Справа № 640/7826/20
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2022-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

02 вересня 2022 року м. Київ № 640/7826/20
Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Огурцов О.П., розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача про ухвалення додаткового судового рішення щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в адміністративній справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Грінтур-Екс"
до Офісу великих платників податків ДПС
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.02.2022 адміністративний позов задоволено частково.

Позивачем через канцелярію суд подано заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, які він поніс у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції та клопотання про залучення доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, де викладено прохання вирішити питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу та стягнути судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 226 189,20 грн. на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.02.2022 призначено судове засідання щодо розгляду заяви позивача про ухвалення додаткового судового рішення щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та ухвалено провести судове засідання за участю представника відповідача у режимі відеоконференції.

У судовому засіданні суд ухвали продовжити розгляд заяви позивача про ухвалення додаткового судового рішення щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в порядку письмового провадження.

Відповідно до частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно з частинами першою-п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Положеннями частини шостої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Верховний Суд в постанові від 13.02.2019 у справі № 826/7806/17 зазначає про те, що аналіз положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України дає підстави для висновку про те, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Позивач просить суд стягнути судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 226189,20 грн. На підтвердження факту понесення витрат в зазначеному розмірі позивачем надано суду копії договору про надання правничої допомоги від 22.04.2019 № 11-1/36-2019, акта приймання - передачі послуг від 10.12.2020, рахунку - фактури від 10.12.2020 № 112, платіжного доручення від 18.12.2020 № , банківської виписки від 18.12.2020, акта приймання - передачі послуг від 03.02.2022, рахунку - фактури від 15.12.2020 № 123 платіжного доручення від 30.12.2020 № , банківської виписки від 30.12.2020.

Відповідачем подано суду клопотання про відмову у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу та додаткові пояснення в яких зазначено про те, що визначена позивачем вартість послуг на правову допомогу не відповідає критеріям розумності, необхідності, співмірності, справедливості та становить надмірний тягар для відповідача. Також відповідач посилався на те, що зазначена в актах приймання - передачі послуг кількість та вартість годин є завищеними та необґрунтованими та до відповідних актів включено вартість послуг, які не були потрібні при розгляду даної справи. Крім того відповідач зазначив про те, що він є бюджетною установою та в воєнний час його видатки мінімізовані, з огляду на що він взагалі не спроможний нести витрати у розмірах заявлених позивачем.

Позивачем надано пояснення з приводе заперечень відповідача про відшкодування судових витрат в яких зазначено про те, що заявлені витрати - це фактично понесені позивачем витрати на ведення спірної справи за період майже два роки та є співмірними з ціною позову. Також позивач зазначив про те, що визначення гонорару та погодинних ставок визначається за погодженням сторін договору правової допомоги. Крім того позивач зазначив про те, що всі послуги надані відповідно до актів приймання - передачі послуг є частиною стратегії позивача та визначеного ним порядку ведення справи.

Щодо посилань позивача на те, що розмір гонорару встановлюється виключно за домовленістю сторін, що відповідає принципу свободи договору суд зазначає наступне..

У відповідності до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Суд звертає увагу на те, що зазначена норма права регулює цивільні правовідносини, що виникають між адвокатом та клієнтом. Положення статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлюють порядок обчислення розміру та умови виплати гонорару з метою врегулювання питань оплати клієнтом отриманих від адвоката послуг.

Натомість визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат між сторонами адміністративної справи здійснюється з урахуванням вимог, які містяться у статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України.

Критеріями, який враховується при визначенні розміру витрат на оплату послуг адвоката для цілей їх розподілу між розподілу між сторонами, є наявність доцільності надання юридичних послуг послуги та їх вплив на кінцевий результат розгляду справи, а також співмірність розміру таких витрат із часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг).

Дослідивши надані суду акти приймання - передачі послуг суд дійшов висновку про те, що значна частина зазначених в них послуг має аналогічний зміст та фактично мала буди надана при здійсненні підготовки позовної заяви, зокрема підготовка значної кількості додаткових пояснень з окремих питань відображених у позовній заяві, узагальнених пояснень та клопотань про долучення доказів. Також суд звертає увагу на те, що значна частина послуг вказаних в актах приймання - передачі послуг не мали безпосереднього значення для вирішення справи судом та за своєю суттю були лише реалізацією позивачем права на надання в черговий раз пояснень з питань які вже були висвітлені в документах попередньо долучених до матеріалів справи.

Суд погоджується з тим, що позивач та його представники мають право на реалізацію власної стратегії ведення справи, навіть якщо вона призводить до нагромадження значної кількості дублюючих один одного документів в матеріалах справи, водночас при цьому при визначенні вартості витрат на правову допомогу суд має виходи саме з доцільності надання відповідних послуг та їх значення для вирішення справи.

Водночас суд звертає увагу на те, що участь у судовому засіданні одночасно двох адвокатів не є необхідним елементом надання правової допомоги.

Крім того, під час прийняття додаткового рішення в даній справі в частині стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесених ним витрат на професійну правничу допомогу, серед усього іншого, суд враховує ціну позову в даній справі, складність предмета спору (доказування), тривалість витраченого часу на опрацювання всіх матеріалів справи.

У зв`язку з цим, враховуючи складність адміністративної справи та обсяг та зміст позовної заяви з доданими до неї документами, доцільність та обґрунтованість наданих правових послуг, визначення їх вартості, їх значення до вирішення справи, частковість задоволенні позовних вимог, а також клопотання відповідача про відмову у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу та додаткові пояснення, суд вважає, що позивачу за рахунок бюджетних асигнувань Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, як відокремленого підрозділу ДПС підлягають стягненню витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 60000,00 гривень.

Відповідно до частин третьої-п`ятої статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 139, 241, 243-246, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Грінтур-Екс" про ухвалення додаткового судового рішення щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

2. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Грінтур-Екс" (54001, м. Миколаїв, вул. Мала Морська, 25, кв. 24, ) за рахунок бюджетних асигнувань Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, як відокремленого підрозділу ДПС (65015, Одеська обл., м. Одеса, Пр. Шевченка, буд. 15/1, ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 60000 (шістдесят тисяч) гривень 00 копійок.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України. Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.П. Огурцов