Справа № 520/10010/18
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2022-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2022 року

м. Київ

справа № 520/10010/18

адміністративне провадження № К/9901/19402/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Шарапи В.М.,

суддів: Єзерова А.А., Стародуба О.П.,

розглянув у порядку письмового провадження

касаційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.12.2018 (головуючий суддя Мар`єнко Л.М.) та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 22.05.2019 (головуючий суддя Мельнікова Л.В., судді Кононенко З.О., Калиновський В.А.)

у справі №520/10010/18

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій, встановлені судами попередніх інстанцій обставини:

1. ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просила:

1.1. визнати протиправною бездіяльність відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі - ГУ ПФУ в Харківській області) щодо не проведення перерахунку та виплати їй пенсії з 01.01.2016 відповідно до Закону України від 23.12.2015 № 900-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» (далі - Закон № 900-VIII), статті 63 Закону України 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-XII), постанов Кабінету Міністрів України: від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», від 18.11.2015 № 947 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 № 268» та довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2016, яка підготовлена Ліквідаційною комісією ГУМВС України в Харківській області (за змістом позовної заяви № 100/35532- від 10.10.2017);

1.2. зобов`язати відповідача провести перерахунок її пенсії відповідно до Закону № 900-VIII, статті 63 Закону № 2262-XII, постанов Кабінету Міністрів України: від 11.11.2015 № 988, від 18.11.2015 № 947 та довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2016, яка підготовлена Ліквідаційною комісією ГУМВС України в Харківській області, та виплачувати перераховану пенсію без обмеження її максимального розміру (з урахуванням надбавок, підвищень додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплат (підвищень) та надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), а також погасити відповідну заборгованість щодо пенсійного забезпечення, починаючи з 01.01.2016.

2. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.12.2018 позов ОСОБА_1 задоволено частково:

2.1. визнано бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо невиплати пенсії ОСОБА_1 пенсії з 01.01.2016 відповідно до Закону № 900, статті 63 Закону, постанов Кабінету Міністрів України №988, № 947 та довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2016, яка підготовлена Ліквідаційною комісією ГУМВС України в Харківській області;

2.2. зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області виплатити ОСОБА_1 перераховану пенсію, а також погасити відповідну заборгованість щодо пенсійного забезпечення, починаючи з 01.01.2016.

2.3. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

3. Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 22.05.2019 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково:

3.1. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.12.2018 скасовано в частині відмови у задоволенні вимог ОСОБА_1 про перерахунок пенсії з 01.01.2016 по 20.12.2016 та з 01.01.2018 без застосування обмеження розміру пенсії сумою 10740,00 грн., з прийняттям нового судового рішення про задоволення цих вимог.

3.2. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 по 20.12.2016 та з 01.01.2018 без застосування обмеження розміру пенсії сумою 10740,00 грн.

3.3. В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.12.2018 залишено без змін.

4. Під час розгляду справи суди попередніх інстанцій встановили, що:

4.1. ОСОБА_1 є пенсіонером, перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію у відповідності до Закону № 2262-XII.

4.2. Згідно з матеріалами справи, під час проходження служби в ОВС позивач обіймала посаду начальника навчально-наукового інституту заочного та дистанційного навчання Харківського національного університету внутрішніх справ, грошове забезпечення якого складає: посадовий оклад - 4800 грн., оклад за спеціальним званням - 2400 грн., надбавка за вислугу років - 3240 грн., щомісячні додаткові види грошового забезпечення - 1440 грн., премія - 12370,64 грн.

4.3. В 29.11.2017 позивач звернулась до відповідача із заявою про здійснення перерахунку пенсії відповідно до Закону № 2262-XII з 01.01.2016.

4.4. Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 13.12.2017 №3062-/С-14 позивачу повідомлено, що перерахунку, з урахуванням грошового забезпечення, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», підлягають пенсії осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), на підставі довідок про грошове забезпечення, виданих ліквідаційною комісією Головного управління Міністерства внутрішніх справ України з Харківській області.

4.5. На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" пенсію позивача перераховано з 01.01.2016 на підставі довідки про грошове забезпечення станом на 01.01.2016, виданої уповноваженим органом Міністерства внутрішніх справ України, яке становить 24250,64 грн., в тому числі: оклад за посадою 4800,00 грн., оклад за спеціальним званням 2400,00 грн., надбавка за вислугу років (45%) 3240,00 грн., щомісячні додаткові види грошового забезпечення 1440,00 грн., премія за січень 2016 року 12370,64 грн., в розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції".

4.6. На момент розгляду справи позивачу за 2018 рік виплачується пенсія з урахуванням проведеного перерахунку, що не заперечується позивачем.

4.7. Не погодившись з такою бездіяльністю відповідача, позивач звернувся до суду для захисту своїх прав та інтересів.

5. Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що право позивача на отримання перерахованого розміру пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017, з урахуванням вже сплачених сум, підпадає під дію ст. 1 Першого протоколу до Конвенції "Захист прав власності" і що їх можна вважати "майном" у значені цього положення, оскільки позивач отримав право на вказані суми виплат, яке до прийняття постанови Кабінетом Міністрів України від 21.02.2018 № 103 визначено чинним законодавством та не заперечувалося відповідачем, а відтак невиплата вказаних сум є втручанням у право позивача на мирне володіння майном. У зв`язку з цим суд першої інстанції вказав про наявність "законних сподівань", оскільки позивач отримав право на перерахунок пенсії відповідно до Закону у січні 2016 року, а Постанова №103, яка фактично звужує право позивача на отримання розміру перерахованої пенсії за 2016-2017 роки, без внесення змін до відповідного Закону, прийнята 21.02.2018, яка набрала чинності 24.02.2018. Одночасно судом першої інстанції відмовлено у задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести позивачу перерахунок та виплату пенсії без обмеження максимального розміру, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що розмір пенсії позивача після проведеного перерахунку буде обмежений у розмірі або строком та внаслідок таких протиправних дій відповідача буде порушено права позивача на належний розмір пенсії.

6. Суд апеляційної інстанції частково погодився із висновками суду першої інстанції та додатково мотивував його тим, що розмір перерахованої належної позивачці пенсії не може перевищувати 10 прожиткових мінімумів, тимчасово на період з 01.01.2017 по 31.12.2017 становить 10740 грн, оскільки Законом України від 06.12.2016 № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у частині 7 статті 43 Закону № 2262-XII слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».

Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги, заперечень (відзиву) на касаційну скаргу:

5. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, позивач звернулась з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.12.2018 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 22.05.2019 в частині відмови їй у задоволенні позовних вимог про перерахунок пенсії з 21.12.2016 по 31.12.2017 без застосування обмеження її максимального розміру та в частині визначення розміру пенсії, якою вона не повинна обмежуватися у сумі 10740,00 грн., задовольнивши позовні вимоги в цій частині.

6.1. Основними мотивами на обґрунтування доводів касаційної скарги вказано те, що відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2262-XII обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом, а також відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 № 911-VIII, згідно якого дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 01.01.2016, у той час як позивачу пенсія була призначена у 2015 році, а відтак такі обмеження не можуть розповсюджуватись на ОСОБА_1 .

6.2. Додатково ОСОБА_1 зазначає, що судом апеляційної інстанції зобов`язано пенсійний орган здійснити перерахунок пенсії з 01.01.2016 по 20.12.2016 без застосування обмеження розміру пенсії сумою 10740,00 грн., що може дати можливість відповідачу обмежити розмір пенсії іншою сумою, у разі зміни розміру прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб.

7. Відповідачем подано відзив на касаційну скаргу, у якому він просить відмовити у задоволенні касаційної скарги та залишити рішення суду апеляційної інстанції без змін.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд касаційної інстанції:

8. Під час розгляду касаційної скарги колегією суддів враховуються приписи частин першої-другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) у редакції до 08.02.2020, у відповідності до яких суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

9. Питання, яке належить з`ясувати під час касаційного розгляду цієї справи, з урахуванням вимог касаційної скарги, полягає у виплаті ОСОБА_1 пенсійним органом сум перерахованої пенсії з 01.01.2016 без обмеження максимальним розміром.

10. Відповідно до частини 3 статті 63 Закону №2262-XII усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону.

11. Згідно з частиною 7 статті 43 Закону №2262-XII в редакції Закону № 911-VIII від 24.12.2015 чинній з 01.01.2016 по 20.12.2016, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

12. Рішенням Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII зі змінами, а саме: ч. 7 ст. 43, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

13. Відповідно до п. 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016 положення частини 7 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

14.Таким чином, з 20.12.2016 відсутня частина 7 статті 43 в Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

15. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 №1774-VIII, який відповідно до Прикінцевих положень цього Закону, набрав чинності з 1 січня 2017 року, у частині сьомій статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».

16. Буквальне розуміння змін внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 №1774-VIII з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016 дозволяє стверджувати, що у Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» відсутня частина 7 статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр є нереалізованими.

17. Це означає, що протягом 2017 року стаття 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

18. Отже, внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 №1774 до частини 7 зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

19. Таким чином, з 20.12.2016 та протягом 2017 року обмеження максимальним розміром пенсії позивача є протиправним.

20. Даний висновок узгоджується з позицією, що викладена в постановах Верховного Суду від 10.10.2019 у справі № 522/22798/17, від 23.06.2020 у справі №686/24928/16-а.

21. Крім того, колегія суддів зауважує, що передбачені статтею 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» обмеження пенсій максимальним розміром, що не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, введені в дію Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI, який набрав чинності в даній частині з 01.10.2011.

22. В той же час, пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI передбачено, що дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

23. Згодом, Законом № 911-VIII статтю 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» доповнено реченням такого змісту: "Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень".

24. Аналогічні за своїм змістом обмеження були доповнені Законом № 911-VIII і в частині 1 статті 2 Закону №3668-VI.

25. При цьому, п. 2 Прикінцевих положень Закону № 911-VIII передбачено, що дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується лише до пенсій, які призначаються починаючи з 01.01.2016.

23. Судами попередніх інстанцій встановлено та не заперечувалось сторонами, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Харківській області та з листопада 2015 року отримує пенсію за вислугу років, призначену на умовах Закону № 2262-XII.

26. Аналіз зазначених положень закону дає підстави для висновку про те, що обмеження, передбачені зазначеними положеннями Закону №3668-VI, поширюються на позивача, оскільки пенсія йому була призначена після набрання ним чинності.

27. З огляду на викладене, колегія суддів вважає помилковим рішення суду апеляційної інстанції в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 по 20.12.2016 та з 01.01.2018 без застосування обмеження розміру пенсії сумою 10740,00 грн., у зв`язку з чим постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню.

28. Відповідно до статті 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

29. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення.

30. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

31. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

32. Таким чином, оскільки суд першої інстанції допустив неправильне тлумачення закону та його застосування, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині мотивів, шляхом викладення мотивувальної частини в редакції цієї постанови Верховного Суду, а також зміні резолютивної частини. В іншій частині рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15.01.2020 №460-IX "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ", статтями 341, 349, 351, 355, 356, 359 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 22.05.2019 скасувати.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.12.2018 змінити в частині мотивів, виклавши його в редакції цієї постанови та змінити резолютивну частину, виклавши абзац 3 зазначеного рішення у такій редакції:

«Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 20.12.2016 без застосування обмеження розміру пенсії та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.».

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.12.2018 - залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Головуючий суддя: В.М. Шарапа

Судді: А.А. Єзеров

О.П. Стародуб