Справа № 420/1363/21
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2022-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/1363/21
Головуючий в 1 інстанції: Харченко Ю.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Шляхтицького О.І.,

суддів: Семенюка Г.В., Домусчі С.Д.,

секретар Насарая А.В.,

за участю: представника апелянта Голодняк Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.06.2021 по справі № 420/1363/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВІ БІЗНЕС ПОГЛЯДИ" до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 07.08.2020,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У лютому 2021 року ТОВ "НОВІ БІЗНЕС ПОГЛЯДИ" звернулось з вищевказаним адміністративним позовом, у якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби № від 07.08.2020.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що податкове повідомлення-рішення № , є безпідставним, незаконним, та таким, що порушує права та інтереси позивача, оскільки у акті про результати камеральної перевірки № 126/28-10-53-09/34980457/22 від 01.07.2020, на підставі якого було видане спірне податкове повідомлення-рішення, в якості підстави для нарахування штрафу зазначено прострочення позивачем сплати грошового зобов`язання в повному обсязі, строк на оплату якого відрахований відповідачем з 28 січня 2020 року дати, в яку в інтегрованій картці платника Товариства проведено операцію «Поновлено в поточному році виключених в минулих роках О.П. та ШС за рішенням суду» за податковим повідомленням-рішенням № від 01.06.2016. Водночас, у акті не міститься жодного обґрунтування використання 28.01.2020 в якості строку для сплати грошового зобов`язання. Натомість, позивач стверджує, що строк для сплати грошового зобов`язання ТОВ «Нові бізнес погляди» зі сплати податку на прибуток іноземних юридичних осіб в розмірі 2 889 846,62 грн за основним платежем та штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 2 003 668,53 грн, визначений ПК України, сплинув 11.02.2017. Згідно з положеннями статей 102 і 114 ПК України, граничний термін застосування штрафних санкцій за прострочення сплати грошового зобов`язання складає 1095 днів, що мають відраховуватись, починаючи з дня, що настає за останнім днем граничного строку сплати грошових зобов`язань, яким є 12 лютого 2017 року, без врахування дати фактичної сплати грошового зобов`язання.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, надав до суду першої інстанції відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що обов`язковою умовою для застосування до платника податку штрафу на підставі ст. 126 ПК України є сплата грошового зобов`язання або факт погашення податкового боргу, тобто штраф нараховується платнику податків при сплаті податкового боргу на сплачену суму і враховуючи період фактичного існування податкового боргу. Тобто, застосовувати зазначений штраф податковий орган може тільки після того, як податковий борг буде сплачено, а тому строк давності в 1095 днів повинен відліковуватися не з моменту спливу останнього дня граничного строку сплати податкового зобов`язання, а з моменту, коли борг буде сплачено. Таким чином, застосування штрафних санкцій, визначених у ППР від 07.08.2020 № , проведено у терміни, визначені ст. 102 ПК України, а саме протягом 1095 днів, починаючи з дня, що настає за днем фактичної сплати грошових зобов`язань.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 07 червня 2021 року позов задовольнив.

Визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників Державної податкової служби № від 07.08.2020.

Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань з Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (65015, м. Одеса, просп. Шевченка, 15/1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Нові бізнес погляди(67571, Одеська область, Комінтернівський район, с. Фонтанка, Багатофункціональний торгівельно-виставковий-офісний комплекс Рів`єра, ) судові витрати по сплаті судового збору у загальному розмірі 3433 (три тисячі чотириста тридцять три) грн. 29 коп

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, Південне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків подало апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:

- суд першої інстанції не врахував, що початок перебігу строку давності застосування штрафів за несвоєчасну сплату грошового зобов`язання згідно зі статтею 102 ПК України починається з дня, що настає за днем фактичної сплати такого зобов`язання;

- суд першої інстанції проігнорував, що податковим законодавством встановлено обов`язок контролюючого органу здійснювати зарахування коштів, що сплачує платник податків, в першу чергу в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення не залежно від напряму сплати, визначеного платником податків. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.06.2018 по справі№ 821/1750/17.

- суд першої інстанції не у повній мірі з`ясував обставини справи, що призвело до не правильного вирішення справи по суті.

Обставини справи.

Суд першої інстанції встановив, що Державною податковою інспекцією у Комінтернівському районі Головного управління ДФС в Одеській області, у зв`язку з виявленням під час проведення камеральної перевірки податкової звітності з податку на прибуток уточнюючої декларації з податку на прибуток підприємства за 2015 рік, з додатками, було прийнято податкове повідомлення-рішення № від 01.06.2016, яким позивачу визначено грошове зобов`язання з податку на прибуток іноземних юридичних осіб у розмірі 2 889 846,62 грн за основним платежем та застосовані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 2 003 668,53 грн.

ТОВ Нові бізнес погляди, не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням, оскаржило його у судовому порядку, в результаті чого Одеський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 01.02.20217 у справі № 815/3092/16 відмовив позивачу в задоволенні апеляційної скарги, залишивши в силі постанову Одеського окружного адміністративного суду від 31.10.2016.

Позивачем була сплачена сума нарахованого грошового зобов`язання з податку на прибуток іноземних юридичних осіб у розмірі 2 889 846,62 грн 30.05.2016. 31 січня 2020 року доплачено 285 191,06 грн для погашення суми податку. 31 січня 2020 року сплачено суму штрафу в розмірі 2 003 668,53 грн та 879 970,17 грн пені.

01.07.2020 Офісом великих платників податків ДПС проведено камеральну перевірку, внаслідок котрої складено Акт про результати камеральної перевірки № 126/28-10-53-09/34980457/22 від 01.07.2020, та 07.08.2020 на підставі означеного Акта перевірки контролюючим органом винесено оскаржуване податкове-повідомлення-рішення № , з огляду на те, що позивачем прострочено сплату грошового зобов`язання в повному обсязі, строк на оплату якого відраховано відповідачем з 28.01.2020 дати, яку в інтегрованій картці платника позивача проведено операцію Поновлено в поточному році виключених в минулих роках О.П. та ШС за рішенням суду за податковим повідомленням-рішенням № від 01.06.2016.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що помилковою є позиція податкового органу щодо необхідності застосування штрафу лише у випадку коли податковий борг буде сплачено, та відповідно строк давності в 1095 днів повинен відраховуватися не з моменту спливу останнього для граничного строку сплати податкового зобов`язання, а з моменту фактичної сплати боргу, оскільки означена позиція контролюючого органу прямо суперечить вимогам пункту 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, Податкового кодексу України.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно підпункту 14.1.39. пункту 14.1 статті 14 ПК України - грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Підпунктом 14.1.156. пункту 14.1 статті 14 ПК України унормовано, що податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України;.

Відповідно підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

За правилами підпункту 14.1.265 пункту 14.1 статті 14 ПК України штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з осіб, що вчинили податкове правопорушення або порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Пунктами 100.1. та 100.2. статті 100 ПК України передбачено, що розстроченням, відстроченням грошових зобов`язань або податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов`язань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру пені, визначеному пунктом 129.4 статті 129 цього Кодексу.

Платник податків має право звернутися до контролюючого органу із заявою про розстрочення та відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу. Платник податків, який звертається до контролюючого органу із заявою про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань, вважається таким, що узгодив суму такого грошового зобов`язання.

Передумовою нарахування штрафних санкцій з підстав, визначених пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України, є несплата платником податків суми узгодженого податкового зобов`язання у встановлені законом строки.

Граничні строки застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платників податків відповідають строкам давності для нарахування податкових зобов`язань, визначених ст. 102 Податкового кодексу.

За правилами пункту 102.1 статті 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Тобто, положенням наведеної норми податкового законодавства чітко визначено, що контролюючий орган має право самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань.

Враховуючи, що граничні строки застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платників податків відповідають строкам давності для нарахування податкових зобов`язань, визначеним статтею 102 ПК України, відповідно штрафні санкції можуть бути застосовані в межах 1095 днів, з дня, що настає за останнім днем граничного строку сплати грошових зобов`язань.

Аналогічного висновку щодо тлумачення наведених законодавчих норм дійшов і Верховний Суд у постановах від 05 липня 2019 року у справі № 820/11541/13-а (касаційне провадження № К/9901/4268/18), від 13 листопада 2020 року у справі № 826/11626/15.

У справі, яка розглядається, граничний строк для застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення строків сплати узгоджених сум грошового (податкового) зобов`язання зі сплати податку на прибуток іноземних юридичних осіб в розмірі 2 889 846,62 грн за основним платежем та штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 2 003 668,53 грн має обчислюватись з дня наступного за днем набрання законної сили рішенням у справі № 815/3092/16, тобто з 02.02.2017.

Натомість оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято відповідачем після закінчення граничного строку для застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за відповідне порушення, який складає 1095 днів, а саме 07.08.2020.

Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Апеляційний суд, як і суд першої інстанції зазначає, що посилання відповідача на будь-які інші дати для початку відліку строку для визначення суми грошового зобов`язання щодо сплати позивачем штрафу згідно з п. 126.1. ст.126 ПК України, аніж дати, від яких такі строки мають відраховуватись відповідно до пункту 102.1 ст. 102 ПК України, є безпідставними, та такими, що не ґрунтуються на положеннях чинного податкового законодавства.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та визнання протиправним, та скасування податкового повідомлення-рішення № від 07.08.2020, оскільки нарахування грошового зобов`язання здійснено контролюючим органом поза межами граничного 1095-денного строку, визначеного положеннями ст. 102 Податкового кодексу України.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході розгляду справи позивач довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач не надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Доводи апеляційної скарги.

Посилання апелянта на те, що початок перебігу строку давності застосування штрафів за несвоєчасну сплату грошового зобов`язання згідно зі статтею 102 ПК України починається з дня, що настає за днем фактичної сплати такого зобов`язання є безпідставним та спростовується численню практикою Верховного Суду щодо тлумачення норми пункту 102.1 статті 102 ПК України, а саме у постановах Верховного Суду від 10.05.2018 у справі № 820/3544/17 , від 29.01.2019 у справі № 820/495/18, від 05.07.2019 у справі № 820/11541/13-а, від 16.04.2019 у справі № 808/8881/13-а , від 13 листопада 2020 року у справі № 826/11626/15.

Оцінюючи наведені апелянтом аргументи, що суд першої інстанції проігнорував, встановлення податковим законодавством обов`язку контролюючого органу здійснювати зарахування коштів, що сплачує платник податків, в першу чергу в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення не залежно від напряму сплати, визначеного платником податків, із посиланням на постанову Верховного Суду від 05.06.2018 по справі№ 821/1750/17, колегія суддів наголошує, що питання строків зарахування коштів в погашення боргу та строків застосування штрафних санкцій в зазначеному рішення не вирішувалось, а тому висновки викладені у зазначеній справі не можуть бути враховані.

Доводи та міркування апелянта, викладені в апеляційній скарзі щодо не повного з`ясування судом першої інстанції обставини справи не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи, а тому не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Інші доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині постанови, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Отже, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "НОВІ БІЗНЕС ПОГЛЯДИ" є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.06.2021 по справі № 420/1363/21 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Дата складення та підписання повного тексту судового рішення 07 вересня 2022 року.

Головуючий суддя Шляхтицький О.І.
Судді Семенюк Г.В. Домусчі С.Д.