Справа № 640/10127/20
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2022-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

30 серпня 2022 року м. Київ № 640/10127/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Келеберди В.І., розглянувши клопотання представника Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про закриття провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Національного агентства з питань запобігання корупції за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач та/або ОСОБА_1 ) з позовом до Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - відповідач та/або НАЗК) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (далі - третя особа та/або АТ КБ «Приватбанк») та просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Національного агентства з питань запобігання корупції, яка полягає в не проведенні перевірки та притягнення до відповідальності за вчинення корупційного правопорушення Голову та членів Правління АТ КБ «Приватбанк», а саме: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ;

- зобов`язати Національне агентство з питань запобігання корупції провести перевірку факту вчинення корупційного правопорушення Головою та членами Правління АТ КБ «Приватбанк», а саме: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ;

- за результатами вказаної вище перевірки, в разі підтвердження незаконності укладення договору про надання юридичних послуг №2638/01-2018, - звернутися в інтересах держави до господарського суду з позовом до ТОВ «Астерс Консалт» та АТ КБ «Приватбанк» про визнання договору про надання юридичних послуг №2638/01-2018, укладеного між ними 25.01.2008, недійсними через те, що він направлений на заволодіння грошовими коштами фінансовою установи АТ КБ «Приватбанк», через що порушує публічний порядок, на підставі статті 228 Цивільного кодексу України та про застосування наслідків, передбачених частиною 3 статті 228 Цивільного кодексу України - стягнення на користь державного банку усього, протиправно сплаченого ним ТОВ «Астерс Консалт».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.06.2020 відкрито провадження у справі №640/20851/21 та ухвалено здійснювати розгляд справи одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

05.10.2021 представником Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» подано клопотання про закриття провадження у справі №640/10127/20. Мотивуючи вказане клопотання представник третьої особи вказує на відсутність існування порушеного права ОСОБА_1 , втручання у дискреційні повноважень НАЗК.

У той же час, відповідно до матеріалів справи позивач звернувся до суду із позовними вимогами до Національного агентства з питань запобігання корупції, з огляду на те, що на його переконання відповідачем порушеного його права та охоронювані законом інтереси як викривача, у тому числі, за наслідком розгляду його повідомлень про корупцію.

Вирішуючи подане клопотання про закриття провадження у справі суд враховує наступне.

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність посадових осіб місцевих органів виконавчої влади, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені відповідно до частини другої статті 55 Конституції України та статті 6 КАС України в порядку адміністративного судочинства.

Частина перша статті 2 КАС України регламентує необхідність справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з пунктом 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

За правилами пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Зі змісту пунктів 1, 2 частини першої статті 4 КАС України випливає, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Згідно з частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Отже, до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється, водночас, відповідно до зазначених норм, право особи на звернення до адміністративного суду обумовлено суб`єктивним уявленням особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту, однак, обов`язковою умовою здійснення такого захисту судом є наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

Разом з тим, встановлення факту порушеного права, свободи чи інтересу особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов`язковим під час судового розгляду.

Отже, підсумовуючи наведене суд вважає, що твердження представника третьої особи щодо відсутності порушеного права позивача, як підстави для задоволення клопотання про закриття провадження є необґрунтованими, оскільки обставини наявності/відсутності порушеного права, свободи чи інтересу особи, яка звертається до суду за їх захистом має здійснюватися судом під час розгляду справи по суті.

При цьому, за сталою судовою практикою, відсутність порушеного права свободи чи інтересу особи, яка звертається до суду за їх захистом є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову.

З аналогічних підстав суд відхиляє доводи заявника щодо наявності дискреційних повноважень НАЗК в частині предмету даного адміністративного позову, оскільки оцінка таким твердженням має надаватися під час розгляду та вирішенню спору по суті.

Також, суд критично ставиться до доводів представника третьої особи щодо відсутності предмета спору у даній справі оскільки спірним у даній справі є обставини наявності/відсутності бездіяльності НАЗК в частині вчинення ним дії на виконання вимог Закону України «Про запобігання корупції».

Підсумовуючи наведене у своїй сукупності, на переконання суду відсутні правові підстави для закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 5-6, 19, 238, 243, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у задоволенні клопотання представника Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про закриття провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Національного агентства з питань запобігання корупції за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

2. Копію ухвали направити сторонам.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя В.І. Келеберда