Справа № 640/12414/22
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2022-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

30 серпня 2022 року м. Київ № 640/12414/22

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Кармазін О.А., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

ОСОБА_1
до Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України
про визнання протиправними лій та зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) звернувся до суду з позовом до Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (03110, м. Київ, вул. Солом`янська, 13, код ЄДР: 34620942), в якому просить суд:

1) визнати протиправним несвоєчасний розгляд рапорту про поліпшення житлових умов, поданого ОСОБА_1 від 25.05.2020;

2) зобов`язати Центральну житлово-побутова комісія Держспецзв`язку винести рішення щодо питання постановки ОСОБА_1 на квартирний облік за місцем роботи, так як ОСОБА_1 потребує поліпшення житлових умов.

Підставою для звернення до суду з даним позовом є, на думку позивача, несвоєчасний розгляд відповідачем рапорту позивача про поліпшення житлових умов.

До суду з вказаною позовною заявою позивач звернувся 08.08.2022.

Ухвалою судді від 15.08.2022 позовну заяву залишено без руху.

Так, залишаючи позовну заяву без руху суддею була звернута увага позивача на те, що в порушення вимог п. 2 ч. 5 та ч. 6 ст. 160 КАС України у позовній заяві не зазначено реєстраційного номеру облікової картки платника податків - представника позивача.

Крім того, було зазначено про те, що відповідно до ч. 1 ст. 161 КАС України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Також вказаною ухвалою від 15.08.2022 причини пропуску строку звернення до суду, що викладені у клопотанні про поновлення строку звернення до суду, визнані неповажними та зазначено про пропуск позивачем строку звернення до суду з даним позовом.

Копія вказаної ухвали була надіслана на електрону адресу представника позивача та отримана 16.08.2022.

26.08.2022 канцелярією суду зареєстрована заява, підписана позивачем та його представником, в якій зазначено, що на виконання ухвали суду від 15.08.2022 по справі № 640/12414/22 за позовом ОСОБА_1 до Адміністрація Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України про визнання протиправними бездіяльності юридичної особи та зобов`язання вчинити певні дії надано електронний ордер, який містить усі необхідні дані. Надана копія договору та завірені копії адвокатського посвідчення та свідоцтва на право заняття адвокатською діяльністю.

При цьому, у заяві на усунення недоліків зазначено, що при необхідності адвокат ознайомить суддю з особистими документами - оригіналом облікової картки платника податків.

Крім того, у вказаній заяві зазначено, що на усунення недоліків надається копія позовної заяви з доданими до неї документами відповідно до кількості учасників справи.

Щодо строку звернення до суду то позивач та представник позивача зазначили, що в ухвалі від 15.08.2022 суд досить чітко роз`яснив права та виклав підставу, відповідно до якої вважає неповажними причини пропуску. Однак додають, що позивач наразі не отримав відповідь на поданий рапорт від 25.06.2020. Тобто, зазначають, що позивач жодного документу про розгляд, відмову, постановку на облік осіб, що потребують поліпшення житлових умов, немає. У зв`язку з цим представник позивача подала запит до Адміністрація Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 23.08.2022 про надання відомостей про стан розгляду рапорту. Відповідач неодноразово мав можливість повідомити позивача про стан розгляду рапорту, поданого відповідно до закону, але не зробив цього. Дані про стан розгляду рапорту не є конфіденційними, або документами під грифом «для службового користування».

Тобто, на думку заявників, пропуску строку взагалі за умовчуванням наразі немає, так як позивач не отримав відповіді. Якщо відповідь відповідачем не буде надана, позивач вимушений буде просити суд в судовому порядку витребувати рішення по поданому рапорту.

Відтак, позивач та представник позивача просять суд відкрити провадження за позовною заявою.

Між тим, по-перше, суд звертає увагу на те, що представником позивача в порушення вимог ч. 6 ст. 160 КАС України (з урахуванням п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України) так і не зазначено реєстраційного номеру облікової картки платника податків - представника позивача - Шумейко Ольги Василівни, з огляду на що вимоги ухвали судді від 15.08.2022 про залишення позовної заяви в цій частині не виконані.

По-друге, ні позивачем, ні його представником так і не надано заяви із зазначенням інших поважних причин пропуску строку звернення до суду із наданням доказів поважності причин такого пропуску.

Посилання заявників у заяві на усунення недоліків позовної заяви щодо того, що строк звернення до суду з даним позовом не пропущений, оскільки адвокат лише 23.08.2022 звернувся до відповідача із адвокатським запитом, в якому адвокат просила відповідача надати відповідь стосовно стану розгляду поданого 25.06.2020 рапорту ОСОБА_1 про зарахування позивача на квартирний облік, є помилковим, оскільки позивач звертається до суду саме з вимогами щодо визнання протиправним несвоєчасний розгляд рапорту про поліпшення житлових умов, поданого ОСОБА_1 від 25.05.2020. При цьому, звертаючись до суду з даним позовом позивачем вже було подано заяву про поновлення строку звернення до суду з даним позовом.

Подаючи таку заяву, як позивач, так і його представник усвідомлювали пропуск строку звернення до суду з даним позовом, що і слугувало підставою для подання такої заяви, причини пропуску строку щодо якої, суд ухвалою від 15.08.2022 про залишення позовної заяви без руху, визначав неповажними, та у відповідності до ч. 1 ст. 123 КАС України зобов`язав позивача вказати інші підстави для поновлення такого строку.

Варто зауважити, що строк звернення до суду обраховується не з моменту звернення адвоката з адвокатським запитом до відповідача та отриманням відповіді на нього, або ж листування з цього приводу, а саме - з дня коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод та інтересів, відтак, періодичність звернення адвоката з адвокатськими запитами та отримання відповіді на них не змінює правил обрахунку строків звернення до суду, визначених ст. 122 КАС України.

Слід повторно зазначити, що згідно з ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно з ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

За приписами ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

З наведених положень КАС України вбачається, що у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення та розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Як вже було зазначено вище предметом даного спору є несвоєчасний розгляд Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України рапорту про поліпшення житлових умов, поданого ОСОБА_1 від 25.05.2020.

Натомість до суду з даним позовом позивач звернувся лише 08.08.2022.

Як зазначає сам позивач та його представник, у будь-якому випадку рапорт має бути розглянутий не пізніше місяця з дня його подання (стор. 3 позову).

Між тим, як з урахуванням наведеного, так і з урахуванням положень п. 11 розділу ІІ Інструкції про організацію забезпечення житловими приміщеннями особового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України і членів їх сімей, затвердженої наказом № 3 від 05.01.2016 (щодо періодичності засідань комісії), а також з урахуванням абзацу четвертого п. 20 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою від 11 грудня 1984 р. № 470 (щодо прийняття рішення у місячний строк), позивач звернувся до суду поза межами місячного строку звернення до суду, передбаченого ч. 5 ст. 122 КАС України, який розпочав свій відлік через місяць після подання рапорту.

В контексті наведеного слід зазначити, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, а також однією із гарантій дотримання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому, положення «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке прийнято рішення або вчинені дії.

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Доказами того, що особа знала про можливе порушення своїх прав є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

У справах «Стаббігс та інші проти Великобританії» та «Девеер проти Бельгії» Європейський суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 28.03.2006 у справі «Мельник проти України» зазначив, що правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності.

Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Суддя звертає увагу позивача на те, що дотримання строку звернення до суду, не є формальним ставленням суду до учасників справи. Ігнорування або неправильне застосування строків звернення до суду, призведе до порушення принципу правової визначеності, як складової верховенства права та, відповідно не забезпечення належного відправлення правосуддя.

При цьому, відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Завданням адміністративного судочинства, згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Статтею 5 КАС України встановлено право на судовий захист і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Так, Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Утвердження правової держави відповідно до приписів статті 1, другого речення частини третьої статті 8, статті 55 Основного Закону України полягає, зокрема, у гарантуванні кожному судового захисту прав і свобод, а також у запровадженні механізму такого захисту.

Відносини, що виникають між фізичною чи юридичною особою і представниками органів влади під час здійснення ними владних повноважень, є публічно-правовими і поділяються, зокрема, на правовідносини у сфері управлінської діяльності та правовідносини у сфері охорони прав і свобод людини і громадянина, а також суспільства від злочинних посягань. Діяльність органів влади, у тому числі судів, щодо вирішення спорів, які виникають у публічно-правових відносинах, регламентується відповідними правовими актами.

Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України, статей 2, 5 КАС України.

У справі за конституційним поданням щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) Конституційний Суд України в Рішенні від 1 грудня 2004 року № 18-рп/2004 дав визначення поняттю «охоронюваний законом інтерес», який вживається в ряді законів України, у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «право» (інтерес у вузькому розумінні цього слова), який розуміє як правовий феномен, що: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Поняття «охоронюваний законом інтерес» у всіх випадках вживання його у законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «право» має один і той же зміст.

При цьому, порушення прав, свобод чи інтересів особи - це фактичний наслідок протиправного рішення, дії чи бездіяльності конкретної особи (або осіб) щодо неї.

Слід наголосити, що принципом адміністративного судочинства є верховенство права, тоді як пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо захисту його прав та обов`язків. У такій формі в цьому пункті втілено «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження в суді за адміністративним позовом, однак це право не є абсолютним та може бути реалізовано лише у тому випадку, коли особою, яка звертається до суду, дотримано певні норма національного законодавства в частині вимог, передбачених для подання позовної заяви, у тому числі щодо дотримання учасником строку, визначеного національним законодавством для звернення до суду, що свідчить про забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, як складової верховенства права.

Суддя звертає увагу позивача на те, що строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому, правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. У разі порушення такого строку та недотримання принципу юридичної визначеності зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що такий строк звернення до суду може бути обмеженим.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Таким чином, зважаючи на невиконання ухвали судді від 15.08.2022 у повному обсязі (не зазначено р.н.о.к.п.п. - представника), а також ненадання заяви із зазначенням інших поважних причин пропуску строку звернення до суду, відсутність інших причин пропуску строку звернення до суду, суддя приходить до висновку про повернення позовної заяви заявнику.

Згідно з п. п. 1 та 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява також повертається позивачеві якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк та у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу. Відтак позовна заява підлягає поверненню позивачу.

Керуючись ст. 123, п.п. 1 та 9 ч. 4 ст. 169 КАС України, суддя , -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву повернути позивачу.

2. Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка подала позовну заяву. Копія позовної заяви залишається в суді.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 КАС України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Днем вручення процесуальних документів в електронній формі є день отримання судом повідомлення про доставлення документів на офіційну електронну адресу особи (п. 2 ч. 6 ст. 251 КАСУ), якою є (п. 5.8. Положення про ЄСІТС від 17 серпня 2021 року N 1845/0/15-21): сервіс Електронного кабінету ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів або адреса електронної пошти, з якої надійшли до суду документи, засвідчені кваліфікованим електронним підписом (п. 111 «Перехідні положення»).

Відповідно до ч. 7 ст. 169 КАС України ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено в порядку, передбаченому ст. ст. 292 - 297 КАС України. .

Відповідно до приписів статті 297 КАС України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.А. Кармазін