Справа № 120/14300/21-а
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2022-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

08 вересня 2022 року

м. Київ

справа № 120/14300/21-а

адміністративне провадження № К/990/23400/22

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Олендера І.Я., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України, на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 31.05.2022 у справі №120/14300/21-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління ДПС у Вінницькій області, в якому просила визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області №0-0228 від 21.05.2021, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем «податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки», за 2020 рік, в сумі 30772,02грн.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 01.02.2022 позовні вимоги задоволено.

Третій апеляційний адміністративний суд ухвалою від 31.05.2022 визнавши неповажними причини пропуску Головним управлінням ДПС у Вінницькій області, утвореним на правах відокремленого підрозділу ДПС України, строку на апеляційне оскарження, відмовив у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 01.02.2022 у справі №120/14300/21-а.

Не погодившись з рішенням суду апеляційної інстанції, Головне управління ДПС у Вінницькій області, утворене на правах відокремленого підрозділу ДПС України, 25.08.2022 звернулась з касаційною скаргою до Верховного Суду, в якій просить скасувати ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 31.05.2022 у справі №120/14300/21-а, а справу направити для продовження розгляду.

При вирішенні питання про відповідність касаційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), Верховним Судом встановлено наступне.

Відповідно до частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Аналіз матеріалів касаційної скарги свідчить про її невідповідність вимогам статті 330 КАС України.

Згідно з частиною другою статті 328 КАС України в касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Відповідно до частини третьої статті 328 КАС України в касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Отже, системний аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині другій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі має бути наведене відповідне обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Проаналізувавши касаційну скаргу та її обґрунтування, є підстави вважати, що вказані скаржником доводи наведені безвідносно до висновків суду апеляційної інстанції.

Так, підставою касаційного оскарження рішення суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження у цій справі відповідач зазначає положення пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України - відсутність правового висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Скаржник посилається на те, що неможливість сплати судового збору під час первинного звернення з апеляційною скаргою є поважною підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження при зверненні з апеляційною скаргою повторно за умови усунення причин, які стали підставою для повернення вперше поданої апеляційної скарги. При цьому, відповідач вказує про наявність постанов/ухвал Верхового Суду, з відтворенням у касаційні скарзі частини цих судових рішень, у яких вирішувалось питання поважності підстав пропуску строку на апеляційне/касаційне оскарження та наявність/відсутність підстав для його про поновлення.

Однак, Верховний Суд звертає увагу скаржника, у цій справі відсутні обставини повторного подання апеляційної скарги Головним управлінням ДПС у Вінницькій області, утвореним на правах відокремленого підрозділу ДПС України, а підставою для залишення апеляційної скарги без руху стало те, що рішення суду першої інстанції ухвалено 01.02.2022, повний його текст складеного того ж дня, копію цього судового рішення скаржник отримав 08.02.2022 (згідно з матеріалами справи), однак, апеляційну скаргу подав 24.03.2022, тобто з пропуском строку, встановленого для цього.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд виходив з того, що зазначені скаржником причини пропуску строку на апеляційне оскарження (неможливість звернення з апеляційною скаргою у встановлений законом строк через відсутність коштів для сплати судового збору за її подання та введений військовий стан) не є поважною підставою для його поновлення.

У свою чергу, Головне управління ДПС у Вінницькій області, утворене на правах відокремленого підрозділу ДПС України, у поданій ним касаційній скарзі зазначає, що копію оскаржуваного рішення суду першої інстанції він отримав 08.02.2022 і 23.03.2022 вперше подав апеляційну скаргу.

Однак, тривалість часу з 08.02.2022 до 23.03.2022 становить 42 дні, що свідчить про незмістовність доводів скаржника про своєчасне звернення з апеляційною скаргою та наявність підстав для безумовного поновлення судом пропущеного строку.

Касаційна скарга контролюючого органу не міститься обґрунтованих доводів про допущені судом апеляційної інстанції порушення норм матеріального та/або процесуального права. У цілому ж доводи скаржника зводяться виключно до мотивів незгоди з судовим рішенням суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження, опису встановлених під час апеляційного розгляду обставин та їх переоцінки, що виходить за межі повноважень касаційного суду.

Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судове рішення, оскільки в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України), а в подальшому саме в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення (частина перша статті 341 КАС України).

Отже, відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження або їх некоректне (помилкове) визначення, або визначення безвідносно до висновків суду, може унеможливити в подальшому її розгляд.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За таких обставин касаційна скарга підлягає поверненню особі, що її подала.

Крім того, керуючись частиною п`ятою статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» від 22.12.2005 №3262, згідно з якою судді мають право на доступ до усіх інформаційних ресурсів Єдиного державного реєстру судових рішень з`ясовано, що вперше подану відповідачем касаційну скаргу Верховний Суд ухвалою від 06.07.2022 залишив без руху, надавши скаржнику десятиденний строк для усунення виявлених недоліків. Підставою для залишення касаційної скарги без руху слугувало те, що скаржник до касаційної скарги не додав документ про сплату судового збору, а наведене скаржником обґрунтування підстави касаційного оскарження судового рішення було недостатнім для відкриття касаційного провадження. При цьому, Верховний Суд роз`яснив скаржнику вимоги щодо форми і змісту касаційної скарги, яким така має відповідати при викладенні підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України. Ухвалою від 12.08.2022 Верховний Суд касаційну скаргу повернув заявнику з підстав не усунення ним недоліків касаційної скарги.

У той же час, звертаючись до суду з касаційною скаргою вдруге, відповідач так і не виправив недоліки касаційної скарги, які були вказані Верховним Судом, зокрема щодо наведення скаржником обґрунтувань підстави касаційного оскарження судового рішення, що свідчить виключно про формальний підхід до оформлення касаційної скарги та ігнорування скаржником роз`яснень, які йому надавалися Верховним Судом щодо вимог до форми і змісту касаційної скарги в частині викладення підстав касаційного оскарження судових рішень.

Варто зазначити, що відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

Згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження або їх визначення безвідносно до предмета спору у конкретній справі, у якій подається касаційна скарга, може унеможливити відкриття касаційного провадження та вподальшому розгляд касаційної скарги.

Відповідно до частини сьомої статті 332 КАС України копія ухвали про повернення касаційної скарги надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. Копія касаційної скарги залишається в суді касаційної інстанції.

Повернення Верховним Судом касаційної скарги та надання заявнику права в межах розумних строків та при дотриманні всіх інших вимог процесуального закону на повторне звернення до Верховного Суду з такою скаргою, не є обмеженням доступу до суду (зокрема, що гарантовано пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України), та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на суд у формі касаційного оскарження судового рішення учасником справи особисто або через представника.

Керуючись статтями 169, 248, 332, 355, 359 КАС України, Суд -

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України, на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 31.05.2022 у справі №120/14300/21-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи, скаржнику - копію даної ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Роз`яснити заявнику касаційної скарги, що її повернення не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І.Я. Олендер