Справа № 480/1237/22
Суддя: А.Б. Діска
Дата ухвалення: 2022-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 вересня 2022 року Справа № 480/1237/22
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Діски А.Б., розглянувши в спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/1237/22 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просить: визнати протиправною та скасувати постанову №235287 від 29.11.2021 Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час перевірки посадовими особами Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки було виявлено порушення, відповідальність за яке передбачена приписами абз. 3 ч.1 ст. 60 Закону №2344-ІІІ (перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону). Позивач зазначає, що відповідальність у вигляді штрафу за таке порушення може бути застосовано виключно до автомобільного перевізника, тобто до суб`єкта господарювання, який безпосередньо провадив діяльність у сфері автомобільного транспорту. Таким чином, відповідачем було протиправно винесено постанову про накладення на позивача штрафу, оскільки ФОП ОСОБА_1 є власником автомобіля та напівпричепа, але не є автомобільним перевізником. Він не може бути притягнутий до відповідальності за правопорушення, яке не вчиняв, оскільки його автомобіль та напівпричеп були передані позивачем в оренду ТОВ "Агролайф Центр" за договором оренди транспортного засобу. Позивач не є суб`єктом порушення законодавства про автомобільний транспорт за Актом, тому відсутні підстави для винесення оскаржуваної постанови.
Ухвалою суду від 04.02.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечує та просить відмовити в їх задоволенні. Відповідач зазначив, що 19.10.2021 посадовими особами Укртрансбезпеки, згідно направлення від 18.10.2021 №008579, здійснено перевірку транспортного засобу MAN н/пів причеп BODEX, номерний знак НОМЕР_1 / НОМЕР_2 . Під час надання послуг з перевезення вантажу, згідно з ТТН від №8/19 від 19.10.2021 автомобільний перевізник здійснив порушення, а саме на момент перевірки у водія не оформлена ТТН: не зазначена модель, тип автомобіля та напівпричепа, його параметри із зазначенням, довжини, ширини, висоти, загальної ваги, у тому числі з вантажем та маси брутто, чим порушено вимоги статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт". 29.11.2021 винесена Постанова про застосування адміністративно - господарського штрафу № 235287.
Відповідач вказує, що при здійсненні рейдової перевірки, водій транспортного засобу не повідомив, що транспортний засіб перебуває в оренді. Не надав копію договору оренди, тощо. Позивач не здійснював оскарження постанови до вищого за підпорядкуванням органу контролю (відповідно до вимог пунктів 32-35 Порядку № 1567).
Крім того, відповідач зазначає, що позивачем не надано до суду жодних доказів фактичного виконання договору оренди, зокрема, доказів орендної плати. Вказаний договір укладений сторонами без нотаріального посвідчення. Під час здійснення відповідних заходів контролю, водієм транспортного засобу не надано посадовим особам відповідача доказів оренди транспортного засобу, а також тимчасовий реєстраційний талон на транспортний засіб (а.с. 25-36).
Ухвалою суду від 05.07.2022 залучено до розгляду справи як другого відповідача - Слобожанське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки.
Суд, перевіривши матеріали справи, повно та об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, державними інспекторами Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки 19.10.2021 на автодорозі в м. Суми по вул. Білопільський шлях 38 було проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт транспортного засобу позивача марки MAN н/пів причеп BODEX, номерний знак НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , за результатами якого складено акт №314030 (а.с. 43).
Згідно з актом перевірки, відповідачем було виявлено порушення, відповідальність за які передбачена абз. 3 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме під час надання послуг з перевезення вантажу, згідно з ТТН від №8/19 від 19.10.2021 автомобільний перевізник здійснив порушення, а саме: на момент перевірки у водія не оформлена ТТН, а саме не зазначена модель, тип автомобіля та напівпричепа, його параметри із зазначенням, довжини, ширини, висоти, загальної ваги у тому числі з вантажем та маси брутто, чим порушено вимоги статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт".
Не погодившись із вказаною постановою, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом визначена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі за текстом - Порядок № 1567).
Відповідно до п. 2-4 Порядку № 1567 державному контролю підлягають усі транспортні засоби, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.
Органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека, її територіальні органи.
Державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю в тому числі, шляхом проведення рейдових перевірок.
Відповідно до п. 14 Порядку № 1567 рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.
Оформлення результатів перевірки та застосування адміністративно-господарських штрафів, передбачені п. 20-30 цього Порядку.
Так, виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму. У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.
Відповідно до п. 25 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.
Пунктами 26-27 Порядку № 1567 передбачено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.
За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.
Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 № 2344-III (далі Закон № 2344-III).
Відповідно до ст. 1 Закону № 2344-III автомобільний перевізник фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.
Відповідно до статті 6 Закону №2344-ІІІ, державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Згідно зі ст. 33 Закону № 2344-III, автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах.
Автомобільний перевізник повинен виконувати вимоги Закону України "Про автомобільний транспорт" та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів (ст. 34 Закону № 2344-III).
Статтею 48 Закону №2344-ІІІ визначено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363 затверджено Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні (далі - Правила №363).
Згідно з положеннями цих Правил, перевізник це фізична або юридична особа - суб`єкт господарювання, що надає послуги з перевезень вантажів чи здійснює за власний кошт перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами.
Позивач зазначає, що він не був автомобільним перевізником в розумінні положень Закону №2344-ІІІ, оскільки наявний договір оренди транспортного засобу та акт прийому-передачі.
Відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт передбачена статтею 60 Закону.
Абзацом третім частини першої статті 60 Закону №2344-ІІІ передбачена відповідальність за надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Суд зазначає, що відповідальності за порушення вимог законодавства у сфері автомобільного транспорту під час перевезення вантажів підлягають саме перевізники, а не власники транспортних засобів за умови, що вони не використовують транспортний засіб, а лише володіють майновими правами на нього, відповідно до ст.1 Правил дорожнього руху України.
Разом з тим, матеріалами справи підтверджується, що позивач не є автомобільним перевізником у розумінні Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідно, не є суб`єктом відповідальності за цим Законом.
Так, позивач є власником транспортного засобу марки MAN, номерний знак НОМЕР_3 з напівпричепом модель BODEX KIS 3P, реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с.5-6).
Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань одним із видів діяльності ФОП ОСОБА_1 є надання в оренду вантажних автомобілів (а.с. 11).
Як вбачається з наданих позивачем договору оренди транспортного засобу від 01.06.2021 та акту приймання-передачі до нього, ФОП ОСОБА_1 передав у платне користування ТОВ "АГРОЛАЙФ ЦЕНТР" зазначений транспортний засіб з напівпричепом строком до 31 грудня 2021 року. (а.с. 7-8, 9).
19.10.2021 перевезення транспортним засобом MAN, номерний знак НОМЕР_3 з напівпричепом модель BODEX KIS 3P, реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснював автомобільний перевізник ТОВ "АГРОЛАЙФ ЦЕНТР" за замовленням ТОВ "СП Агрос", про що зазначено у товарно-транспортній накладній № 8/19 від 19.10.2021, наданій водієм представникам управління Укртрансбезпеки у Сумській області (а.с.44).
Доводи відповідача про те, що договір найму транспортного засобу підлягає нотаріальному посвідченню, не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки наданий позивачем договір було укладено між суб`єктами господарювання - ФОП ОСОБА_1 та ТОВ "АГРОЛАЙФ ЦЕНТР", що не передбачає обов`язкове нотаріальне посвідчення такого договору. Вказані висновки суду узгоджуються з позицією Верховного Суду України, викладеною у рішенні від 18.12.12 у справі № 14/5025/1982/11 та Верховного Суду у постанові від 09.07.2021, справа № 820/3931/16.
За змістом ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт несуть автомобільні перевізники, а не власники транспортних засобів, які на законних підставах надали у користування належний їм на праві приватної власності транспортний засіб.
Отже, висновок відповідача про допущення порушень законодавства про автомобільний транспорт позивачем як автомобільним перевізником не відповідає фактичним обставинам справи.
Суд вважає необгрунтованими доводи відповідача стосовно того, що у межах спірних правовідносин обов`язковою є наявність тимчасового реєстраційного талона, з огляду на те, що оформлення такого талона, з урахуванням приписів чинного законодавства не є обов`язковим.
Зокрема, відповідно до абзацу 5 пункту 16 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року № 1388, тимчасовий реєстраційний талон видається сервісним центром МВС за бажанням користувача чи розпорядника транспортним засобом та за зверненням власника, що передав транспортний засіб у користування і/або розпорядження фізичній або юридичній особі на строк, зазначений у його заяві або документах, які підтверджують право користування і/або розпорядження транспортним засобом.
При цьому суд критично ставиться до доводів відповідача про те, що водій при проведенні перевірки не повідомляв про перебування транспортного засобу в оренді та не надавав копію договору оренди, оскільки в матеріалах справи наявна товарно-транспортна накладна, що надавалась відповідачу при проведенні перевірки, перевізником вантажу в якій зазначено ТОВ "Агролайф центр".
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а також обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Враховуючи, що на час проведення перевірки позивач не використовував автомобіль для власних потреб та не надавав послуг з перевезення, у його діях відсутній склад правопорушення, що підтверджується матеріалами справи, а також беручи до уваги, що відповідачем у справі не доведено правомірності свого рішення, суд вважає, що за наведених обставин і правових норм вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню.
З огляду на викладене, суд доходить висновку, що оскаржувана постанова прийнята не обґрунтовано, з порушенням вимог Закону України "Про автомобільний транспорт", така постанова не відповідає критеріям правомірності, визначеним ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, відтак підлягає скасуванню.
Враховуючи задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, відповідно до ст. 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань судові витрати в розмірі 992,40 грн., сплачені за квитанцією від 18.01.2022 (а.с.13).
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.Б. Діска