 01.02.2022; №21/02-62 від 16.03.2022; №18 від 19.05.2021; №41 від 17.11.2021; №16 від 14.04.2021 (у розрахунок середньої заробітної плати застосувати заміну 10% страхового стажу на найбільш вигідний (6 місяців із 60 місяців), а саме: замість 1988 року - липень, серпень, вересень, жовтень; 1991 рік - червень, липень; застосувати до розрахунку заробітної плати заміну згідно з довідками про основну та складові заробітної плати позивача №04.2-21/377 від 18.02.2022 та №3-04.3-59/141 від 23.02.2022); щодо стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 завдані протиправними діями збитки ОСОБА_1 в сумі 363993,90 грн за період роботи з 23.11.2008 по 01.10.2017 (101 місяць), 3603,90 грн/міс; щодо зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області виплатити ОСОБА_1 в зв`язку з погіршенням стану здоров`я позивача, втрату здоров`я, відсутності коштів на придбання ліків, обстежень та лікування в стаціонарах суму в 120 тис. грн; щодо стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 моральний збиток у сумі 300000 грн.

Залишити без розгляду позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення завданих протиправними діями збитків та морального збитку в частині позовних вимог щодо зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Полтавській області провести розрахунок коефіцієнта заробітної плати ОСОБА_1 за період роботи з січня 1986 року по грудень (включно) 1990 року (60 місяців) згідно із Законом України № 1058-1У від 09.07.2003 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести перерахунок середньої заробітної плати ОСОБА_1 за останні 24 місяці роботи на державній службі перед зверненням за пенсією з 2006 року по 22.11.2008.

Роз`яснити, що повторне звернення позивача до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається щодо позовних вимог, стосовно яких судом вирішено питання про закриття провадження у справі.

Копію ухвали направити особам, які беруть участь у справі.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення судового рішення шляхом подання апеляційної скарги в порядку, визначеному частиною восьмою статті 18, частинами сьомою-восьмою статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.С. Канигіна