Справа № 640/2489/21
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2022-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/2489/21 Суддя (судді) першої інстанції: Катющенко В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Беспалова О. О.
суддів: Парінова А. Б., Ключковича В. Ю.
за участю секретаря: Рожок В. В.

позивача ОСОБА_1 , представників відповідачів Гецко Н. М., Костицької С. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 лютого 2022 року (місце ухвалення: місто Київ, час ухвалення: не зазначений, дата складання повного тексту: 13.05.2022) у справі за позовом ОСОБА_1 до Рахункової палати України про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 звернулись до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, у якому просять суд:

- визнати протиправним та скасувати висновок, затверджений наказом Секретаря Рахункової палати - керівника апарату ОСОБА_10 від 11.12.2020 № 322-к, в частині негативного оцінювання результатів службової діяльності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 ;

- визнати протиправними та скасувати накази Секретаря Рахункової палати - керівника апарату ОСОБА_10 про звільнення ОСОБА_1 від 14.12.2020 № 327-к; ОСОБА_2 від 14.12.2020 № 328-к; ОСОБА_3 від 14.12.2020 № 329-к, ОСОБА_4 від 14.12.2020 № 330-к;

- зобов`язати Рахункову палату поновити: ОСОБА_1 на посаді начальника відділу аудиту у сфері антимонопольної діяльності департаменту контролю у сфері юстиції та запобігання корупції; Куненко Валентину Павлівну на посаду головного спеціаліста відділу аудиту у сфері юстиції та запобігання корупції департаменту контролю у сфері юстиції та запобігання корупції; Левицького Миколу Олексійовича на посаду головного спеціаліста відділу аудиту у сфері юстиції та запобігання корупції департаменту контролю у сфері юстиції та запобігання корупції; ОСОБА_3 на посаду провідного спеціаліста відділу аудиту у сфері юстиції та запобігання корупції департаменту контролю у сфері юстиції та запобігання корупції, а якщо такі посади станом на дату виконання рішення суду скорочено або відсутні у штатному розписі Рахункової палати, зобов`язати Рахункову палату поновити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на рівнозначній посаді.

Ухвалою суду від 01.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі № 640/459/21, вирішено позовні вимоги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до Рахункової палати України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії роз`єднати та виділивши в окреме провадження.

Ухвалою суду від 05.02.2021 відкрито провадження в адміністративній справі № 640/2489/21 за позовом ОСОБА_1 до Рахункової палати України про визнання протиправним та скасування рішення.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 лютого 2022 року позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції та винести нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову не надав належної оцінки усім доводам позивача, зокрема, не врахував протиправність дій відповідача при визначенні негативної оцінки службової діяльності позивача.

Апелянт вважає, що їй встановлено несправедливо низьку оцінку, однак цю обставину судом першої інстанції залишено поза увагою.

Крім того, апелянт вказує на невідповідність висновків суду першої інстанції, що ОСОБА_5 є її керівником та вправі здійснювати оцінювання її діяльності.

До Шостого апеляційного адміністративного суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до змісту якого відповідачем щодо задоволення вимог апеляційної скарги заперечено. Відповідачем зазначено, що рішення суду першої інстанції постановлено при повному з`ясуванні обставин справи та із дотриманням норм матеріального та процесуального права.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення осіб, що з`явились, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила таке.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 з 18.09.2002 проходила державну службу в Рахунковій палаті, з 18.02.2019 переведена на посаду начальника відділу аудиту у сфері антимонопольної діяльності департаменту контролю у сфері юстиції та запобігання корупції.

Наказом Секретаря Рахункової палати - керівника апарату ОСОБА_10 від 22.10.2020 № 287-к "Про визначення результатів виконання завдань державними службовцями, які займають посади державної служби категорії "Б" або "В" у 2020 році" наказано провести у період з 26.10.2020 по 24.11.2020 включно оцінювання результатів службової діяльності державних службовців Рахункової палати, які займають посади державної служби категорії "Б" або "В", на підставі ключових показників, визначених з урахуванням посадових обов`язків державного службовця, а також дотримання ним загальних правил етичної поведінки та вимог законодавства у сфері запобігання корупції в установленому порядку та відповідно до цього наказу.

За результатами оцінювання службової діяльності позивача, як працівника департаменту контролю у сфері юстиції та запобігання корупції, виставлена негативна оцінка. Висновок щодо результатів оцінювання службової діяльності затверджена наказом Секретаря Рахункової палати - керівника апарату № 322-к від 11.12.2020.

Наказом відповідача № 327-к від 14.12.2020 позивача звільнено з 15.12.2020 з посади начальника відділу аудиту у сфері антимонопольної діяльності департаменту контролю у сфері юстиції та запобігання корупції у зв`язку з отриманням негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності відповідно до п. 3 ч. 1 статті 87 Закону України "Про державну службу".

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернулась з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях регулює Закон України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Частиною першою статті 1 Закону № 889-VIII зазначено, що державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави.

Відповідно до частини другої статті 1 Закону № 889-VIII, державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Згідно з положеннями статті 5 Закону № 889-VIII відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом. Дії норм законодавства про пращо поширюються на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Відповідно до вимог статті 44 Закону України "Про державну службу" результати службової діяльності державних службовців щороку підлягають оцінюванню для визначення якості виконання поставлених завдань, а також з метою прийняття рішення щодо преміювання, планування їхньої кар`єри.

Оцінювання результатів службової діяльності проводиться на підставі показників результативності, ефективності та якості, визначених з урахуванням посадових обов`язків державного службовця, а також дотримання ним правил етичної поведінки та вимог законодавства у сфері запобігання корупції, виконання індивідуальної програми професійного розвитку, а також показників, визначених у контракті про проходження державної служби (у разі укладення).

Оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В", здійснюється безпосереднім керівником державного службовця та керівником самостійного структурного підрозділу. Оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорії "А", здійснюється суб`єктом призначення.

Державного службовця ознайомлюють з результатами оцінювання його службової діяльності під підпис протягом трьох календарних днів після проведення оцінювання.

Висновок щодо результатів оцінювання службової діяльності затверджується наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення.

За результатами оцінювання службової діяльності державного службовця йому виставляється негативна, позитивна або відмінна оцінка з її обґрунтуванням.

У разі отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності такий державний службовець звільняється із служби відповідно до пункту 3 частини першої статті 87 цього Закону та з ним розривається контракт про проходження державної служби (у разі укладення).

Висновок, що містить негативну оцінку за результатами оцінювання службової діяльності, може бути оскаржений державним службовцем у порядку, визначеному статтею 11 цього Закону.

Державний службовець має право висловити зауваження щодо оцінювання результатів його службової діяльності, які долучаються до його особової справи.

Державні службовці, які отримали відмінні оцінки за результатами оцінювання службової діяльності, підлягають преміюванню відповідно до цього Закону.

Порядок проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців затверджується Кабінетом Міністрів України.

Керівник державної служби в апараті органу законодавчої та судової влади може проводити оцінювання результатів службової діяльності державних службовців з урахуванням особливостей проходження державної служби в апараті таких органів.

На виконання наведених вимог, Кабінет Міністрів України постановою № 640 від 23.08.2017 затвердив Порядок проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців (далі також - Порядок).

Відповідно до п. 37 Порядку для визначення результатів виконання завдань безпосередній керівник спільно з керівником самостійного структурного підрозділу (у разі наявності) проводить з державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В", оціночну співбесіду.

У разі тимчасової відсутності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В", або його повторної неявки для проходження оціночної співбесіди у визначені безпосереднім керівником строки визначення результатів виконання завдань проводиться безпосереднім керівником та керівником самостійного структурного підрозділу (у разі наявності) без оціночної співбесіди в установлений строк. У разі тимчасової відсутності у зв`язку з відрядженням або відпусткою такого державного службовця за його заявою до безпосереднього керівника оціночна співбесіда та визначення результатів виконання завдань проводяться раніше.

Відповідно до п. 38 Порядку перед проведенням оціночної співбесіди державний службовець, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В", заповнює форму щодо результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В", за відповідний рік згідно з додатком 8 у частині відомостей щодо себе та займаної посади, опису досягнутих результатів у розрізі кожного визначеного завдання та строку його фактичного виконання. У разі тимчасової відсутності державного службовця такі відомості зазначаються безпосереднім керівником.

Згідно з п. 39 Порядку оціночна співбесіда проводиться на основі усних пояснень державного службовця, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В", про виконання завдань і ключових показників та його письмового звіту, що подається у довільній формі (у разі його подання державним службовцем). Під час оціночної співбесіди також визначаються потреби у професійному навчанні та розглядаються пропозиції щодо завдань і ключових показників на наступний період.

Після проведення оціночної співбесіди безпосереднім керівником заповнюється форма щодо результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В", за відповідний рік згідно з додатком 8 у частині виставлення балів, визначення оцінки та їх обґрунтування, а також визначення потреб у професійному навчанні. Безпосередній керівник спільно з керівником самостійного структурного підрозділу (у разі наявності) виставляє державному службовцю негативну, позитивну або відмінну оцінку (крім випадків, коли жодне із завдань не підлягає оцінюванню) з її обґрунтуванням на основі розрахунку середнього бала за виконання кожного визначеного завдання (з урахуванням досягнення ключових показників) за критеріями визначення балів згідно з додатком 4.

Згідно з п. 40 Порядку безпосередній керівник передає службі управління персоналом оформлену в установленому порядку форму щодо результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В", за відповідний рік згідно з додатком 8 для зберігання в особовій справі такого державного службовця.

У контексті наведеного суд звертає увагу на те, що учасниками оцінювання державного службовця категорії "Б" або "В", відповідно до п. 4 Порядку, є: державний службовець; безпосередній керівник державного службовця; керівник самостійного структурного підрозділу (у разі наявності), в якому працює державний службовець, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В"; суб`єкт призначення; служба управління персоналом.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 22.10.2020 наказом Секретаря Рахункової палати - керівника апарату № 287-к "Про визначення результатів виконання завдань державними службовцями, які займають посади державної служби категорії "Б" або "В" у 2020 році" передбачено проведення оцінювання у період з 26.10.2020 по 24.11.2020 включно, а також затверджено графік проведення оціночних співбесід, зокрема, начальників відділів у складі самостійного структурного підрозділу - з 09.11.2020 по 17.11.2020.

26.10.2020 на виконання вказаного наказу заступник директора Департаменту контролю у сфері юстиції та запобігання корупції (далі - Департамент) - начальник Відділу аудиту у сфері юстиції та запобігання корупції (далі - Відділ) ОСОБА_5 надав доручення ОСОБА_6 та ОСОБА_1 (начальнику відділу культури, спорту та інформаційної політики та начальнику відділу аудиту у сфері антимонопольної діяльності у складі Департаменту відповідно) вжити заходи щодо оцінювання підпорядкованих їм працівників відділу; підготувати та надати йому належним чином оформлені результати виконання ОСОБА_6 та ОСОБА_1 планових завдань для проведення оціночної співбесіди з ним на 12.11.2020.

30.10.2020 членом Рахункової палати ОСОБА_9 видано доручення № 08-33/АМД-67 (далі - Доручення), адресоване ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , з вказівками щодо місця (кабінет № 311А-312А), способу (із застосуванням аудіо- та відеофіксації) та учасників (за долученням ОСОБА_1 , начальника відділу аудиту у сфері антимонопольної діяльності) проведення оцінювання, а також пропозицією ОСОБА_5 та ОСОБА_6 "взяти самовідвід" від оцінювання.

09.11.2020 ОСОБА_5 надіслано нагадування ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , що 12.11.2020 ним у своєму кабінеті буде проводитись оціночна співбесіда, зокрема, з ОСОБА_1 о 10 год.

12.11.2020 ОСОБА_5 надіслано доручення, зокрема, ОСОБА_1 з`явитись на оціночну співбесіду до його кабінету на 10 год.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та не заперечується апелянтом, 12.11.2020 позивач з`явилась до кабінету ОСОБА_5 на проведення оціночної співбесіди.

Пунктом 7 Порядку передбачено, що оцінювання проводиться на підставі ключових показників, визначених з урахуванням посадових обов`язків державного службовця, а також дотримання ним загальних правил етичної поведінки та вимог законодавства у сфері запобігання корупції.

Відповідно до п. 9 Порядку оцінювання проводиться поетапно: (1) визначення завдань і ключових показників; (2) визначення результатів виконання завдань; (3) затвердження висновку (крім випадків, коли жодне із визначених завдань не підлягає оцінюванню).

Критерії виставлення балів визначені додатком 4 до Порядку (далі - Критерії).

Позивача ознайомлено з визначеними завданнями (копія наявна в матеріалах особової справи, т. 4, а.с. 133-136, проставлено підпис Позивача у графі "ознайомлення державного службовця").

У наданих суду матеріалах особової справи позивача наявні Завдання, ключові показники результативності, ефективності та якості службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорій "Б" або "В", визначені для позивача на 2020 рік (т. 4, а.с. 133-136).

Крім цього, наявні Результати виконання завдань державним службовцем (т. 4, а.с. 137-142).

Як вбачається з Результатів виконання завдань вбачається, поряд з кожним виставленим балом зазначено обґрунтування виставленої оцінки.

Виставлені позивачеві бали є такими: " 2" (перше завдання); " 1" (друге завдання); " 2" (третє завдання); "не підлягає оцінюванню" (четверте завдання).

Згідно з Критеріями "не підлягає оцінюванню" виставляється, якщо завдання не могло бути виконано через обставини, які об`єктивно унеможливили його виконання і щодо яких державний службовець не міг впливати чи пропонувати інший спосіб виконання завдання, зокрема тимчасова непрацездатність, відсторонення від виконання посадових обов`язків (повноважень). З урахуванням умов праці у протиепідемічному режимі, завдання четверте щодо участі у тренінгах, семінарах, конференціях визначено як таке, що не підлягає оцінюванню. При цьому позивач приймала участь у вебінарі "Гендерне бюджетування в Україні", який був організований Рахунковою Палатою.

Відповідно до Критеріїв, бал " 1" виставляється у разі, якщо завдання виконано частково, результати не можуть бути використані через необхідність суттєвого доопрацювання, до виконання завдання державний службовець підійшов формально, чим нівелював практичну цінність отриманого результату, або завдання виконане з демонстрацією неспроможності одночасного забезпечення на належному рівні і своєчасного виконання посадових обов`язків, або під час виконання такого завдання порушено вимоги правил етичної поведінки, або процес досягнення результату чи сам результат мав негативний відгук з боку користувачів, споживачів, співвиконавців, керівництва тощо.

Як передбачено Критеріями, бал " 2" виставляється у разі, якщо завдання виконано, але з порушенням строку виконання та/або із залученням до виконання завдання інших осіб (під час виконання роботи державний службовець потребував надання зразків документів, допомоги у виробленні алгоритму роботи, аналізі нормативно-правових актів, суттєвому коригуванні проектів документів, проявляв низьку самостійність, недостатність знань нормативно-правових актів, вимог до підготовки службових документів, потребував нагадувань і високої міри контролю з боку керівника тощо).

Середній бал із урахуванням визначених за завдання балів становить " 1,66", тобто оцінка позивача є негативною, при цьому відповідну оцінку обґрунтовано у Результатах, таке обґрунтування є розгорнутим та конкретизованим, вказано чіткий перелік конкретних порушень законодавства та Регламенту Рахункової палати.

Суд звертає увагу на те, що позивач оскаржує результати висновку, висловлюючи незгоду з конкретними виставленими їй балами.

Як уже зазначалось вище, згідно з частиною першою статті 44 Закону України "Про державну службу" результати службової діяльності державних службовців щороку підлягають оцінюванню для визначення якості виконання поставлених завдань, а також з метою прийняття рішення щодо преміювання, планування їхньої кар`єри.

Відповідно до частини третьої статті 44 зазначеного Закону оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В", здійснюється безпосереднім керівником державного службовця та керівником самостійного структурного підрозділу.

Тобто, функція з оцінювання виконання завдань позивачем покладається на безпосереднього керівника. Визначення та виставлення оцінки за виконані завдання є дискреційними повноваженням керівника, оскільки вони дають можливість на власний розсуд (без узгодження) визначати зміст рішення або вибрати один із кількох варіантів рішення. Такі повноваження обумовлені певною свободою (вільним розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Так, дискреційним повноваженням за правовою сутністю є таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законодавством, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Згідно з Рекомендаціями R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11 березня 1980 року, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Водночас, суд не може втручатися у дискреційні повноваження відповідача в частині надання оцінки виставлених суб`єктом оцінювання балів та перебирати на себе дискреційні повноваження суб`єкта оцінювання щодо застосування критеріїв виставлення балів та обґрунтування виставленої оцінки, оскільки судом надається виключно юридична оцінка відповідності проведеної процедури оцінювання та її результатів вимогам Порядку № 640.

Суб`єкти владних повноважень застосовують надані їм в межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження у будь-якій формі своїх дій з іншими суб`єктами (дискреційні повноваження). Втручання в дискреційні повноваження суб`єкта влади виходить за межі завдань адміністративного судочинства. Суд, розглядаючи адміністративну справу по суті, не може перебирати на себе повноваження суб`єкта владних повноважень щодо реалізації покладених на нього завдань.

Таким чином, на думку суду, питання виставлення під час оцінювання балів безпосереднім керівником позивача ОСОБА_5 16.11.2020 належить до дискреційних повноважень відповідача, які не може перебирати на себе суд.

Подібна позиція міститься у постановах Верховного Суду від 30 березня 2021 року у справі № 280/6429/19 та від 17 листопада 2021 року у справі № 320/425/21, від 30 листопада 2021 року у справі № 260/1834/19

Також, обґрунтовуючи апеляційну скаргу позивач вказує, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків, що ОСОБА_7 є її безпосереднім керівником та відповідно вправі проводити оцінювання її службової діяльності.

Відповідно до п.1 частини першої статті 2 Закону України "Про державну службу" безпосередній керівник - найближчий керівник, якому прямо підпорядкований державний службовець.

Відділ аудиту у сфері антимонопольної діяльності, який очолювала позивач, входить до складу Департаменту контролю у сфері юстиції та запобігання корупції.

Також до складу вказаного департаменту входить відділ аудиту у сфері юстиції та запобігання корупції та відділ аудиту культури, спорту та інформаційної політики. Очолює вказаний департамент - директор, та згідно наявного в матеріалах справи штатного розпису Рахункової палати, наявна єдина посада заступника директора департаменту-начальника відділу аудиту у сфері юстиції та запобігання корупції, яку і обіймав ОСОБА_5 .

Відтак, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що саме ОСОБА_5 є безпосереднім керівником позивача, а законність чи незаконність виконання останнім обов`язків директора зазначеного департаменту, не є предметом розгляду даної справи.

Також, частиною першою статті 22 Закону України "Про Рахункову палату" передбачено, що Секретар Рахункової палати за посадою є керівником апарату Рахункової палати.

Крім того, відповідно до частини другої статті 22 наведеного Закону Секретар Рахункової палати здійснює керівництво апаратом Рахункової палати з питань її організаційного, інформаційного, довідкового, матеріально-технічного забезпечення; подає Голові Рахункової палати попередні пропозиції щодо загальної концепції роботи Рахункової палати, кадрової політики, проектів кошторису Рахункової палати, структури і штатного розпису апарату Рахункової палати; призначає на посади та звільняє з посад посадових осіб апарату Рахункової палати відповідно до цього Закону, накладає дисциплінарні стягнення, застосовує заохочення до таких посадових осіб.

Згідно з п. 16.1 Регламенту Рахункової палати, затвердженого рішенням Рахункової палати № 22-7 від 28.08.2018, Секретар Рахункової палати - керівник апарату здійснює повноваження керівника державної служби Рахункової палати.

При цьому, п. 16.2 Регламенту Рахункової палати передбачено, що Секретар Рахункової палати - керівник апарату, зокрема, організовує забезпечення діяльності Рахункової палати; здійснює керівництво апаратом Рахункової палати з питань організаційного, кадрового, інформаційного, довідкового, матеріально-технічного забезпечення діяльності Рахункової палати; призначає на посади посадових осіб апарату Рахункової палати в порядку, передбаченому законами України "Про Рахункову палату" і "Про державну службу", та відповідно до кваліфікаційних вимог, затверджених рішенням Рахункової палати згідно із законодавством України; звільняє з посад посадових осіб апарату Рахункової палати в порядку, передбаченому законодавством України; накладає дисциплінарні стягнення, застосовує заохочення до посадових осіб у порядку, передбаченому законодавством України.

Обґрунтовуючи як позовні вимоги так і апеляційну скаргу, позивач посилається на п. 17.2 Регламенту Рахункової палати, згідно з яким члени Рахункової палати забезпечують координацію роботи департаментів відповідно до затвердженого функціонального розподілу департаментів та закріплених за членами Рахункової палати напрямів. Водночас цим же пунктом 17.2 Регламенту Рахункової палати передбачено, що департамент підзвітний та підконтрольний члену Рахункової палати в частині виконання доручень, наданих ним у межах повноважень.

Відповідно до п. 1.3 Положення про департамент контролю у сфері юстиції та запобігання корупції, затвердженого наказом Секретаря Рахункової палати - керівника апарату від 03.12.2018 № 103, Департамент підпорядковується Секретарю Рахункової палати - керівнику апарату з питань організаційного, інформаційного, довідкового, матеріально-технічного забезпечення.

Таким чином, Департамент є підзвітним та підконтрольним члену Рахункової палати, однак винятково в частині виконання доручень, наданих ним у межах повноважень, тобто доручень щодо здійснення заходів державного зовнішнього фінансового контролю (аудиту), про що також зазначено у п. 1.3. Положення.

Відповідно до п. 5.2.13 Положення про департамент контролю у сфері юстиції та запобігання корупції, з урахуванням позиції члена Рахункової палати директор Департаменту вносить пропозиції Секретарю Рахункової палати - керівнику апарату щодо удосконалення організації діяльності Департаменту, змін до його структури, чисельності та штатного розпису, матеріального заохочення працівників Департаменту, застосування заходів за порушення трудової, виконавської дисципліни, правил внутрішнього службового (трудового) розпорядку, загальних правил етичної поведінки державних службовців.

Водночас зазначення положення не створює право члена Рахункової палати надавати Доручення щодо проведення оцінювання діяльності результатів службової діяльності працівників Департаменту, керувати таким оцінюванням, визначати час чи місце його проведення, вимагати здійснення аудіо- та відеофіксації оцінювання, давати будь-які інші вказівки з цього приводу, а також не зобов`язує безпосереднього керівника позивача враховувати позицію члена Рахункової палати під час здійснення оцінювання та виставлення балів позивачу.

Крім цього, відповідно до п. 1.3 Положення про відділ аудиту у сфері антимонопольної діяльності, Відділ є підзвітним та підконтрольним члену Рахункової палати, однак винятково в частині виконання доручень, наданих ним у межах повноважень. При цьому Відділ є структурним підрозділом Департаменту (п. 1.2 такого Положення).

Законом України "Про Рахункову палату" не передбачено повноважень членів Рахункової палати з вирішення питань кадрового характеру щодо посадових осіб апарату Рахункової палати, за винятком своїх радників.

Так, відповідно до п. 7 частини другої статті 23 зазначеного Закону член Рахункової палати подає Секретарю Рахункової палати пропозиції щодо призначення на посади та звільнення з посад своїх радників.

Крім того, відповідно до частини другої статті 18 Закону України "Про Рахункову палату" посадові особи апарату Рахункової палати, включаючи Секретаря Рахункової палати, є державними службовцями. Гарантії діяльності посадових осіб апарату Рахункової палати визначаються Законом України "Про державну службу".

Секретар Рахункової палати призначається на посаду та звільняється з посади Головою Рахункової палати за його пропозицією відповідно до рішення Рахункової палати. Інші посадові особи апарату Рахункової палати (крім радників членів Рахункової палати) призначаються на посади та звільняються з посад Секретарем Рахункової палати у порядку, встановленому Законом України "Про державну службу".

Радники члена Рахункової палати призначаються на посади та звільняються з посад Секретарем Рахункової палати за поданням члена Рахункової палати. Припинення повноважень члена Рахункової палати є підставою для звільнення його радників.

Таким чином, ні Законом України "Про Рахункову палату", ні внутрішніми актами Рахункової палати не передбачено повноважень члена Рахункової палати надавати доручення з питань, пов`язаних з оцінюванням результатів службової діяльності працівників Департаменту, у тому числі позивача.

Враховуючи наведене вище вбачається, що член Рахункової палати ОСОБА_9 не є учасником оцінювання позивача, тому питання щодо виконання ОСОБА_8 доручення від 30.10.2020 № 08-33/АМД-67 не стосується вирішення даної справи по суті заявлених у ній позовних вимог.

З огляду на викладене, колегія суддів колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо безпідставності та необґрунтованості доводів позивача щодо протиправності здійснення оцінювання його службової діяльності.

Приписами пункту 39 Порядку визначено, що після проведення оціночної співбесіди безпосереднім керівником заповнюється форма щодо результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В", за відповідний рік згідно з додатком 8 у частині виставлення балів, визначення оцінки та їх обґрунтування, а також визначення потреб у професійному навчанні. Безпосередній керівник спільно з керівником самостійного структурного підрозділу (у разі наявності) виставляє державному службовцю негативну, позитивну або відмінну оцінку (крім випадків, коли жодне із завдань не підлягає оцінюванню) з її обґрунтуванням на основі розрахунку середнього бала за виконання кожного визначеного завдання (з урахуванням досягнення ключових показників) за критеріями визначення балів згідно з додатком 4.

Пунктом 40 Порядку визначено, що безпосередній керівник передає службі управління персоналом оформлену в установленому порядку форму щодо результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В", за відповідний рік згідно з додатком 8 для зберігання в особовій справі такого державного службовця.

Відповідно до п. 40-1 Порядку служба управління персоналом узагальнює результати виконання завдань державними службовцями.

Якщо за підсумками визначення результатів виконання завдань державному службовцю виставлена негативна оцінка, служба управління персоналом інформує про це суб`єкта призначення та передає йому матеріали оцінювання такого державного службовця (завдання і ключові показники, звіт щодо виконання поставлених завдань і ключових показників (у разі подання), заповнену форму щодо результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В", за відповідний рік згідно з додатком 8, зауваження державного службовця щодо оцінювання результатів його службової діяльності (у разі подання).

Для встановлення обґрунтованості виставлення державному службовцю негативної оцінки суб`єкт призначення вивчає матеріали оцінювання і в разі необхідності заслуховує пояснення відповідного державного службовця та/або його безпосереднього керівника.

У разі необґрунтованості негативної оцінки, виставленої державному службовцю, суб`єкт призначення зазначає своє обґрунтування у формі згідно з додатком 8 та не затверджує висновок з такою оцінкою. У такому разі процедура оцінювання результатів службової діяльності відповідного державного службовця припиняється.

Пунктом 41 Порядку визначено, що висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В", в якому виставляється негативна, позитивна або відмінна оцінка, за формою згідно з додатком 5 затверджується наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом Секретаря Рахункової палати - керівника апарату № 322-к від 11.12.2020 затверджено висновок щодо результатів оцінювання службової діяльності державних службовців Рахункової палати, які займають посади державної служби категорії "Б" або "В" у 2020 році, яким позивачу затверджена негативна оцінка.

Частиною четвертою статті 44 Закону України "Про державну службу визначено, що державного службовця ознайомлюють з результатами оцінювання його службової діяльності під підпис протягом трьох календарних днів після проведення оцінювання.

Висновок щодо результатів оцінювання службової діяльності затверджується наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення.

І п. 16 Порядку визначено, що висновок затверджується наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення у грудні звітного року.

Служба управління персоналом державного органу, в якому працює державний службовець, ознайомлює відповідного державного службовця із затвердженим висновком у порядку, визначеному Законом України "Про державну службу".

Як підтверджується матеріалами справи, 11.12.2020 вказаний наказ надіслано на електронну адресу корпоративної пошти Рахункової палати позивача.

При цьому, частиною першою статті 9-1 Закону України "Про державну службу" визначено, що доведення інформації або документів до відома державного службовця відповідно до вимог цього Закону здійснюється шляхом її вручення або надсилання поштою, в тому числі з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку. У разі доведення інформації або документів шляхом використання інших засобів телекомунікаційного зв`язку такий спосіб фіксується протоколом у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною сьомою статті 44 вказаного Закону передбачено, що висновок, що містить негативну оцінку за результатами оцінювання службової діяльності, може бути оскаржений державним службовцем у порядку, визначеному статтею 11 цього Закону.

У свою чергу, статтею 11 вказаного Закону визначено, що у разі порушення наданих цим Законом прав або виникнення перешкод у реалізації таких прав державний службовець у місячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про це, може подати керівнику державної служби скаргу із зазначенням фактів порушення його прав або перешкод у їх реалізації.

У скарзі державний службовець може вимагати від керівника державної служби утворення комісії для перевірки викладених у скарзі фактів.

Керівник державної служби зобов`язаний не пізніше 20 календарних днів з дня отримання скарги надати державному службовцю обґрунтовану письмову відповідь (рішення).

У разі неотримання в установлений частиною третьою цієї статті строк обґрунтованої відповіді на скаргу або незгоди з відповіддю керівника державної служби державний службовець може звернутися із відповідною скаргою до суду.

Одержання висновку, затвердженого наказом від № 322-к від 11.12.2020 позивачем підтверджується її скаргою на адресу Секретаря Рахункової палати-керівника апарату від 13.12.2020.

При цьому питання належного чи не належного розгляду скарги позивача від 13.12.2020, не є предметом розгляду даної справи.

Також безпідставними є доводи апелянта в частині неврахування відповідачем Довідки №2/21 від 21.05.2021 Національного агентства України з питань державної служби за результатами здійснення заходів контролю за додержанням визначених Законом України "Про державну службу" умов реалізації громадянами права на державну службу у Рахунковій палаті виявлені численні порушення, які були допущені в Рахунковій палаті, у тому числі, під час здійснення оцінювання результатів службової діяльності позивача.

Відповідно до п. 1 розділу III Порядку здійснення Національним агентством України з питань державної служби, його територіальними органами контролю за додержанням визначених Законом умов реалізації громадянами права на державну службу, затвердженого наказом Національного агентства України з питань державної служби 10.09.2020 № 168-20 (далі - Порядок № 168-20), за результатами заходів контролю Національне агентство України з питань державної служби, його територіальний орган, у строк, що не перевищує двадцяти календарних днів після закінчення заходів контролю, складає довідку у двох примірниках.

Як вбачається з матеріалів справи, з 10.03.2021 до 23.04.2021 Національним агентством України з питань державної служби (далі також - НАДС) здійснено заходи контролю за додержанням визначених законом умов реалізації громадянами права на державну службу у Рахунковій палаті за період роботи з 01.01.2020 по 31.12.2020 (включно). За результатами зазначених заходів контролю НАДС складено довідку №2/21 від 21.05.2021(далі також - Довідка).

Як вірно зауважено судом першої інстанції, довідки, які складаються НАДС за результатами контрольних заходів, не є імперативно-зобов`язальними для об`єкта заходів контролю, не мають характеру примусу, а містять саме рекомендації (пропозиції).

Так, Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо перезавантаження влади" від 19.09.2019 № 117-ІХ внесено зміни до Закону України "Про державну службу", зокрема виключено положення, що надавали НАДС повноваження проводити у державних органах перевірки стану дотримання вимог цього Закону та направляти державним органам та їх посадовим особам вимоги про скасування рішень таких органів з питань державної служби, які суперечать законодавству в частині реалізації громадянами права на державну службу (п.п. 10 та 14 ч. 3 статті 13 Закону України "Про державну службу").

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.11.2019 № 974 "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України" внесено відповідні зміни до Положення про Національне агентство України з питань державної служби, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 500.

Так, до 29.11.2019 був чинним Порядок проведення Національним агентством України з питань державної служби та його територіальними органами перевірок стану дотримання державними органами вимог Закону та інших нормативно-правових актів у сфері державної служби, затверджений наказом НАДС від 26.09.2016 № 193. Цей документ регламентував процедуру проведення НАДС перевірок, у тому числі право посадових осіб об`єкта перевірки надавати членам робочої групи заяви, зауваження, пояснення щодо предмета перевірки, а також оскаржувати дії членів робочої групи, що здійснюють (здійснювали) перевірку, керівнику суб`єкта перевірки або до суду. Крім цього, передбачалася можливість підписання складених за результатами перевірок довідок керівником об`єкта перевірки або особою, яка виконує його обов`язки, із зауваженнями.

Між тим, відповідно до п. 5 розділу III Порядку № 168-20 керівник об`єкта заходів контролю або особа, яка виконує його обов`язки, у термін, що не перевищує п`яти робочих днів з дня надходження довідки, повідомляє НАДС, його територіальний орган про вжиті заходи щодо зазначених у довідці пропозицій (рекомендацій). При цьому положення щодо можливості оскарження довідки чи підписання її із зауваженнями Порядком № 168-20 не передбачені.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, листом від 03.06.2021 № 15-1245 Рахункова палата повідомила НАДС про вжиті заходи щодо зазначених у Довідці пропозицій (рекомендацій), у тому числі у зв`язку з пропозиціями НАДС, пов`язаними зі здійсненням оцінювання службової діяльності державних службовців Рахункової палати.

За результатами розгляду зазначеного листа НАДС надало Рахунковій палаті відповідь (лист №4446/21-21 від 30.06.2021), в якій висловило згоду з окремими поясненнями щодо вжитих Рахунковою палатою заходів.

Зокрема НАДС погодилось, з тим, що за змістом частини другої статті 44 Закону оцінювання результатів службової діяльності проводиться не лише на підставі показників результативності ефективності та якості, визначених з урахуванням посадових обов`язків державного службовця, а і також на підставі інших показників, у тому числі - дотримання ним правил етичної поведінки та вимог законодавства у сфері запобігання корупції. НАДС зауважено, що критерії не є повною мірою досконалим та універсальним інструментом оцінювання результатів службової діяльності державного службовця в цілому.

При цьому, як було встановлено вище, відповідачем у висновку обґрунтовано відповідність виставлених позивачу балів критеріям, встановленим у додатку 4 до Порядку № 640.

З наведеного вбачається, що при оцінюванні позивача враховано не лише критерії, а й інші показники, визначені безпосередньо Законом України "Про державну службу", у тому числі - дотримання ним правил етичної поведінки та вимог законодавства у сфері запобігання корупції.

З урахуванням наведеного, зазначена у Довідці інформація не спростовує висновків щодо правомірності здійснення оцінювання результатів службової діяльності позивача та, відповідно, про відсутність підстав для скасування затверджених наказом відповідача від 11.12.2020 № 322-к висновку щодо позивача.

Відповідно до частини шостої статті 44 Закону України "Про державну службу" у разі отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності такий державний службовець звільняється із служби відповідно до пункту 3 частини першої статті 87 Закону України "Про державну службу" та з ним розривається контракт про проходження державної служби (у разі укладення).

У свою чергу, пункт 3 частини першої статті 87 цього Закону відносить до підстав для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності.

Частиною третьою статті 87 зазначеного Закону в редакції, чинній станом на час винесення наказу від 14.12.2020 № 328-к, встановлено, що суб`єкт призначення приймає рішення про припинення державної служби з підстав, передбачених пунктами 2 і 3 частини першої цієї статті, у п`ятиденний строк з дня настання або встановлення відповідного факту.

Жодних винятків ні вказана норма, ні сам Закон України "Про державну службу" станом на час виникнення спірних правовідносин не містить.

Відповідно до п. 16.2 Регламенту Рахункової палати, Секретар Рахункової палати - керівник апарату звільняє з посад посадових осіб апарату Рахункової палати в порядку, передбаченому законодавством України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про необхідність погодження її звільнення з членом Рахункової палати.

Апелянт зазначає, що таке погодження є обов`язковим в силу приписів п. 1.16 "Перелік функцій апарату Рахункової палати", яким передбачено функцію в межах завдання 1 "Керівництво апаратом Рахункової палати": призначення на посади та звільнення з посад посадових осіб апарату Рахункової палати, накладення дисциплінарних стягнень, застосування заохочення до посадових осіб Рахункової палати, у департаментах за пропозицією члена Рахункової палати.

Зазначена функція кореспондує пункту 7.3.4 Регламенту Рахункової палати, яким до повноважень члена Рахункової палати віднесено надання пропозицій щодо преміювання працівників департаментів, до повноважень яких належить здійснення заходів державного зовнішнього фінансового контролю (аудиту), та щодо притягнення їх до відповідальності.

Водночас відсутнє будь-яке положення, яким вимагалося б погодження Секретарем Рахункової палати - керівником апарату із членом Рахункової палати питання звільнення працівників департаментів, до повноважень яких належить здійснення заходів державного зовнішнього фінансового контролю (аудиту) (у тому числі позивача).

Відтак, член Рахункової палати винятково наділений правом надання пропозицій щодо преміювання та притягнення до відповідальності працівників відповідних департаментів.

Крім того, частиною першою статті 3 Закону України "Про державну службу" встановлено, що цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця.

Пунктом 7 частини другої статті 3 наведеного Закону визначено, що дія цього Закону поширюється на державних службовців державних органів, особливості проходження державної служби в яких визначені статтею 91 цього Закону.

Частина перша статті 91 зазначеного Закону встановлює, що дія цієї статті поширюється на керівників центральних органів виконавчої влади, які не є членами Кабінету Міністрів України, та їх заступників, керівників апаратів (секретаріатів), допоміжних органів, утворених Президентом України, Представництва Президента України в Автономній Республіці Крим, Антимонопольного комітету України, Державного комітету телебачення і радіомовлення України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, Фонду державного майна України, Конституційного Суду України, Верховного Суду, вищих спеціалізованих судів, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Національного агентства з питань запобігання корупції, Національного антикорупційного бюро України, Ради національної безпеки і оборони України, Рахункової палати, а також державних колегіальних органів, посади голів та членів яких не належать до посад державної служби.

Відповідно до частини другої статті 91 цього Закону керівники апаратів (секретаріатів) державних органів, зазначених у частині першій цієї статті, крім Керівника Секретаріату Конституційного Суду України, призначаються на посаду в порядку, визначеному законом, а керівники апаратів (секретаріатів) судів, органів та установ системи правосуддя - з особливостями, передбаченими законодавством про судоустрій і статус суддів.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що оскільки позивач не обіймала жодної з посад, визначених у частинах першій та другій, а так само взагалі у статті 91 Закону України "Про державну службу", до неї застосовуються саме норми цього Закону.

Також, частиною першою статті 5 Закону України "Про державну службу" визначено, що правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Згідно частини другої статті 5 наведеного Закону відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.

Як уже зазначалось, Законом України "Про Рахункову палату" іншого по відношенню до позивача, зокрема погодження члена Рахункової палати на звільнення, не передбачено.

Відтак, колегія судів погоджується з висновками суду першої інстанції, що оскаржуваний наказ, яким звільнено позивача у результаті оцінювання результатів її службової діяльності, прийнято у відповідності до чинного на момент його прийняття нормативного регулювання, а тому суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог у цій частині.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи та не спростовано апелянтом, про винесення вказаного наказу позивачу надіслано повідомлення від 15.12.2020 № 15/550 та складено акт про відмову від ознайомлення з наказом про звільнення та отримання трудової книжки від 15.12.2020, у якому також зазначено про пропозицію позивачу засобами телекомунаційного зв`язку та за допомогою електронної пошти прибути з 10 год. 00 хв. до 16 год. 00 хв. до управління по роботі з персоналом для, зокрема, ознайомлення з наказом та отримання трудової книжки, проте ОСОБА_1 не з`явилась.

Відповідно до частини першої статті 47 Кодексу законів про працю України роботодавець зобов`язаний в день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, обов`язок власника або уповноваженого ним органу видати працівнику копію наказу про звільнення з роботи кореспондується з поведінкою працівника, яка має бути направлена на отримання такого наказу та трудової книжки, чого позивачем вчинено не було.

Також колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині доводів позивача щодо винесення наказу про її звільнення в умовах конфлікту інтересів із грубим порушенням законодавства про запобігання корупції.

Правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень визначає Закон України "Про запобігання корупції".

Відповідно до статті 1 наведеного Закону:

потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень;

приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях;

реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Відповідно до п. 2 частини першої статті 28 Закону України "Про запобігання корупції" особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно.

Згідно частини третьої статті 28 наведеного Закону Національне агентство у випадку одержання від особи повідомлення про наявність у неї реального, потенційного конфлікту інтересів упродовж семи робочих днів роз`яснює такій особі порядок її дій щодо врегулювання конфлікту інтересів.

Частиною п`ятою статті 28 зазначеного Закону встановлено, що у разі існування в особи сумнівів щодо наявності в неї конфлікту інтересів вона має право звернутися за роз`ясненням до Національного агентства. У разі якщо особа не отримала підтвердження про відсутність конфлікту інтересів, вона діє відповідно до вимог, передбачених у цьому розділі Закону.

Як вірно зауважено судом першої інстанції, позивачем не надано доказів існування потенційного, приватного чи реального конфлікту інтересів між нею та ОСОБА_5 чи Секретарем Рахункової палати - керівником апарату ОСОБА_10, а додані колективні звернення на адресу керівників державних органів та інші звернення позивача, не є такими доказами в розумінні Закону України "Про запобігання корупції".

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують позицію суду першої інстанції та відхиляються колегією суддів за необґрунтованістю.

Згідно з ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

У відповідності до ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Рахункової палати України про визнання протиправним та скасування рішення залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 лютого 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов
Суддя В. Ю. Ключкович
Суддя А. Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 02.09.2022)