Справа № 457/667/22
Суддя: Василюк Т. В.
Дата ухвалення: 2022-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 457/667/22
провадження №2-а/457/10/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2022 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі головуючої-судді Василюк Т.В.

з участю секретаря Кушнір М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Трускавці в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби у Львівській області про скасування рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Трускавецького міського суду Львівської області з адміністративним позовом до Головного управління Державної міграційної служби у Львівській області про скасування рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства.

Позов мотивований тим, що 09 серпня 2021 року, позивач ОСОБА_1 , громадянин російської федерації, прибув на територію України на запрошення своїх друзів з м. Трускавець та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з якою познайомився через соціальні мережі. В Україні він став проживати у своїх друзів за адресою: АДРЕСА_1 , на власні заощадження. Так як друзі запропонували йому залишитися працювати з ними, то наприкінці жовтня він звернувся до Трускавецького сектору Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області для оформлення відповідних документів для легального перебування на території України. У Трускавецькому секторі ГУ ДМС України у Львівській області йому повідомили, що для того, щоб він зміг залишитися в Україні йому необхідно мати тут родичів першого ступеню спорідненості або одружитися з громадянкою України. Так він став зустрічатися з ОСОБА_2 , яка вже довгий час не проживала з своїм чоловіком та запропонував їй одружитися. ОСОБА_2 погодилась і для того щоб вони змогли подати документи на укладення шлюбу, ОСОБА_3 ініціювала судовий процес із розірвання шлюбу з ОСОБА_4 у Дрогобицькому міськрайонному суді Львівської області (справа № 442/9364/21). Однак рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28.12.2021 року набрало законної сили 18.02.2022 року, і поки вони зібрали документи для подання заяви на реєстрацію шлюбу, війська рф вторглись на територію України. Кілька місяців органи реєстрації шлюбів з іноземцями не працювали, а з червня 2022 року вони постійно отримують відмови, так як він є громадянином країни окупанта. 02 серпня 2022 року до квартири на АДРЕСА_2 постукали працівники поліції, які стали вимагати в нього представити документи. Перевіривши його закордонний паспорт, вони забрали позивача у відділок поліції, де він надав пояснення. 09 серпня 2022 року йому зателефонували з Трускавецького сектору Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області і повідомили його, щоб він негайно прибув до них. У приміщенні даного сектору на АДРЕСА_3 , уповноважена посадова особа ОСОБА_5 склала протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МЛВ №001735, а саме ухилення ним, ОСОБА_1 , від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування. На підставі даного протоколу 09 серпня 2022 року уповноваженою особою Трускавецького сектору Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області Кузьменко І.Р. було складено постанову серії ПР МЛВ №001730 за ч. 1 ст. 203 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2601 грн. 00 коп. Окрім того даною посадовою особою 09.08.2022 року було прийнято рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства, згідно якого вирішено примусово повернути до країни походження або третьої країни громадянина російської федерації ОСОБА_1 та зобов`язати його покинути територію України у термін до 29.08.2022 року. Просив скасувати вищезазначене рішення.

02.09.2022 року від представника відповідача Головного управління державної міграційної служби України у Львівській області на адресу Трускавецького міського суду Львівської області надійшов Відзив на адміністративний позов, згідно з яким заперечує проти заявлених позовних вимог, оскільки особа не мала на момент складення постанови посвідки на проживання, перебувала в Україні нелегально, вважає винесену постанову такою, що відповідає вимогам чинного законодавства. Свої доводи обґрунтовує тим, що 30.07.2022 року на адресу Трускавецького сектору ГУ ДМС у Львівській області надійшов лист УСБУ у Львівській області відносно громадянина рф ОСОБА_1 уродженця та мешканця м. Москва російської федерації, внутрішній паспорт гр. рф 66 №0008888. виданий МВД 0163 від 21.02.2020 року. Встановлено, що вказаний іноземець перебуває на території України з серпня 2021 року без будь-яких документів, що дають право законно перебувати на території України, та тимчасово проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Також 02.08.2022 року адресу Трускавецького сектору ГУ ДМС у Львівській області надійшло обґрунтоване звернення ВП №2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області, згідно якого працівниками ДОП СГГ ВП №2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області 02.08.2022 року близько 08 год. 00 хв. в АДРЕСА_2 був виявлений гр. рф ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . який проживає на території України з порушенням правил перебування згідно ч. 1 ст. 203 КУпАП України. Дії громадянина російської федерації ОСОБА_1 , порушують законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, а саме встановлено, що вказаний іноземець, за час свого перебування на території України перевищив дозволений строк перебування на території України - більше 90 днів протягом 180 днів (а саме, нелегально перебував на території України з 09.11.2021 року згідно даних останнього штампу в паспорті про в`їзд на території України 09.08.2021 року), чим порушив п. 2 Порядку продовження строку перебування та проживання або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою КМУ № 150 від 15.02.2012. Вказаний іноземний громадянин ухилився від виїзду з України, подальші відмітки про продовження терміну перебування на території нашої держави в паспортному документі іноземця відсутні. 09.08.2022 року посадовою особою Трускавецького сектору ГУ ДМС у Львівській області, керуючись наказом МВС від 28.08.2013 № 825 «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення Державною міграційною службою України», був складений протокол про адміністративне правопорушення № ПР МЛВ 001735 відносно громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за скоєння адміністративного правопорушення, а саме ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, за що передбачена відповідальність відповідно до ч.1 ст. 203 КУпАП, та винесено постанову про накладання адміністративного стягнення № ПН МЛВ 001730 від 09.08.2022 року, якою на ОСОБА_1 накладено штраф в розмір 2601, 00 грн. З протоколом про адміністративне правопорушення та постановою про накладення адміністративного стягнення позивач був ознайомлений, не заперечував, про що свідчить його особистий підпис в цих документах. Крім того в протоколі зафіксовано пояснення стосовно вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а саме «перевищив дозволений строк перебування на території України з особистих обставин». Жодних заяв від правопорушника під час складання протоколу та розгляду справи з подальшим винесенням постанови, не надходило. Згода позивача з прийнятими відносно нього рішенням посвідчується його власноручними підписами в усіх зазначених документах, які оформлялися з його участю. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо громадянина російської федерації ОСОБА_1 , було ознайомлено, з його правами, а також роз`яснено обов`язки. Факт роз`яснення прав та обов`язків підтверджується наявністю па другому аркуші протоколу власноручного підпису позивача. Тому просила відмовити у задоволенні позову.

Представник позивача, в судовому засіданні пояснила, що в повному обсязі підтримує заявлені вимоги, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

Позивач в судовому засіданні пояснив, що в серпні 2021 року приїхав в Україну на запрошення друзів, познайомився з ОСОБА_2 , зустрічався з нею та має намір одружитися. Також пояснив, що хотів би залишитися проживати та працювати в Україні, однак не боїться повертатись в країну походження.

Представник відповідача у судовому засіданні вважала позов безпідставним та не обґрунтованим. Тому просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що вони з ОСОБА_1 зустрічаються близько року, познайомились в парку м. Трускавець у вересні 2021 року. Планують одружитися. В квітні 2022 року позивач зробив їй пропозицію одруження, вона в телефонному режимі цікавилась щодо можливості реєстрації шлюбу, проте їй було повідомлено реєстрації шлюбу з позивачем є неможливою, оскільки він є громадянином країни агресора. А також зазначила, що з ОСОБА_1 усно звертались до органів міграційної служби у м. Дрогобич, щодо можливості офіційного перебування позивача на території України.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 288 КАС України, адміністративні справи, визначені цією статтею, розглядаються судом за обов`язкової участі сторін у десятиденний строк з дня подання позовної заяви.

Суд, заслухавши учасників справи та дослідивши письмові докази, доходить наступних висновків.

Судом встановлено, що 09.08.2022 уповноваженою посадовою особою Головного управління Державної міграційної служби у Львівській області складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203 КУпАП, а саме: 09.08.2022 о 11 год. 57 хв. за адресою: АДРЕСА_3 , встановлено факт порушення правил перебування в Україні громадянином рф ОСОБА_1 , а саме: ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування в Україні, який в`їхав на територію України 09.08.2021 року та не звернувся із заявою щодо продовження терміну перебування в Україні в установленому порядку.

09.08.2022 року уповноваженою посадовою особою Головного управління Державної міграційної служби України в Львівській області Кузьменко І.Р. винесена постанова про накладення адміністративного стягнення за фактом порушення правил перебування в Україні громадянина рф ОСОБА_1 , а саме: ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування в Україні, який в`їхав на територію України 09.08.2021 року та не звернувся із заявою щодо продовження терміну перебування в Україні в установленому порядку. Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203 КУпАП, та накладене стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2601 грн. 00 коп. ОСОБА_1 отримав дану постанову, що підтверджується його підписом.

09.08.2022 року, головним спеціалістом Трускавецького сектору ГУДМС України в Львівській області Кузьменко І.Р. прийняте Рішення про: примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства, громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та зобов`язання його покинути територію України у термін до 29.08.2022 року. Вказаним рішенням встановлено, що 09.08.2022 року у м. Трускавець виявлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який порушив правила перебування в Україні, а саме: ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування в Україні. Перевіркою було встановлено, що ОСОБА_1 в`їхав в Україну 09.08.2021 року по паспортному документу громадянина російської федерації, виданому 21.02.2020 року, терміном дії до 21.02.2025 року. Дане рішення прийняте на підставі звернення ВП № 2 Дрогобицького РВП ГУНП в Львівській області щодо громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також, судом встановлено, що до органів ДМС України із заявою про продовження строку перебування в Україні та про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту не звертався, документального підтвердження підстав для подальшого перебування в Україні та документів на право проживання в Україні ОСОБА_1 не надав. Також обставини, які б заборонили примусово повернути його з України, визначені ч. 8 ст. 26, ч. 1 ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та п. 8 розділу І Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої спільним наказом МВС України, Адміністрацією Державної прикордонної служби України та Служби Безпеки України від 23.04.2012 року, відсутні.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч. 1 ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 14 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну з метою возз`єднання сім`ї з особами, які є громадянами України, або під час перебування на законних підставах на території України у випадках, зазначених у частинах третій-тринадцятій цієї статті, уклали шлюб з громадянами України та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період до отримання посвідки на постійне проживання чи набуття громадянства України.

Пунктом 2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 року № 150 передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території: 1) протягом наданого візою дозволу в межах строку дії візи в разі в`їзду осіб без громадянства чи іноземців, які є громадянами держав з візовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України; 2) не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України. Порядок обчислення зазначеного строку встановлюється МВС; 3) на період дії візи, але не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду за візою, оформленою до 11 вересня 2011 року.

Судом встановлено, що підставою прийняття оскаржуваного рішення стало перевищення позивачем строку перебування на території України, що має становити 90 днів протягом 180 днів.

Щодо посилання ОСОБА_1 на ті обставини, що на його усні звернення до співробітників Трускавецького сектору Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області для оформлення відповідних документів, для того щоб він мав змогу легально проживати в Україні, співробітниками Трускавецького сектору Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області йому пояснили, що для оформлення даних документів йому потрібно мати в Україні родичів першого ступеню споріднення, або одружитися із громадянкою України. Так він запропонував одружитися ОСОБА_2 , проте коли вони зібрали відповідні документи для реєстрації шлюбу, війська рф вторглись на територію України, у зв`язку з цим органи реєстрації шлюбів з іноземцями не працювали, такі доводи не заслуговують уваги, оскільки жодним належним, допустимим та достатнім доказом не підтверджено такі звернення до відповідних органів. Тобто, позивач фактично без належних на те законних підстав протягом тривалого часу перебуває на території України, з заявою про продовження терміну перебування в Україні в установленому порядку до компетентних органів не звертався. Доказів, які б підтверджували обставини, настання яких передбачає застосування положень частини першої ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» позивачем не надано. Також, відсутні підстави стверджувати, що відповідач підпадає під захист ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_1 порушив правила перебування в Україні, а саме: ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування в Україні з листопада 2021 року, проживає без документів на право проживання в Україні, що підтверджується матеріалами справи та не оспорюється самим позивачем.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналізуючи підстави прийняття такого рішення, суд також звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Порядок дій посадових осіб територіальних органів, територіальних підрозділів Державної міграційної служби України під час прийняття рішень про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства (далі - іноземців), їх документування та здійснення заходів з безпосереднього примусового повернення та примусового видворення за межі України визначає Інструкція про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23 квітня 2012 року №353/271/150(далі - Інструкція).

Згідно з пунктами 4, 5 розділу І Інструкції іноземці можуть бути примусово повернуті до країни походження чи третьої країни на підставі рішення органу ДМС або органу охорони державного кордону, або органу СБУ про примусове повернення чи примусово видворені на підставі винесеної за позовом цих органів/підрозділів постанови адміністративного суду про примусове видворення. Підставами для прийняття рішення про примусове повернення іноземців до країни походження або третьої країни є: дії, що порушують законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства; дії, що суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку; якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України; затримання іноземців органами охорони державного кордону у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України.

З огляду на вищезазначені обставини, встановлені судом, вказане рішення Головного спеціаліста Трускавецького сектору ГУДМС України в Львівській області є законним та обґрунтованим, а тому в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Слід також зазначити, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення(справа «Серявін та інші проти України» рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2010 року )»(Постанови КЦС ВС від 07.10.2020 року у справі № 465/3586/17, від 08.10.2020 у справі № 712/22134/12, від 05.10.2020 у справі № 347/637/18, від 27.10.2020 у справі №243/11349/18).

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 76 ,77, 241-246, 250-251 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

У задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби у Львівській області про скасування рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому копію рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Державної міграційної служби у Львівській області, юридична адреса: вул. Січових Стрільців, 11, м. Львів, .

Повний текст рішення складено 08 вересня 2022 року.

Суддя: Т. В. Василюк