Справа № 200/3948/22
Суддя: Арестова Л.В.
Дата ухвалення: 2022-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2022 року Справа№200/3948/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Арестової Л. В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_1 ) до Територіального управління Служби судової охорони у Донецькій області (місцезнаходження: вул. Енгельса Ф., буд. 43, м. Дружківка, Донецька область, 84205; ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, Державна судова адміністрація України (місцезнаходження: вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01021; ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

25.07.2022 ОСОБА_1 , позивач, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Територіального управління Служби судової охорони у Донецькій області про:

- визнання протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у Донецькій області, яка виражається у невиплаті контролеру 2 категорії 4 відділення 3 взводу охорони 1 підрозділу охорони Територіального управління Служби судової охорони у Донецькій області ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі 30000,00 грн. щомісячно, починаючи з 24.02.2022 до дати ухвалення судом рішення по суті позовних вимог;

- зобов`язання уповноважену особу Територіального управління Служби судової охорони у Донецькій області видати накази про нарахування та виплату контролеру 2 категорії 4 відділення 3 взводу охорони 1 підрозділу охорони Територіального управління Служби судової охорони у Донецькій області ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі 30000,00 грн. щомісячно, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №168;

- зобов`язання Територіальне управління Служби судової охорони у Донецькій області нарахувати та виплатити контролеру 2 категорії 4 відділення 3 взводу охорони 1 підрозділу охорони Територіального управління Служби судової охорони у Донецькій області ОСОБА_1 додаткову винагороду в розмірі 30000,00 грн. щомісячно, починаючи з 24.02.2022 до дати ухвалення судом рішення по суті позовних вимог;

- стягнути з Територіального управління Служби судової охорони у Донецькій області на користь ОСОБА_1 6000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 28.07.2022 позовну заяву залишено без руху, позивачу встановлено строк на усунення недоліків.

01.07.2022 позивач, з метою виконання ухвали суду від 28.07.2022, надав до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 02.08.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Залучено до участі в справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Державну судову адміністрацію України.

12.08.2022 Державна судова адміністрація України надала пояснення на адміністративний позов.

25.08.2022 відповідач надав відзив на адміністративний позов.

25.08.2022 позивач надав відповідь на відзив на адміністративний позов.

31.08.2022 позивач надав суду докази по справі.

Інших клопотань від сторін до суду не надходило.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 №2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 №2119-ІХ, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, строк дії воєнного стану в Україні продовжено ще на 30 діб, тобто до 25.04.2022.

Указом Президента України від 18.04.2022 №259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 №2212-ІХ, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 на 30 діб.

Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 №2263-ІХ, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб.

Указом Президента України від 12.08.2022 №573/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 №2500-ІХ, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23.08.2022 строком на 90 діб.

02.03.2022 опублікованими Радою суддів України 02.03.2022 Рекомендаціями щодо роботи судів в умовах воєнного стану року, судам України рекомендовано за можливості відкладати розгляд справ (за винятком невідкладних судових розглядів) та знімати їх з розгляду, зважати на те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи через залучення до функціонування критичної інфраструктури, вступ до лав Збройних сил України, територіальної оборони, добровольчих воєнних формувань та інших форм протидії збройної агресії проти України, або не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя.

Відповідно до наказу голови Донецького окружного адміністративного суду від 26.02.2022 №14/І-г «Про запровадження особливого режиму роботи Донецького окружного адміністративного суду у вигляді дистанційної роботи» запроваджено особливий режим роботи для суддів Донецького окружного адміністративного суду у вигляді дистанційної роботи з 26.02.2022 до закінчення воєнного стану, і до дня відновлення роботи суду у звичайному режимі.

Донецький окружний адміністративний суд продовжує свою роботу у дистанційному режимі.

За правилами частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідно до частини першої статті 258 КАС України, суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Сторони скористались правом надання передбачених заяв по суті.

Відповідно до частини п`ятої статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Відтак, відсутні перешкоди для розгляду справи по суті.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (в редакції станом на 08.07.2022) встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Крім того, зазначає, що виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.07.2022 №754, яка набрала чинності 08.07.2022, внесено такі зміни до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168: В абзаці першому: слова «які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка» замінити словами «які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)»; після слова «щомісячно» доповнити словами «(крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць)».

Позивач зауважує, що наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України (Мінреінтеграції) «Про затвердження Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 25.04.2022» від 25.04.2022 №75 в редакції наказів Мінреінтеграції «Про внесення змін до наказу Мінреінтеграції від 25.04.2022 №75» від 08.07.2022 №147, «Про внесення змін до наказу Мінреінтеграції від 25.04.2022 №75» від 14.07.2022 №152, «Про внесення змін до наказу Мінреінтеграції від 25.04.2022 №75» від 19.07.2022 №159 місто Дружківка Краматорського району Донецької області в якому несе службу позивач включено до означеного переліку.

Позивач вважає, що відповідач в порушення Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 не виплачує його на користь додаткову винагороду в розмірі 30000,00 грн. щомісячно, через що така бездіяльність відповідача порушує його майнові інтереси у вигляді права на одержання щомісячної додаткової винагороди.

Позивач просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідачем надано відзив в якому зазначено, що на виконання статті 165 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» та постанови Кабінету Міністрів України від 03.04.2019 №289 «Про грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони», з метою визначення порядку та умов виплати грошового забезпечення співробітників Служби судової охорони затверджено Порядок виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони. Відповідно до вказаного Порядку підставою для виплати грошового забезпечення, в тому числі його основних, додаткових та одноразових додаткових видів, є накази Служби або територіального управління. Згідно із пунктом 10 цього Порядку грошове забезпечення співробітникам виплачується за місцем проходження служби виключно в межах фондів оплати праці співробітників, затверджених у кошторисах Служби або територіального управління Служби на грошове забезпечення.

Відповідач зазначає, що в січні 2022 року затверджено кошторис на 2022 рік територіального управління Служби судової охорони у Донецькій області. Так у відповідному кошторисі Територіального управління Служби судової охорони у Донецькій області видатки на виплату додаткової винагороди, як передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 після її прийняття Головною Службою судової охорони не затверджувались.

Крім того, відповідач зауважує, що зазначені обставини встановили неможливість видання наказу про виплату співробітникам Служби судової охорони додаткової винагороди, як передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 та Порядком виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони.

Просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, надала пояснення на адміністративний позов в яких зазначає, що відповідно до статті 148 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» Державна судова адміністрація України здійснює функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності судів (крім Верховного суду та вищих спеціалізованих судів), Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, органів суддівського самоврядування, Національної школи суддів України, Служби судової охорони, Державної судової адміністрації України та її територіальних управлінь.

Крім того, третя особа вказує, що в свою чергу Служба судової охорони як розпорядник бюджетних коштів, який відповідно до бюджетних асигнувань, уповноважений на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов`язань та здійснення витрат бюджету, безпосередньо нараховує та виплачує грошове забезпечення співробітникам Служби судової охорони у встановленому законодавством порядку.

Також звертає увагу суду, що на сьогоднішній день, у Державної судової адміністрації України відсутні будь-які внутрішні резерви для перерозподілу видатків між установами системи правосуддя та збільшення бюджетних асигнувань Службі судової охорони для виплати додаткової винагороди співробітникам відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168.

Позивач надав до суду відповідь на відзив, в якій заперечує проти доводів відповідача, та просить задовольнити позов в повному обсязі.

Розглянувши заяви по суті суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України серія НОМЕР_2 .

Позивач проходить службу в Територіальному управлінні Служби судової охорони в Донецькій області на посаді контролера ІІ категорії 4 відділення 3 взводу охорони 1 підрозділу охорони Територіального управління Служби судової охорони у Донецькій області, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 , виданим Територіальним управлінням Служби судової охорони в Донецькій області 22.04.2021, та не оскаржується сторонами у справі.

Наказом начальника Територіального управління Служби судової охорони в Донецькій області від 01.09.2020 №73 о/с «По особовому складу» прийнято на службу та призначено переможця конкурсу ОСОБА_1 контролером ІІ категорії четвертого відділення третього взводу охорони першого підрозділу охорони Територіального управління Служби судової охорони у Донецькій області, присвоєно йому в порядку переатестування спеціальне звання сержант Служби судової охорони. Вважати таким, що прийняв справи і приступив до виконання обов`язків за посадою з 01.09.2020.

Наказом начальника Територіального управління Служби судової охорони в Донецькій області від 31.12.2020 №108 о/с «По особовому складу» призначено сержанта Служби судової охорони ОСОБА_1 контролером ІІ категорії 4 відділення 3 взводу охорони 1 підрозділу охорони Територіального управління Служби судової охорони у Донецькій області, звільнивши його з посади контролера ІІ категорії четвертого відділення третього взводу охорони першого підрозділу охорони цього територіального управління. Вважати таким, що прийняв справи і приступив до виконання обов`язків за посадою з 01.01.2021.

Відповідно до витягу з наказу Територіального управління Служби судової охорони в Донецькій області №117 від 22.02.2022 «Про встановлення щомісячної премії співробітникам та працівникам» наказано повести нарахування та виплату премії у відсотках від посадового окладу за підсумками служби у лютому 2022 року співробітникам Територіального управління Служби судової охорони, згідно з додатком 1 до цього наказу.

Згідно із додатком 1 до зазначеного наказу контролеру ІІ категорії ОСОБА_1 встановлено 125% премії від посадового окладу за підсумками служби у лютому 2022 року.

Відповідно до витягу з наказу Територіального управління Служби судової охорони в Донецькій області №136 від 07.03.2022 «Про встановлення щомісячної премії співробітникам та працівникам» наказано повести нарахування та виплату премії у відсотках від посадового окладу за підсумками служби у березні 2022 року співробітникам Територіального управління Служби судової охорони, згідно з додатком 1 до цього наказу.

Згідно із додатком 1 до зазначеного наказу контролеру ІІ категорії ОСОБА_1 встановлено 123% премії від посадового окладу за підсумками служби у березні 2022 року.

17.03.2022 Державна судова адміністрація України звернулась із листом вих.№11-2604/22 «Про збільшення бюджетних призначень на період дії воєнного стану Службі судової охорони» до голови комітету Верховної Ради України з питань бюджету в якому, зокрема, просила розглянути питання щодо збільшення бюджетних призначень за бюджетною програмою 0501020 «Забезпечення здійснення правосуддя місцевими, апеляційними судами та функціонування органів і установ системи правосуддя» на суму 393,3 млн грн.

13.04.2022 Державна судова адміністрація України звернулась із листом вих.№11-2824/22 «Про виділення додаткових бюджетних асигнувань Службі судової охорони» до Кабінету Міністрів України в якому зазначила, зокрема, що Державна судова адміністрація з листом від 17.03.2022 вих.№11-2604/22 звернулась до Міністерства фінансів України щодо виділення додаткових бюджетних асигнувань для виплати винагороди співробітникам Служби судової охорони відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168.

Листом від 01.04.2022 вих№.08020-01-2/6914 Міністерством фінансів України запропоновано Державній судовій адміністрації України здійснити збільшення бюджетних асигнувань Служби судової охорони за рахунок перерозподілу внутрішніх резервів. Однак, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.04.2022 №401 «Про спрямування коштів резервного фонду державного бюджету» за бюджетною програмою 0501020 «Забезпечення здійснення правосуддя місцевими, апеляційними судами та функціонування органів і установ системи правосуддя» зменшені бюджетні призначення Державній судовій адміністрації України на 2022 рік на 1574,1 млн грн.

Також Державна судова адміністрація України звертає увагу на те, що після початку військових дій значно погіршилась ситуація із надходженням до спеціального фонду державного бюджету від сплати судового збору. Так план надходжень за березень складав 250,0 млн грн., а фактично з 1 по 31 березня надійшло лише 57,2 млн грн. Тобто, тільки за один місяць судова влада недоотримала 192,4 млн грн. фінансових ресурсів.

Враховуючи викладене, Державна судова адміністрація України позбавлена можливості збільшити бюджетні асигнування для виплати винагороди співробітникам Служби судової охорони.

13.04.2022 Державна судова адміністрація України звернулась із листом вих.№11-2826/22 «Про фінансове забезпечення діяльності судів» до голови комітету Верховної Ради України з питань бюджету в якому, зокрема, просила розглянути питання щодо виділення з резервного фонду державного бюджету 1638,3 млн грн.

Відповідно до витягу з наказу Територіального управління Служби судової охорони в Донецькій області №207 від 19.04.2022 «Про встановлення щомісячної премії співробітникам та працівникам» наказано повести нарахування та виплату премії у відсотках від посадового окладу за підсумками служби у квітні 2022 року співробітникам Територіального управління Служби судової охорони, згідно з додатком 1 до цього наказу.

Згідно із додатком 1 до зазначеного наказу контролеру ІІ категорії ОСОБА_1 встановлено 117% премії від посадового окладу за підсумками служби у квітні 2022 року.

27.04.2022 Державна судова адміністрація України звернулась із листом вих.№11-3022/22 «Про виділення коштів з резервного фонду» до Прем`єр-міністра України в якому, зокрема, просила, з метою забезпечення виконання покладених на Службу судової охорони завдань, а також недопущення подальшого загострення соціальної напруги серед співробітників Служби судової охорони, розглянути та внести на розгляд Кабінету Міністрів України питання щодо виділення додаткових коштів з резервного фонду державного бюджету Державній судовій адміністрації України в сумі 242,7 млн грн. для виплати співробітникам Служби судової охорони, за період з 24.02.2022 по 24.04.2022, додаткової винагороди встановленої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168.

05.05.2022 Державна судова адміністрація України звернулась із листом вих.№11-3181/22 «Про збільшення бюджетних призначень на період дії воєнного стану Службі судової охорони» до голови комітету Верховної Ради України з питань бюджету в якому, зокрема, просила розглянути питання щодо збільшення бюджетних призначень за бюджетною програмою 0501020 «Забезпечення здійснення правосуддя місцевими, апеляційними судами та функціонування органів і установ системи правосуддя» на суму 393,3 млн грн.

Відповідно до витягу з наказу Територіального управління Служби судової охорони в Донецькій області №279 від 18.05.2022 «Про надання допомоги на оздоровлення за 2022 рік» наказано надати та виплатити допомогу на оздоровлення за 2022 рік у розмірі місячного грошового забезпечення: 104) сержанту Служби судової охорони ОСОБА_1 контролеру ІІ категорії 4 відділення 3 взводу охорони 1 підрозділу Територіального управління Служби судової охорони в Донецькій області.

Відповідно до витягу з наказу Територіального управління Служби судової охорони в Донецькій області №288 від 23.05.2022 «Про встановлення щомісячної премії співробітникам та працівникам» наказано повести нарахування та виплату премії у відсотках від посадового окладу за підсумками служби у травні 2022 року співробітникам Територіального управління Служби судової охорони, згідно з додатком 1 до цього наказу.

Згідно із додатком 1 до зазначеного наказу контролеру ІІ категорії ОСОБА_1 встановлено 125% премії від посадового окладу за підсумками служби у травні 2022 року.

24.05.2022 Служба судової охорони листом «Про виділення додаткових асигнувань Службі судової охорони на період дії воєнного стану» до Державної судової адміністрації України в якому, зокрема, на виконання норм постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168 для забезпечення щомісячної виплати додаткової винагороди співробітникам Служби судової охорони надала оновлений розрахунок потреби в коштах на період з 24.02.2022 до 22.08.2022.

27.05.2022 Державна судова адміністрація України звернулась із листом вих.№11-3762/22 «Про надання копій наказів» до Служби судової охорони в якому просила, зокрема, з метою опрацювання виплат, передбачених постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168, та на вимоги Міністерства фінансів України, надати копії наказів, у разі наявності, які б підтверджували кількісний склад співробітників Служби судової охорони для отримання винагороди передбаченої вказаною постановою.

10.06.2022 Служба судової охорони надала відповідь на лист Державної судової адміністрації України звернулась від 27.05.2022 вих.№11-3762/22 в якій зазначила, зокрема, що з метою недопущення порушень бюджетного законодавства накази Служби судової охорони або територіальних управлінь Служби судової охорони про виплату співробітникам Служби судової охорони додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168, не видавались. Після надходження відповідних бюджетних асигнувань необхідні накази будуть видані у встановленому порядку.

Відповідно до витягу з наказу Територіального управління Служби судової охорони в Донецькій області №340 від 22.06.2022 «Про встановлення щомісячної премії співробітникам та працівникам» наказано повести нарахування та виплату премії у відсотках від посадового окладу за підсумками служби у червні 2022 року співробітникам Територіального управління Служби судової охорони, згідно з додатком 1 до цього наказу.

Згідно із додатком 1 до зазначеного наказу контролеру ІІ категорії ОСОБА_1 встановлено 125% премії від посадового окладу за підсумками служби у червні 2022 року.

Відповідно до витягу з наказу Територіального управління Служби судової охорони в Донецькій області №389 від 21.07.2022 «Про встановлення щомісячної премії співробітникам та працівникам» наказано повести нарахування та виплату премії у відсотках від посадового окладу за підсумками служби у липні 2022 року співробітникам Територіального управління Служби судової охорони, згідно з додатком 1 до цього наказу.

Згідно із додатком 1 до зазначеного наказу контролеру ІІ категорії ОСОБА_1 встановлено 125% премії від посадового окладу за підсумками служби у липні 2022 року.

Відповідно до довідки Територіального управління Служби судової охорони в Донецькій області вих.№36.06-313 від 19.08.2022 грошове забезпечення співробітникам Служби судової охорони нараховується відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 03.04.2019 «Про грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони».

Співробітники Служби судової охорони не перебувають в трудових відносинах зі Службою на підставі трудового договору, а проходять службу з присвоєнням спеціальних звань, отримують грошове забезпечення, а не заробітну плату. Контракт про проходження служби визначає правові відносини між сторонами під час проходження служби та не є трудовим договором (контрактом) в розумінні статті 3 Кодексу законів про працю України. Правовий і соціальний статус співробітників Служби регулюється окремим законодавством про ці органи, а не нормами цивільного законодавства. На них не поширюються норми, передбачені Кодексу законів про працю України.

На підставі вищевикладеного повідомили, що розмір середньоденної заробітної плати співробітникам не розраховується.

Відповідно до довідки Територіального управління Служби судової охорони в Донецькій області, м. Дружківка, вих.№36.06-313 від 19.08.2022 за період з лютого по червень 2022 року заробітна плата позивачу нарахована та виплачена у розмірі 89425,88 грн.

Позивач, вважаючи, що йому протиправно не виплачено додаткову винагороду, встановлену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами першою-другою статті 7 КАС України встановлено, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Служби судової охорони, статус працівників служби, а також порядок проходження служби в судовій охороні регламентовані Законом України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі Закон №1402-VIII).

Відповідно до частини першої статті 160 Закону №1402-VIII підтримання громадського порядку в суді, припинення проявів неповаги до суду, а також охорону приміщень суду, органів та установ системи правосуддя, виконання функцій щодо державного забезпечення особистої безпеки суддів та членів їхніх сімей, працівників суду, забезпечення у суді безпеки учасників судового процесу здійснює Служба судової охорони.

Згідно із частиною першою статті 161 Закону №1402-VIII Служба судової охорони є державним органом у системі правосуддя для забезпечення охорони та підтримання громадського порядку в судах.

За приписами частини шостої статті 161 Закону №1402-VIII територіальні підрозділи Служби судової охорони утворюються як юридичні особи.

Фінансування Служби судової охорони здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України (частина сьома статті 161 Закону №1402-VIII).

Відповідно до частини першої статті 165 Закону № 1402-VIII грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України на рівні не нижчому, ніж установлений для поліцейських, і повинно стимулювати до комплектування Служби судової охорони кваліфікованими співробітниками (частина друга статті 165 Закону №1402-VIII).

Відповідно до частини другої статті 165 Закону №1402-VIII Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 03.04.2019 №289 «Про грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони».

З метою визначення порядку та умов виплати грошового забезпечення співробітників Служби судової охорони наказом Державної судової адміністрації України від 26.08.2020 №384 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони. Відповідно до пункту 9 Розділу І вказаного Порядку підставою для виплати грошового забезпечення є наказ Служби або територіального управління Служби про призначення на посаду співробітника в Службі, територіальному управлінні Служби та встановлення розмірів посадового окладу, надбавок, доплат.

Відповідно до пункту 10 Розділу І вказаного Порядку грошове забезпечення співробітникам виплачується за місцем проходження служби виключно в межах фондів оплати праці співробітників, затверджених у кошторисах Служби або територіального управління Служби на грошове забезпечення.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69/2022 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України 28.02.2022 прийняв постанову №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова №168).

Згідно із пунктом 1 Постанови №168 (в редакції чинній станом на 19.07.2022) установити, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 №793, яка набрала чинності з дня її опублікування та застосовується з 24.02.2022, внесено таку зміну до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168: в абзаці першому слова і цифри додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно замінити словами і цифрами додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць.

Відповідно до абзацу 3 пункту 1 Постанови №168 виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Матеріалами справи підтверджено, що позивач є співробітником Територіального управління Служби судової охорони у Донецькій області на посаді контролера ІІ категорії 4 відділення 3 взводу охорони 1 підрозділу охорони.

Як встановлено судом вище, за період з лютого по червень 2022 року заробітна плата позивачу нарахована та виплачена у розмірі 89425,88 грн., тобто без врахування додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, що не заперечується сторонами у справі.

Крім того, суд зазначає, що наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України (Мінреінтеграції) «Про затвердження Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 25.04.2022» від 25.04.2022 №75 в редакції наказів Мінреінтеграції «Про внесення змін до наказу Мінреінтеграції від 25.04.2022 №75» від 08.07.2022 №147, «Про внесення змін до наказу Мінреінтеграції від 25.04.2022 №75» від 14.07.2022 №152, «Про внесення змін до наказу Мінреінтеграції від 25.04.2022 №75» від 19.07.2022 №159 місто Дружківка Краматорського району Донецької області в якому несе службу позивач включено до означеного переліку, що не є спірним питанням у даній справі.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що з 24.02.2022 позивач має право на отримання додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168.

Разом із цим, суд критично відноситься до тверджень відповідача, що у кошторисі Територіального управління Служби судової охорони у Донецькій області на 2022 рік видатки на виплату додаткової винагороди, як передбачено Постановою №168, не затверджувались.

Оскільки, відповідно до статті 1 Протоколу № 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути, позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Кечко проти України» від 08.11.2005 зазначено, що держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у них виплатах доки відповідні положення є чинними (пункт 23 рішення).

У зв`язку з цим, Європейський суд з прав людини не прийняв аргумент Уряду України щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Так, реалізація особою права, яке пов`язане з отриманням коштів і базується на спеціальних і чинних, на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не залежить від бюджетних асигнувань, відсутність яких не може бути підставою для порушення прав громадян. У зв`язку з цим, Європейський суд з прав людини не прийняв аргумент Уряду України щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

При цьому, обмежене фінансування державного органу чи установи, де особа проходить службу, жодним чином не впливає на право особи отримати належний розмір грошового забезпечення.

Вказане свідчить, що нараховуючи та виплачуючи позивачу грошове забезпечення, відповідач діяв з порушенням вимог статті 43 Конституції України, що призвело до порушення прав позивача та недоотримання належного розміру грошового забезпечення з 24.02.2022.

Разом з тим, суд зазначає, що розрахунок грошового забезпечення є компетенцією відповідача як органу, в якому позивач несе службу й який виплачує йому грошове забезпечення. Саме на відповідача, за наявності законних підстав, покладається обов`язок щодо прийняття наказів про нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168.

Згідно Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Здійснюючи судочинство Європейський суд неодноразово аналізував наявність, межі, спосіб та законність застосування дискреційних повноважень національними органами, їх посадовими особами. Зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини від 17.12.2004 у справі «Педерсен і Бодсгор проти Данії» зазначено, що здійснюючи наглядову юрисдикцію, суд, не ставлячи своїм завданням підміняти компетентні національні органи, перевіряє, чи відповідають рішення національних держаних органів, які їх винесли з використанням свого дискреційного права, положенням Конвенції та Протоколів до неї. Суд є правозастосовчим органом та не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 02.06.2006 у справі «Волохи проти України» (заява № 23543/02) при наданні оцінки повноваженням державних органів суд виходив з декількох ознак, зокрема щодо наявності дискреції. Так, Суд зазначив, що норма права є «передбачуваною», якщо вона сформульована з достатньою чіткістю, що дає змогу кожній особі - у разі потреби за допомогою відповідної консультації - регулювати свою поведінку. «…надання правової дискреції органам виконавчої влади у вигляді необмежених повноважень було б несумісним з принципом верховенства права. Отже, закон має з достатньою чіткістю визначати межі такої дискреції, наданої компетентним органам, і порядок її здійснення, з урахуванням законної мети даного заходу, щоб забезпечити особі належний захист від свавільного втручання».

Тобто, під дискреційним повноваженням слід розуміти компетенцію суб`єкта владних повноважень на прийняття самостійного рішення в межах, визначених законодавством, та з урахуванням принципу верховенства права.

Зміст компетенції органу виконавчої влади складають його повноваження - певні права та обов`язки органу діяти, вирішуючи коло справ, визначених цією компетенцією. В одних випадках це зміст прав та обов`язків (право діяти чи утримуватися від певних дій). В інших випадках органу виконавчої влади надається свобода діяти на свій розсуд, тобто оцінюючи ситуацію, вибирати один із кількох варіантів дій (або утримуватися від дій) чи один з варіантів можливих рішень.

Враховуючи вищезазначене, позовні вимоги щодо зобов`язання уповноважену особу відповідача видати накази про нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди в розмірі 30000,00 грн. щомісячно, відповідно до Постанови №168, є передчасними.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до пункту 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» від 09.12.1994, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких він просить, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім та необхідним (ефективним).

Так, враховуючи висновок суду, що нараховуючи та виплачуючи позивачу грошове забезпечення, відповідач діяв з порушенням вимог статті 43 Конституції України, що призвело до порушення прав позивача щодо оплати праці, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню шляхом визнання протиправними дій Територіального управління Служби судової охорони у Донецькій області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, зобов`язання Територіального управління Служби судової охорони у Донецькій області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, починаючи з 24.02.2022.

При цьому, суд вважає, вищевказаний спосіб захисту достатнім, враховуючи обставини по справі.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню частково.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Питання, що стосуються витрат на професійну правничу допомогу, регулюються статтею 134 КАС України. Відповідно до частини 2 цієї статті за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За приписами частини 3 цієї статті для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Як вбачається з матеріалів справи, між ОСОБА_1 та адвокатом Богдановим Євгеном Володимировичем укладений про надання правової допомоги договір №01/07-22 від 18.07.2022.

Згідно з пунктом 3.1 даного договору клієнт зобов`язаний сплатити адвокату гонорар, який є ціною договору, у розмірі та у строки, зазначені у додатках до цього договору.

Відповідно до пункту 2 Додаткової угоди №1 до Договору про надання правової допомоги договір №01/07-22 від 18.07.2022, розмір гонорару адвоката складає фіксовану суму 6000,00 грн.

Згідно із частиною сьомою статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Позивач зазначив, що поніс витрати на правничу допомогу в розмірі 6000 (шість тисяч) грн. 00 коп., яку йому надавав адвокат Богданов Є. В. Вартість оплати правової допомоги підтверджується квитанціями від 20.07.2022 на суму 3000,00 грн. та від 02.08.2022 на суму 3000,00 грн.

Відповідач не оспорює розмір наданої позивачу правової допомоги.

Суд вважає, що позивачем надані достатні та належні докази понесення витрат на правничу допомогу, тому вимога про стягнення з Територіального управління Служби судової охорони у Донецькій області на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 (шість тисяч) грн. 00 коп. підлягає задоволенню.

Оскільки, позивач в даній категорії справ звільнений від сплати судового збору відповідно до закону, виходячи з положень статті 139 КАС України судові витраті розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 32, 139, 243 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_1 ) до Територіального управління Служби судової охорони у Донецькій області (місцезнаходження: вул. Енгельса Ф., буд. 43, м. Дружківка, Донецька область, 84205; ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, Державна судова адміністрація України (місцезнаходження: вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01021; ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дій Територіального управління Служби судової охорони у Донецькій області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у Донецькій області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», починаючи з 24.02.2022.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Територіального управління Служби судової охорони у Донецькій області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 (шість тисяч) грн. 00 коп.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 07.09.2022.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду у паперовому вигляді або через електронний кабінет (https://id.court.gov.ua/) у підсистемі «Електронний суд».

У разі застосування судом частини третьої статті 243 КАС України строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.В. Арестова