Справа № 640/28352/20
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2022-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2022 року м. Київ № 640/28352/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Пащенка К.С., за участю секретаря судового засідання Колодяжного В.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Головного управління ДПС у м. Києві
доФізичної особи-підприємця ОСОБА_1
простягнення податкового боргу
та
за зустрічним позовомФізичної особи-підприємця ОСОБА_1
доГоловного управління ДПС у м. Києві
пропро визнання протиправними та скасування рішень
представники позивача: Гайдай В.М., Івах В.М.;

сторін: відповідача - не з`явилися,

(у судовому засіданні 31.08.2022, відповідно до ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України (по тексту - КАС України), проголошено вступну та резолютивну частини рішення (скорочене рішення)),

ВСТАНОВИВ:

Головним управлінням ДПС у м. Києві (далі - позивач, ГУ ДПС у м. Києві, контролюючий орган) подано на розгляд Окружному адміністративному суду міста Києва позов до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі - відповідач, ФОП ОСОБА_1 , підприємець) про стягнення податкового боргу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.11.2020 (суддя Скочок Т.О.) відкрито спрощене провадження в даній адміністративній справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.01.2021 прийнято зустрічний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування рішень до спільного розгляду з первісним позовом Головного управління ДПС у м. Києві до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу; об`єднано вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним адміністративним позовом; постановлено перейти до розгляду справи № 640/28352/20 за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання у справі № 640/28352/20 на 15.02.2021.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.06.2021 головуючим по справі визначено суддю Пащенка К.С.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.06.2021 прийнято справу № 640/28352/20 до свого провадження, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження в підготовчому судовому засіданні на 29.07.2021.

29.07.2021 судом оголошено перерву, справу призначено до розгляду на 19.08.2021.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.08.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 23.09.2021.

Вказаної дати судом оголошено перерву до 07.10.2021.

Судовими повістками від 22.10.2021 викликано представників сторін у судове засідання на 09.11.2021.

Вказаного дня, а надалі 07.12.2021 та 01.02.2022 судом оголошувались перерви до 07.12.2021, 18.01.2022 та 15.02.2022 відповідно.

Ухвалами Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.01.2022 зустрічний позов б/н від 04.12.2020 фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в частині позовних вимог щодо визнання протиправною та скасування вимоги Головного управління ДФС у м. Києві від 19.10.2018 № Ф-322 про сплату боргу (недоїмки), на підставі пункту 8 частини 1 статті 240 КАС України, - залишено без розгляду; закрито провадження в адміністративній справі 640/28352/20 за зустрічним позовом б/н від 04.12.2020 фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в частині позовних вимог щодо визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 19.10.2018 № , № , № , № та рішень від 19.10.2018 № та № .

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.02.2022 передано матеріали адміністративної справи № 640/28352/20 до Шостого апеляційного адміністративного суду; зупинено провадження в адміністративній справі № 640/28352/20 до перегляду ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.01.2022 про закриття провадження у справі за зустрічним позовом б/н від 04.12.2020 фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в частині позовних вимог щодо визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 19.10.2018 № , № , № , № та рішень від 19.10.2018 № та № в порядку апеляційного провадження Шостим апеляційним адміністративним судом.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.07.2022 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 січня 2022 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у м. Києві до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, та за зустрічним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішень про застосування штрафних санкцій - залишено без задоволення, ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 січня 2022 року - залишено без змін.

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшли матеріали справи № 640/28352/20.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.07.2022 поновлено провадження у адміністративній справі № 640/28352/20; призначено справу до розгляду у судове засідання на 09.08.2022.

В цей день в судовому засіданні оголошено перерву до 30.08.2022.

У судовому засіданні призначеного дня представники позивача підтримали первісні позовні вимоги та просили задовольнити позов повністю. Проти задоволення зустрічного позову заперечували.

В обґрунтування заявленої вимоги Головне управління ДПС у м. Києві зазначило, що за даними інтегрованої картки платника податків фізична особа-підприємець ОСОБА_1 має податковий борг перед держаним бюджетом у розмірі 4223845,13 грн., що складається з: боргу по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується 11010500) у сумі 1916551,38 грн.; боргу з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, (код платежу 11011001) у сумі 159711,64 грн.; боргу з податку на додану вартість (код платежу 14010100) у сумі 2147582,11 грн.

За змістом позову Головне управління ДПС у м. Києві вказаний податковий борг виник у зв`язку з непогашенням платником грошових зобов`язань, визначених йому контролюючим органом згідно податкових повідомлень-рішень від 19.10.2018 за № , № і № , - що були прийняті на підставі акта документальної позапланової невиїзної перевірки від 01.10.2018 № 3981/26-15-42-03-30/.

Представник ФОП ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

У відзиві на позовну заяву відповідач наголошує, що безперервно, починаючи з січня 2012 року та по теперішній час перебуває на спрощеній системі оподаткування та звітності, як платник єдиного податку третьої групи, а відповідач у свою чергу у спосіб та у порядку, встановлені законом не здійснив владних управлінських функцій при встановленні обставин під час проведення документальної перевірки, за яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування, у зв`язку із чим в силу положень пункту 297.1 статті 297 Податкового кодексу України відповідач звільнений від сплати податків і зборів, визначених в рішеннях та вимогах позивача і не підпадає під відповідальність за порушення констатованих позивачем норм Податкового кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

У період з 18.09.2018 по 24.09.2018 контролюючим органом проведено документальну позапланову перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2016 по 31.12.2017, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 по 31.12.2017, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2017, за результатами якої складено акт від 01.10.2018 № 3981/26-15-42-03-30/.

Згідно висновків акта перевіркою встановлено порушення позивачем вимог, зокрема:

- підпункту 49.18.5 пункту 49.18 статті 49 тапідпункту 177.5.2 пункту 177.5 статті 177 Податкового кодексу України - не подано податкові декларації про майновий стан та доходи за 4 квартал 2016 року та за 2017 рік;

- пункту 177.2 статті 177 Податкового кодексу України - занижено податок з доходів фізичних осіб на суму 1139419,80 грн., у т.ч. за 2016р. - 301519,80 грн., за 2017 рік - 837900 грн.;

- пункту 161 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України - занижено та не сплачено військовий збір у розмірі 94951,65 грн., у т.ч. за 2016 року - 25126,65 грн., за 2017 рік - 69825 грн.;

- пункту 4 частини другої статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI - звіти про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2016 рік та за 2017 рік подані не за встановленою формою;

- абзацу 3 частини восьмої статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI - не нараховано і не сплаче-но єдиний внесок у сумі 116666 грн., у т.ч. за 2016 рік - 23485 грн., за 2017 рік - 93181 грн.;

- пункту 181.1 статті 181, пункту 183.2, пункту 183.4 пункту 183.10 статті 183, пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, абзацу «е» підпункту 197.1.5 пункту 197.1 статті 197, пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України - не нараховано і не сплачено до бюджету ПДВ: за 2016 рік у сумі 331508 грн., у т.ч.: жовтень 2016 року - 181465 грн.; листопад 2016 року - 72862 грн.; грудень 2016 року - 77181 грн.;

- за 2017 рік у сумі 931000 грн., у т.ч.: січень 2017 року - 36550 грн.; лютий 2017 року - 96508 грн.; березень 2017 року - 154378 грн.; квітень 2017 року - 0 грн.; травень 2017 року - 143318 грн.; червень 2017 року - 113208 грн.; липень 2017 року - 43729 грн.; серпень 2017 року - 126676 грн.; вересень 2017 року - 97287 грн.; жовтень 2017 року - 34534 грн.; листопад 2017 року - 65118 грн.; грудень 2017 року - 19692 грн.

На підставі акта перевірки відповідачем прийнято:

- податкове повідомлення-рішення від 19.10.2018 № , яким позивачу збільшено грошове зобов`язання з ПДВ на 1578135 грн. (у т.ч.: 1262508 грн. - основний платіж, 315627 грн. - штрафні санкції);

- податкове повідомлення-рішення від 19.10.2018 № , яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції за податку на доходи фізичних осіб у розмірі 340 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 19.10.2018 № , яким позивачу збільшено грошове зобов`язання з військового збору на 118689,56 грн. (у т.ч.: 94951,65 грн. - основний платіж, 23737,91 грн. - штрафні санкції);

- податкове повідомлення-рішення від 19.10.2018 № , яким позивачу збільшено грошове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на 1424274,75 грн. (у т.ч: 1139419,80 грн. - основний платіж, 284854,95 грн. - штрафні санкції);

- рішення від 19.10.2018 № про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», яким до позивача застосовано штраф у розмірі 340 грн.;

- рішення від 19.10.2018 № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 14015,10 грн.,

а також сформовано вимогу від 19.10.2018 № Ф-322 про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на суму 116666 грн.

В подальшому, Головним управлінням ДПС у м. Києві направлено фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податкову вимогу від 22.05.2020 № 41282-10, відповідно до якої станом на 21.05.2020 сума податкового боргу платника становить 4198147,29 грн.

Після закриття провадження та залишення без розгляду частини позовних вимог підприємця, зустрічний позов останнього стосується оскарження податкової вимоги Головного управління ДПС у м. Києві від 22.05.2020 № 41282-10.

Як визначено приписами пункту 1.1 статті 1 Податкового кодексу України (скорочено - ПК України), останній регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно із підпунктом 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (нижче - ПК України) під податковим зобов`язанням розуміється сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Пунктом 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до пункту 31.1 статті 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством.

Згідно із приписами статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Виконання податкового обов`язку може здійснюватися платником податків самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агента. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Податковий обов`язок виникає у платника податку з моменту настання обставин, з якими ПК України та закони з питань митної справи пов`язує сплату ним податку та припиняється, зокрема, у зв`язку з його виконанням шляхом сплати в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (статті 37, 38 ПК України).

Відповідно до підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня, при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, нарахування пені розпочинається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Заборгованість з військового збору, податку на доходи фізичних осіб та податку на додану вартість утворилась наступним чином.

Як зазначалось вище, відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення від 19.10.2018:

- № , яким позивачу збільшено грошове зобов`язання з ПДВ на 1578135 грн. (у т.ч.: 1262508 грн. - основний платіж, 315627 грн. - штрафні санкції);

- № , яким позивачу збільшено грошове зобов`язання з військового збору на 118689,56 грн. (у т.ч.: 94951,65 грн. - основний платіж, 23737,91 грн. - штрафні санкції);

- № , яким позивачу збільшено грошове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на 1424274,75 грн. (у т.ч: 1139419,80 грн. - основний платіж, 284854,95 грн. - штрафні санкції).

Загальний розмір нарахованих основних зобов`язань становить 2496879,45 грн. (1139419,80 грн. ПДФО + 94951,65 грн. ВЗ + 1262508 грн. ПДВ), штрафних санкцій - 624219,86 грн. (284854,95 грн. ПДФО + 23737,91 грн. ВЗ + 315627 грн. ПДВ).

Наведені рішення оскаржувались в судовому порядку, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.06.2019, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2020, відмовлено підприємцю у задоволенні адміністративного позову повністю.

Враховуючи, що сума податкового зобов`язання з військового збору, податку на доходи фізичних осіб та податку на додану вартість не була сплачена своєчасно, вона набула статусу податкового боргу.

Відтак, сума заборгованості відповідача з військового збору, податку на доходи фізичних осіб та податку на додану вартість, що підлягає стягненню, з урахуванням несплаченої пені в загальному розмірі 1102745,82 грн. (492276,63 грн. ПДФО + 41022,08 грн. ВЗ + 569447,11 грн. ПДВ), становить 4223845,13 грн.

Зазначеним підтверджується обґрунтованість позовних вимог контролюючого органу про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податкового боргу перед держаним бюджетом у розмірі 4223845,13 грн., у зв`язку із чим суд дійшов висновку про наявність підстав для їх задоволення.

Надаючи оцінку обґрунтованості зустрічного в частині щодо визнання протиправною та скасування вимоги Головного управління ДПС у м. Києві від 22.05.2020 № 41282-10, суд примічає наступне.

Як передбачено пунктом 59.1 статті 59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 59.3 статті 59 ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Згідно із пунктом 59.5 статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

При цьому, податковим боргом є сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (підпункт 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Суми податкових зобов`язань, нарахованих відповідно до податкових повідомлень-рішень від 19.10.2018 № , № , № , були спочатку виключені контролюючим органом з інтегрованої картки платника, після чого поновлені з урахуванням результатів судового оскарження.

Окрім сум основного зобов`язання та штрафних санкцій, визначених вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, як в інтегрованій картці платника податків, так і в спірній податковій вимозі станом на 21.05.2020 контролюючим органом нараховано пеню в загальному розмірі 1076707,98 грн. (479514,98 грн. ПДФО + 39959,58 грн. ВЗ + 557233,42 грн. ПДВ).

22.05.2020 ГУ ДПС сформовано податкову вимогу № 41282-10 (вручена відповідачу засобами поштового зв`язку 03.08.2020), яка містить відомості щодо наявності у підприємця на вказану дату податкового боргу за кодами класифікації 11011001 (військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування) на суму 158649,14 грн., 11010500 (податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування) на суму 1904129,73 грн., 14010100 (податок на додану вартість) на суму 2135368,42 грн. на загальну суму 4198147,29 грн.

В даному випадку, оскаржувана вимога була сформована щодо грошового зобов`язання, визначеного податковими повідомленнями-рішеннями від 19.10.2018 № , № , № , , яке є узгодженим (за результатами оскарження в судовому порядку платнику відмовлено в задоволенні позовних вимог).

Таким чином, дії Головного управління ДПС у м. Києві щодо складання податкової вимоги від 22.05.2020 № 41282-10 є правомірними, а сама податкова вимога не підлягає скасуванню, з огляду на що, зустрічні позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в частині щодо визнання протиправною та скасування вимоги Головного управління ДПС у м. Києві від 22.05.2020 № 41282-10 не підлягають задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У відповідності до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 50 рішення Європейського суду з прав людини «Щокін проти України» (№ 23759/03 та № 37943/06) зазначено, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Говорячи про «закон», стаття 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року посилається на ту саму концепцію, що міститься в інших положеннях цієї Конвенції (див. рішення у справі «Шпачек s.r.о.» проти Чеської Республіки» (SPACEK, s.r.o. v. THE CZECH REPUBLIC № 26449/95). Ця концепція вимагає, перш за все, щоб такі заходи мали підстави в національному законодавстві. Вона також відсилає до якості такого закону, вимагаючи, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні (див. рішення у справі «Бейелер проти Італії» (Beyeler v. Italy № 33202/96).

У Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 20.05.2019 (справа № 417/3668/17).

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги Головного управління ДПС у м. Києві є обґрунтованими та підлягають задоволенню, в той час як у задоволенні зустрічного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 слід відмовити в повному обсязі з огляду на його безпідставність та необґрунтованість.

Керуючись статтями 6, 72-77, 241-246, 250, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Первісний позов Головного управління ДПС у м. Києві - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ), з рахунків у банках, що обслуговують такого платника, на користь Головного управління ДПС у м. Києві (адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка 33/19, ) податковий борг у сумі 4 223 845,13 грн. (чотири мільйона двісті двадцять три тисячі вісімсот сорок п`ять гривень 13 копійок), з якого: податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (код платежу - 14010100) - 2 147 582,11 грн. (два мільйона сто сорок сім тисяч п`ятсот вісімдесят дві гривні 11 копійок), у т.ч. пеня - 569 447,11 грн. (п`ятсот шістдесят дев`ять тисяч чотириста сорок сім гривень 11 копійок), податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (код платежу - 11010500) - 1 916 551,38 грн. (один мільйон дев`ятсот шістнадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят одна гривня 38 копійок), з яких пеня - 492 276,63 грн. (чотириста дев`яносто дві тисячі двісті сімдесят шість гривень 63 копійки), військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (код платежу - 11011001) - 159 711,64 грн. (сто п`ятдесят дев`ять тисяч сімсот одинадцять гривень 64 копійки), в т.ч. пеня - 41 022,08 грн. (сорок одна тисяча двадцять дві гривні 08 копійок).

3. У задоволенні зустрічного позову б/н від 04.12.2020 фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в частині щодо визнання протиправною та скасування вимоги Головного управління ДПС у м. Києві від 22.05.2020 № 41282-10 - відмовити.

Рішення, відповідно до ст. 255 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення складено 31.08.2022.

Суддя К.С. Пащенко