Справа № 344/9788/22
Суддя: Бабій О. М.
Дата ухвалення: 2022-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/9788/22
Провадження № 2-а/344/151/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Бабій О.М.,

секретаря Підхомної Н.М.,

за участі позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Грінченка Д.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАР № 5699712 від 02.08.2022 року,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з наведеним адміністративним позовом, посилаючись на те, що постановою серії ЕАР № 5699712 від 02.08.2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, він визнаний винним в тому, що 02 серпня 2022 року о 18 год. 13 хв., керуючи автомобілем обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутим ременем безпеки, чим порушив п. 2.3.в Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України). У зв`язку із чим на нього накладено штраф у розмірі 510 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП. Вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, оскільки жодних доказів представником поліції при розгляді справи надано не було. Вказує, що спочатку йому було інкриміновано порушення правил дорожнього руху, щодо здійснення руху по смугах. Постанова винесена протиправно, оскільки на камеру не було зафіксовано факту, що він здійснював рух з не пристебнутим ременем безпеки, фото здійснено після зупинки транспортного засобу, а отже позивач вже не керував транспортним засобом. Тобто, його автомобіль був припаркованим та стояв на місці без руху

Згідно відзиву на позовну заяву представник відповідача позов не визнав з підстав дотримання поліцейським вимог КУпАП при фіксації перевищення швидкості руху, а також процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення. Вказує, що відповідач виявивши порушення позивачем вимог знаку 5.16 ПДР зобов`язав останнього зупинитись, під час зупинки тз, поліцейський помітив, що позивач не пристебнутий ременем безпеки. Вказав, що відео з нагрудної камери відео реєстратора долучено до матеріалів справи, на ньому зафіксовано момент зупинки автомобіля яким керував позивач, де чітко видно, що останній здійснюючи рух не був пристібнутим ременем безпеки.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав з мотивів наведених у ньому.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, з підстав дотримання поліцейським вимог чинного законодавства при притягненні позивача до адміністративної відповідальності.

Заслухавши пояснення позивача, думку представника відповідача, оглянувши відеозапис з нагрудної камери патрульного поліцейського, дослідивши матеріали адміністративного позову, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Згідно оскаржуваної постанови серії ЕАР № 5699712 від 02.08.2022 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі, інспектором 2 роти Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Хмельовим Богданом Геннадійовичем встановлено, що 02 серпня 2022 року о 18 год. 13 хв., ОСОБА_1 керуючи автомобілем обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристібнутим ременем безпеки, чим порушив п. 2.3.в Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України). У зв`язку з чим його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Відповідно до статті 222 КУпАП України органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку,правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Даючи правову оцінку доводам позивача щодо правомірності винесення оскаржуваної постанови, суд враховує наступне.

В матеріалах справи наявний відеозапис з нагрудної камери відео реєстратора інспектора.

З пояснень позивача вбачається, що позивач не визнає свою вину в скоєнні адміністративного правопорушення та стверджує, що він не рухався із не пристебнутим ременем безпеки, а відстібнув його безпосередньо перед початком розгляду справи і його автомобіль був зупиненим, тобто стояв на місці без руху.

Відповідно ст.62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 251 КУпАП, передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ч. 1ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 1ст. 72 КАС, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, поясненнями свідків.

Згідно ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно п. 2 розділу ІІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 07 листопада 2015 року за № 1395, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, в тому числі, статтею 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

В свою чергу суд вважає, що відео з місця правопорушення, надане до суду стороною відповідача, повно та достеменно підтверджує доводи, викладені у відзиві до позову та є беззаперечними доказами протиправних дій ОСОБА_1 та порушення ним правил дорожнього руху.

Як вбачається з відеозапису з нагрудної камери інспектора, який міститься на оптичному диску, позивач дійсно керував транспортним засобом із не пристебнутим ременем безпеки. Зокрема, з відеозапису вбачається, що в момент зупинки транспортного засобу ремінь безпеки пристебнутий позаду водія, що є порушенням ПДР України та створює небезпеку для водія при експлуатації транспортного засобу. Позивач фізично не зміг би відстебнути ремінь безпеки в момент зупинки автомобіля та пристебнути його позаду себе. Інспектор підійшов до автомобіля позивач в той момент коли водій якраз закінчував паркувати автомобіль, з відеозапису не вбачається, що в цей момент позивач відстібає ремінь безпеки.

За таких обставин, суд вважає, що відповідачем надано докази вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП.

Як вбачається, зі змісту ст. 251 КУпАП та ч. 1ст. 72 КАС України, доказами в зазначеній справі є будь - які фактичні дані, на основі яких компетентним органом (посадовою особою) / судом встановлюється наявність чи відсутність обставин, що мають значення для справи, в тому числі винність особи, обставини, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ч. 1 ст. 73 КАС України слідує, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. З матеріалів справи вбачається, що предметом доказування у даній справі є протиправність постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення позивачем адміністративного правопорушення та її скасування.

Пояснення позивача про правомірність його дій спростовуються наведеними вище нормами ПДР України, та дослідженими судом доказами у справі, зокрема наданою відеофіксацією події адміністративного правопорушення, якою підтверджується порушення водієм правил дорожнього руху та спростовуються зазначені в позовній заяві обставини. Позивач жодних переконливих доказів своєї невинуватості як на місці вчинення правопорушення так і під час судового розгляду не надав.

Тому, доводи позивача є безпідставними, обґрунтовані виключно посиланням на формальні підстави для скасування спірної постанови, проте не підтверджені жодним належним і допустимим доказом.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 вказаного Закону поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Також згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі "O'Halloran and Francis v. the United Kingdom" будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Отже, водій при керуванні автомобілем зобов`язаний в першу чергу дотримуватись вимог ПДР України.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний, має право прийняти одне з передбачених ч. 3ст. 286 КАС України рішення.

Так, частиною 3 ст. 286 КАС України передбачено вичерпний перелік рішень які має право прийняти місцевий загальний суд як адміністративний за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст. 122,222,251,283,288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст.2,8,9,72-77,78,205,241-246,250,286 Кодексу адміністративного судочинства України,суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАР № 5699712 від 02.08.2022 року відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області.

Повний текст рішення складено, проголошено та підписано 07 вересня 2022 року.

Суддя Бабій О.М.