Справа № 640/29719/21
Суддя: Григорович П.О.
Дата ухвалення: 2022-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2022 року м. Київ № 640/29719/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Григоровича П.О., розглянув в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в м. Києві
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, в якому просить:

1) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, висловлене у листі від 29.07.2021 року № 2600-0504-8/121761 про перерахунок ОСОБА_1 щомісячної пенсії шляхом її зменшення при перерахунку пенсії з 01.01.2020 року на підставі судових рішень;

2) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо незаконної вимоги до ОСОБА_1 про сплату нею на рахунок Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві 79 571 грн. 38 коп. боргу, тобто різниці від суми пенсії, отриманої нею за період з 01.01.2020 по 31.07.2021 року, внаслідок незаконного зменшення виплати їй щомісячної пенсії;

3) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 01.01.2020 року перерахунок та відновити виплату ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 15.09.2015 року у розмірі 21 369,02 грн., а також виплатити різницю, яка виникне на час фактичного перерахунку пенсії, з урахуванням раніше проведених виплат.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.11.2021 відкрито спрощене провадження без виклику сторін та проведення судового засідання.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві.

Відповідач проти позову заперечує з підстав викладених у письмовому відзиві на позовну заяву.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу і вирішити спір на підставі наявних доказів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з 24.06.2005 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києва та отримує пенсію згідно Закону України від 05.11.1991 року № 1789 «Про прокуратуру» (в редакції Закону від 12.07.2001 року № 2663-ІИ), яка призначена їй у розмірі 90% від заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

В вересні 2020 року позивач звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з іншим позовом №640/22724/20 про:

1) визнання протиправним та скасування рішення відповідача, викладене у листі від 04 травня 2020 року №2600-0305-8/53259 про відмову позивачці у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років;

2) зобов`язання відповідача здійснити з 01 січня 2020 року перерахунок та виплачувати позивачці пенсію за вислугу років відповідно до вимог статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789 (в редакції від 12 липня 2001 року №2663-ІІІ, чинній на час призначення пенсії), виходячи з розрахунку 90% від середнього заробітку працюючого працівника на посаді старшого прокурору відділу, у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам органів прокуратури відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури» на підставі довідки Офісу Генерального прокурора від 25 лютого 2020 року №21-88зп про заробітну плату, що враховується для перерахунку пенсії, без обмеження її граничного розміру, а також виплатити різницю, яка виникне на час фактичного перерахунку пенсії, з урахуванням раніше проведених виплат;

3) допущення до негайного виконання постанови суду в частині зобов`язання відповідача щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії за вислугу років у межах суми стягнення за один місяць.

Рішенням Окружного адміністративного суд міста Києва від 26.01.2021 №640/22724/20, яке набрало законної сили згідно ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.05.2021 про повернення апеляційної скарги, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, викладене в листі від 04 травня 2020 року №2600-0305-8/53259 про відмову ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 01 січня 2020 року перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 згідно з довідкою Офісу Генерального прокурора від 25 лютого 2020 року №21-88зп та здійснити її виплату урахуванням раніше проведених виплат.

Допущено негайне виконання рішення суду у межах суми стягнення за один місяць.

В іншій частині адміністративного позову відмовлено.

Як вбачається з мотивувальної частини рішення суду від 26.01.2021 №640/22724/20, часткове задоволення позовних вимог обумовлено тим, що спору щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії і щодо обмеження пенсії максимальним розміром на час звернення позивача до суду не існувало, а тому такі вимоги позивача є передчасними, оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що ймовірно будуть порушені у майбутньому.

Суть даного спору виходить із того, що за наслідками виконання відповідачем вказаного рішення Окружного адміністративного суду міста Києва перерахунок пенсії позивача було здійснено з обмеженням максимального розміру виходячи із 60% грошового забезпечення, згідно чинної редакції ст.86 Закону України «Про прокуратуру».

Як наслідком, в результаті такого перерахунку розмір пенсії позивача став меншим ніж до проведення перерахунку, а у позивача по відношенню до органу пенсійного фонду виникла переплата по пенсії на суму 79 571,38 грн, яку позивач має сплатити, як заборгованість.

За таких обставин позивач звернулась до суду з даним позовом і просить його задовольнити.

Оцінивши за правилами ст. 90 КАС України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Умови пенсійного забезпечення відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників до 15 липня 2015 року визначалися Законом України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ (далі - Закон №1789-ХІІ).

Згідно частини 1 статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Така пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Відповідно до частини 13 статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи (ч. 18 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ).

01 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (далі - Закон № 76-VIII), яким, зокрема, ч. 18 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

Відтак, після 01 січня 2015 року повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури законодавець делегував Кабінету Міністрів України.

15 липня 2015 року набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» № 1697-VІІ, згідно підпункту 11 пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» якого, визнано таким, що втратив чинність із набранням чинності цим Законом, Закон № 1789-ХІІ, крім, зокрема, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1.

Частиною 20 статті 86 Закону № 1697-VІІ передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, на час звернення Позивача до органу Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії, частини 13 та 18 статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, які визначали право на перерахунок пенсії працівникам прокуратури, втратили чинність, а визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури віднесено до повноважень Кабінету Міністрів України.

Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у зразковій справі № 825/506/18.

Отже, починаючи з 01 січня 2015 року в Україні жоден закон не визначав а ні умов (підстав), а ні порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених на підставі Закону України «Про прокуратуру»; законодавець делегував повноваження щодо встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінету Міністрів України.

Разом з цим, впродовж 2015-2019 років Кабінетом Міністрів України не визначалося умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури.

Однак, у грудні 2019 року Конституційний Суд України за результатами розгляду справи №3-209/2018 (2413/18, 2807/19) ухвалив Рішення від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019, яким визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Конституційний Суд України встановив такий порядок виконання Рішення № 7-р(II)/2019:

- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:

« 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Таким чином, Позивач у зв`язку з прийняттям Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року у справі № 7-р(ІІ)2019, має право на перерахунок пенсії, у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.

Відповідно до частини 2 статті 152 Конституції України, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Згідно з положеннями статті 91 Закону України «Про Конституційний Суд України», закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Оскільки, у зв`язку з прийняттям Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року у справі № 7-р(ІІ)2019, частина 20 статті 86 Закону № 1697-VІІ набрала чинності 13 грудня 2019 року, відтак, з 01.01.2020 позивач має право на перерахунок пенсії.

Стосовно відсоткового розміру пенсії Окружний адміністративний суд міста Києва зазначає наступне.

Так, суд враховує позицію Верховного Суду, викладену у рішенні від 14 вересня 2020 року у зразковій справі №560/2120/20, відповідно до якої, ключовим правовим питанням у справі, щодо якого фактично виник спір, є право позивача на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам органів прокуратури відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №657.

Разом з тим, матеріали справи свідчать, що позивач перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України та з 2005 року отримує пенсію за вислугу років, згідно з Законом України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ, в редакції Закону від 08 липня 2011 року № 3668-VІ із розрахунку 90% складових заробітної плати.

Вищевказані обставини, також, підтверджуються постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 10.05.2016 у справі №755/5879/16-а, якою, зокрема, зобов`язано Лівобережне об`єднання управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 згідно довідки Генеральної прокуратури України від 10 лютого 2016 року за № 18-110зп про заробітну плату за посадою, яку обіймала ОСОБА_1 , у зв`язку з виходом на пенсію, відповідно до вимог частини 13, 17 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції Закону України від 12.07.2001 №2663-11) у розмірі 90% від середнього заробітку, зазначеного у довідці Генеральної прокуратури України від 10 лютого 2016 року за № 18-110зп, з 01 січня 2016 року без обмеження розміру виплати пенсії.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем вказано на необхідність здійснення перерахунку пенсії позивача виходячи з 60% від суми місячної заробітної плати та максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Суд наголошує на тому, що процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Під час перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення (його складових), тому повинен застосовуватися розмір грошового забезпечення у відсотках, встановлений на момент призначення пенсії або той який набув пенсіонер у зв`язку із змінами у законодавстві, згідно із яких сам законодавець визначив здійснити перерахунок основного відсоткового розміру раніше призначених пенсій у бік збільшення.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеною у постанові від 21 квітня 2021 року у справі № 140/3368/1.

З огляду на зазначене, суд погоджується з доводами позивача про те, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватись норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Згідно пункту 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень Закону №1697-VІІ, попередній Закон України «Про прокуратуру» із змінами частково втратив чинність, окрім, зокрема, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1 Закону.

Водночас, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. №213-VІІІ (далі - Закон №213-VІІІ) внесено зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, а саме: в частину п`ятнадцяту статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ - максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Крім того, пунктом 5 Прикінцевих положень Закону №213-VІІІ передбачено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 Закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України, зокрема, «Про прокуратуру».

Як встановлено пунктом 2 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону № 3668-VI, обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом (до 1 жовтня 2011 року).

Отже, застосування нових положень до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності, суперечить вимогам частини першої статті 58 Конституції України.

З огляду на вищезазначене, суд зазначає, що при перерахунку пенсії Позивача має застосовуватись норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, без обмежень, які встановлені уже після призначення позивачу пенсії.

Таким чином, безпідставним є застосування до правовідносин норм Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VІІ в цій частині, оскільки вказаний Закон поширює свою дію на прокурорів та слідчих органів прокуратури, яким пенсія призначена та виплачується саме за нормами цього Закону з дати набрання ним чинності.

Разом з тим, позивачу пенсія призначена відповідно до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, тобто, до набрання чинності Законом №1697-VІІ.

Оскільки, Позивач вже є пенсіонером за вислугою років і пенсія призначена до 01 січня 2016 року, тому, до розміру пенсії позивача не можуть застосовуватись обмеження максимального розміру пенсії, визначені Законом №1697-VІІ.

За таких обставин, відповідач протиправно здійснив перерахунок пенсії позивача, внаслідок якого розмір пенсії став меншим ніж до такого перерахунку.

Щодо посилання Відповідача на положення Закону України від 08.07.2011 року №3668 «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», як на підставу для обмеження розміру пенсії позивача десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність, суд зазначає наступне.

В силу положень статті 2 Закону №3668-VI, який набрав чинності 01 жовтня 2011 року (в редакції, чинній на час здійснення перерахунку пенсії позивача), максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", "Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Згідно пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08 липня 2011 року № 3668-VI, який набрав чинності 01.10.2011 року, обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Аналогічна вказаній нормі правова позиція висловлена Верховним Судом у складі Касаційного адміністративного суду у постановах від 03.10.2018 у справі №127/4267/17 та від 12 листопада 2019 року у справі № 360/1428/17.

Таким чином, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватись норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, без обмежень, які встановлені уже після призначення позивачу пенсії, а оскільки, пенсія позивачу була призначено до 01 жовтня 2011 року, застосування зменшення відсоткового значення при обрахунку пенсії є необґрунтованим та недопустимим.

За таких обставин суд приходить до висновку про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, викладеного в листі від 29.07.2021 року №2600-0504-8/121761 про перерахунок ОСОБА_1 щомісячної пенсії шляхом її зменшення з 01.01.2020 року на підставі рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.01.2021 №640/22724/20.

Як наслідок, дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо формування переплати пенсії ОСОБА_1 в сумі 79 571 грн. 38 коп. за період з 01.01.2020 по 31.07.2021 року, також не можна вважати правомірними.

Враховуючи наведене в сукупності, для захисту порушених прав позивача суд вбачає наявність підстав для зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 01 січня 2020 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 за вислугу років виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати, зазначеної в довідці Офісу Генерального прокурора від 25 лютого 2020 року №21-88зп без обмеження її граничного розміру, з урахуванням раніше проведених виплат;

Позовні вимоги в частині перерахунку і відновлення виплати ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 15.09.2015 року, задоволенню не підлягають, адже дане рішення суду вже реалізовано, натомість даним рішенням місцевого районного суду не було зобов`язано відповідача виплачувати пенсію у розмірі 21 369,02 грн в майбутньому.

Згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог.

Керуючись статтями 3, 5, 7-11, 19, 73-77, 79, 90, 241-246, 250, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, викладене в листі від 29.07.2021 року №2600-0504-8/121761 про перерахунок ОСОБА_1 щомісячної пенсії шляхом її зменшення з 01.01.2020 року на підставі рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.01.2021 №640/22724/20.

3. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо формування переплати пенсії ОСОБА_1 в сумі 79 571 грн. 38 коп. за період з 01.01.2020 по 31.07.2021 року.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 01 січня 2020 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 за вислугу років виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати, зазначеної в довідці Офісу Генерального прокурора від 25 лютого 2020 року №21-88зп без обмеження її граничного розміру, з урахуванням раніше проведених виплат;

5. В решті позову відмовити.

6. Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят грн 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16; ).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя П.О. Григорович