Справа № 951/408/22
Суддя: Рєпін К. К.
Дата ухвалення: 2022-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 951/408/22
Провадження №2-а/951/14/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2022 року

Козівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Рєпіна К.К.

за участі секретаря судового засідання Кіндрацької Г.С.,

представника позивача адвоката Бойко П.В.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Козова в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови серії БАБ №705341 у справі про адміністративне правопорушення від 30 червня 2022 року винесену інспектором РПП Сектору поліцейської діяльності №1 (смт. Козова) Відділу поліції №1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області капітаном поліції Беєм С.С., відповідно до якої ОСОБА_1 за порушення вимог п. 2.1.а, п. 2.3.в, п.9.9. б, п. 31.4.7.є Правил дорожнього руху України притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126, ч.5 ст. 121,ч.2 ст.122, ст. 125 КУпАП та відповідно до ст. 36 КУпАП накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 гривень.

ОСОБА_1 зазначає, що постановою серії БАБ №705341 від 30.06.2022 року, його визнано винним у тому, що він, будучи особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами на підставі постанови Козівського районного суду Тернопільської області від 31.05.2022 року, 30 червня 2022 року о 09 годині 59 хвилин керував транспортним засобом ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Б. Хмельницького в смт. Козова Тернопільського району Тернопільської області, не будучи пристебнутим ременем безпеки, не увімкнув аварійно-світлову сигналізацію та без аптечки і вогнегасника встановленого зразка. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.4 ст. 126, ч.5 ст. 121,ч.2 ст.122, ст. 125 КУпАП. Цією ж постановою на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу в сумі 20 400 гривень.

В обґрунтування позову позивач стверджує, що вищезазначена постанова винесена щодо нього незаконно, оскільки зазначених в постанові вимог ПДР України не порушив та вказаних адміністративних правопорушень не вчинив.

Крім того, постанова поліцейського винесена з недотриманням вимог ст. 36 КУпАП, згідно якої при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночассно розглядаються одним і тим же органом , стягнення накладається в межах санкції , встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

ОСОБА_1 зазначає, що визнання його винуватим за ст. 125 КУпАП є не тільки безпідставним, а й незрозумілим, оскільки поліцейським не зазначено які ж вимоги ПДР України із цього приводу він порушив. Більше того, винесення постанови при накладенні стягнення за ст. 125 КУпАП не вимагається, оскільки санкція цієї статті не передбачає штрафу.

В позові ОСОБА_1 зазначає, що правопорушення передбачене ч. 4. ст. 126 КУпАП він не вчинив, оскільки постанова Козівського районного суду Тернопільської області від 31 травня 2022 року, якою він позбавлений права керувати транспортними засобами, не вступила в законну силу через подання ОСОБА_1 на неї апеляційної скарги. Вказав, що в його діях також відсутні склади адміністративних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 121, ч.2 ст. 122 КУпАП.

Позивач зазначив, що ч.5 ст. 258 КУпАП передбачено, що якщо особа під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу.

Вказав, що поліцейський притягуючи його до адміністративної відповідальності порушив вимоги ст.ст. 7 , 251, 280 КУпАП. Так , зокрема, ст.7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підствах і в порядку, встановлених законом.

ОСОБА_1 вважає, що його вина не доведена та в його діях відсутній склад вищевказаних адміністративних правопорушень, тому просив скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності та закрити провадження у справі.

У відзиві на позов відповідач проти позову позивача заперечує з огляду на те, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених 4 ст. 126, ч.5 ст. 121,ч.2 ст.122, ст. 125 КУпАП підтверджується відео з нагрудної камери сержанта поліції Іващука на якому зафіксовані вищевказані правопорушення, а відтак постанову винесено працівником поліції законно та в межах наданих йому повноважень. При цьому зауважено, що не зазначення технічного приладу за допомогою якого здійснювалася відеофіксація правопорушення, не може бути самостійною підставою для скасування оскаржуваної постанови. Долучений ГУНП в Тернопільській області в якості доказу диск з відеозаписом обставин події є самостійним джерелом доказу згідно статті 99 КАС України. Відповідно до статті 252 КУпАП поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням , що грунтується на всебічному , повному, і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності , керуючись законом і правосвідомістю. Постанова Козівського районного суду Тернопільської області від 31.05.2022 року, якою на позивача було накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами, на час винесення оспорюваної постанови набрала законної сили. Позивач при винесенні оскаржуваної постанови не висловлював жодних заперечень стосовно притягнення його до адміністративної відповідальності, що свідчить про визнання позивачем вини.

Позивачем надано відповідь на відзив відповідача у якому він крім викладеного у позовній заяві зазначив, що накладення на нього стягнення за ч.4 ст.126 КУпАП є безпідставним, адже на час винесення оскаржуваної постанови він не знав , що позбавлений права керування транспортним засобом та у нього був в наявності тимчасовий талон на право керування автомобілем . Накладення на нього стягнення за ч.5 ст.122 КУпАП є безпідставним, оскількі не вказано, які Правила він порушив.

Позовна заява надійшла до суду 15 липня 2022 року.

18 липня 2022 року ухвалою суду позов залишенено без руху, ОСОБА_1 встановлено строк для усунення недоліків, а саме сплати судового збору.

27 липня 2022 року, у встановлені судом строки, ОСОБА_1 подав до суду клопотання, в якому зазначив що недоліки виправив , додавши квитанцію про сплату судового збору.

Ухвалою суду від 29.07.2022 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

03 серпня 2022 року Головним управлінням Національної поліції в Тернопільській області подано відзив на позов, у якому вони просять слухати справу у відсутності їхнього представника у зв`язку з зайнятістю по службі, а також відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 .

В судове засідання 05.08.2022 сторони не з`явилися, подали заяви про проведення судового засідання без їх участі . Ухвалою суду витребувано з архіву Козівського районного суду Тернопільської області справу № 951/304/22 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП. Судове засідання відкладено.

05.08.2022 року після судового засідання, від відповідача до суду надійшов диск з відеозаписом до оспорюваної постанови.

11.08.2022 року представник відповідача у судове засідання не з`явивилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позивач та його представник адвокат Бойко П.В. у судовому засіданні заявили клопотання про відкладення розгляду справи, посилаючись на необхідність ознайомлення з відзивом на позов відповідача та доданим до нього відеозаписом на диску .Ухвалою суду дане клопотання задоволено, відкладено судове засідання.

18.08.2022 позивач та його представник адвокат Бойко П.В. у судове засідання не з`явилися, адвокат Бойко П.В. надав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із його занятістю у вирішенні питань пов`язаних з вторгненням військ РФ на територію України Представник відповідача у судове засідання не прибула, про місце, час та дату судового засідання повідомлена належним чином, надіслала заяву про розгляд справи без їхньої участі. Судове засідання відкладено.

29.08.2022 позивач та його представник адвокат Бойко П.В. у судове засідання не з`явилися, надали до суду клопотання про розгляд справи без їхньої участі. Представник відповідача у судове засідання не прибула, про місце, час та дату судового засідання повідомлена належним чином, надіслала заяву про розгляд справи без їхньої участі. Судом відкладено розгляд справи у зв`язку із необхідністю надання особистих пояснень позивачем.

02.09.2022 позивач у судове засідання не з`явивився, у судове засідання з`явився представник позивача адвокат Бойко П.В. повідомивши, що позивач зайнятій на польових роботах. Позов підтримав з підстав викладених у ньому. Представник відповідача у судове засідання не прибула, про місце, час та дату судового засідання повідомлена належним чином, надіслала заяву про розгляд справи без їхньої участі. Судом відкладено розгляд справи у зв`язку із необхідністю надання особистих пояснень позивачем.

08.09.2022 позивач у судовому засіданні позов підтримав з підстав вказаних у ньому, зазначив, що транспортним засобом у день, час та місці вказаних у оспорюваній постанові він не керував , за кермом знаходився його знайомий , а він сидів на пасажирському сидінні, після того , як автомобіль був зупинений працівниками поліції, його знайомий покинув автомобіль та пішов, а працівниками поліції на позивача було складено оспорювану постанову, оскількі автомобіль належить йому на праві власності. У судовому засіданні представник позивача адвокат Бойко П.В. позов підтримав з підстав викладених у ньому. Представник відповідача у судове засідання не прибула, про місце, час та дату судового засідання повідомлена належним чином, надіслала заяву про розгляд справи без їхньої участі.

Заслухавши участників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що постановою серії БАБ №705341 у справі про адміністративне правопорушення від 30 червня 2022 року винесеною інспектором РПП Сектору поліцейської діяльності №1 (смт. Козова) Відділу поліції №1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області капітаном поліції Беєм С.С., ОСОБА_1 за порушення вимог п. 2.1.а, п. 2.3.в, п.9.9. б, п. 31.4.7.є Правил дорожнього руху України притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126, ч.5 ст. 121,ч.2 ст.122, ст. 125 КУпАП та відповідно до ст. 36 КУпАП накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 гривень.

Як вказано у постанові ОСОБА_1 від підпису та отримання постанови відмовився.

Постановою серії БАБ №705341 від 30.06.2022 року, ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він, будучи особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами на підставі постанови Козівського районного суду Тернопільської області від 31.05.2022 року, 30 червня 2022 року о 09 годині 59 хвилин керував транспортним засобом ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Б. Хмельницького в смт. Козова Тернопільського району Тернопільської області, не будучи пристебнутим ременем безпеки, не увімкнув аварійно-світлову сигналізацію та без аптечки і вогнегасника встановленого зразка, чим порушив вимоги п. 2.1.а, п. 2.3.в, п.9.9. б, п. 31.4.7.є Правил дорожнього руху України. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.4 ст. 126, ч.5 ст. 121,ч.2 ст.122, ст. 125 КУпАП.

Згідно п. 2.3.в. ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки.

Відповідно до ч. 5. ст. 121 КУпАП порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У п. 9.9.б ПДР України зазначається, що аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до п. 2.1.а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно ч. 4 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 31.4.7.є ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: відсутні медична аптечка з нанесеними на неї відомостями про тип транспортного засобу, для якого вона призначена, - на мотоциклі з боковим причепом, легковому, вантажному автомобілі, колісному тракторі, автобусі, мікроавтобусі, тролейбусі, автомобілі, що перевозить небезпечний вантаж; працездатний вогнегасник на легковому автомобілі.

Відповідно до ст. 125 КУпАП інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу - тягнуть за собою попередження.

Згідно статті 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Як видно з матеріалів справи № 951/304/22 постанова Козівського районного суду Тернопільської області від 31 травня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, набрала законної сили 10 червня 2022 року, тобто на день ухвалення оспорюваної постанови ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортними засобами.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є : своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП на орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення покладено обов`язок з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» №3353 від 30.06.1993, встановлюють ПДР, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001(із змінами та доповненнями).

Пунктом 1.3 ПДР передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до ч.5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно п. 1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною першою статті 268 КУпАП законодавцем визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному (необґрунтованому) притягненню такої особи до відповідальності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 283 КУпАП передбачено, що за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі, яка повинна містити найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування, опис обставин, установлених під час розгляду справи, зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення, транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак), технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався), розмір штрафу та порядок його сплати, правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження, відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Пунктом 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Cтаттею 258 КУпАП передбачено, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху

Відповідно до п.5 розділу ІV цієї Інструкції, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу ХІV цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Суд звертає увагу, що саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом його вчинення, а постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може вважатися беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки така по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує його фіксування.

Лише фіксація вчинення адміністративного правопорушення позивачем, а не притягнення його до адміністративної відповідальності, підтверджує правомірність накладення відповідачем адміністративного стягнення та буде вважатися належним доказом у справі.

Верховний Суд у постановах від 13.02.2020 по справі №524/9716/16-а, від 05.03.2020 по справі №607/7987/17 дійшов висновку, що ч.3 ст.283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. У разі відсутності у постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис згідно вимог статті 70 КАС України (у редакції, чинній на час ухвалення судами попередніх інстанцій рішень у цій справі), не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Європейський суд з прав людини, судова практика якого в силу вимог статті 6 КАС України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» застосовується судами як джерело права, в рішеннях у справах «Малофєєва проти Росії» та «Карелін проти Росії» зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

У справі «Федорченко та Лозенко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом».

Відповідачем надіслано на адресу суду диск с відеозаписом, на якому на думку відповідача зафіксовані правопорушення вчинені позивачем

Разом з тим, у оспорюваній постанові не зазначено технічний засіб, яким здійснено фото- або відеофіксацію правопорушень, які ставляться у вину позивачу.

За таких обставин суд вважає, що наданий відповідачем відеозапис не є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення, а тому його до уваги не приймає.

Суд звертає увагу, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 15.11.2018 по справі №524/5536/17, від 17.07.2019 по справі №295/3099/17, від 05.03.2020 по справі №607/7987/17, які в силу положень ч.5 ст.242 КАС України мають бути враховані при розгляді цієї справи.

Відповідач при винесені оспорюваної постанови неналежним чином задокументував наявність правопорушення, що унеможливлює встановлення судом об`єктивної сторони правопорушення та вини позивача у його вчиненні.

Таким чином, наявність події та складу адміністративних правопорушень, зазначених в оспорюваній постанові, не підтверджено жодними доказами.

Згідно ч.3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Отже, в обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин, описаних вище, зважаючи на їхній зміст та юридичну природу, суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування оспорюваної постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно із ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань - Головного управління Національної поліції в Тернопільській області підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Керуючись ст. 19, 63 Конституції України, ст.ст. 2-14, 19-20, 22, 72-77, 118, 132, 139, 192, 227-228, 241-246, 250, 286 КАС України, ст.ст.9, 23, 33, 258, 268, 280, 283 КУпАП, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову серії БАБ №705341 у справі про адміністративне правопорушення від 30 червня 2022 року винесену інспектором РПП Сектору поліцейської діяльності №1 (смт. Козова) Відділу поліції №1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області капітаном поліції Беєм С.С., відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126, ч.5 ст. 121,ч.2 ст.122, ст. 125 КУпАП та відповідно до ст. 36 КУпАП накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 гривень та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Тернопільській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги у 10-денний строк з дня проголошення рішення суду

Реквізити учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання : АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Представник позивача: адвокат Бойко Петро Васильович , місцезнаходження: вул. Бордуляка ,2 , смт.Козова, Тернопільській район, Тернопільська область.

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Тернопільській області, адреса: вул. Валова, 11, м. Тернопіль, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 40108720

Суддя К.К. Рєпін