Справа № 200/3954/22
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2022-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2022 року Справа№200/3954/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Бабіча С.І., розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач), у якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у меншому розмірі, ніж встановлений ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту";

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області стосовно відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік виходячи з розміру, що встановлений ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести перерахунок ОСОБА_1 разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік, нарахувавши та виплативши її у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, за вирахуванням раніше виплаченої суми допомоги, а саме: 8179,00 грн.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що у 2022 році отримав щорічну разову допомогу до 5 травня лише у розмірі 1491,00 грн., замість 9670,00 грн. відповідно до вимог ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Однак, із зазначеним розміром виплаченої йому щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік позивач не погоджується, оскільки, на його думку, з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 року, така допомога з 27.02.2020 року має виплачуватися у розмірі, встановленому ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в редакції від 25.12.1998 року.

Відповідач позов не визнав, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд повністю відмовити у задоволенні позову.

Обґрунтовуючи свої заперечення, відповідач зазначає, що позовні вимоги у цій справі є безпідставними та заявлені до неналежного відповідача.

Так, відповідач у відзиві на позов вказує на те, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.05.2022 року № 540 "Деякі питання виплати у 2022 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань", якою затверджено Порядок використання у 2022 році коштів державного бюджету, передбачених для виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам, органи Пенсійного фонду України уповноважені одноразово здійснити виплату грошової допомоги у розмірі, визначеному цією постановою Кабінету Міністрів України, шляхом включення відповідних виплат у відомості (списки) на виплату пенсій за червень 2022 року однією сумою.

Отже, дії відповідача щодо виплати грошової допомоги у 2022 році полягають в лише одноразовому включенні суми грошової допомоги у передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2022 року № 540 розмірі до відомості (списку) на виплату пенсій за червень 2022 року.

При цьому, як зазначається у відзиві, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2022 року № 540 головним розпорядником коштів на виплату грошової допомоги відповідальним і виконавцем такої бюджетної програми є Мінсоцполітики, на рахунок якого Пенсійним фондом України повертаються суми грошової допомоги, які не виплачені станом на 1 серпня поточного року (незалежно від причин невиплати), а органом, уповноваженим здійснювати виплату невиплаченої станом на 1 липня грошової допомоги, є місцевий орган соціального захисту населення за місцем проживання отримувача.

За наведених обставин відповідач вважає, що позовні вимоги заявлені до неналежного відповідача, у зв`язку з чим просить суд замінити Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на належного відповідача - Донецький обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, та відмовити в задоволенні позовних вимог по відношенню до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Позивач подав до суду відповідь на відзив, у якому проти викладених у відзиві доводів відповідача заперечує, вважаючи їх необґрунтованими, та просить суд задовольнити позов.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 28.07.2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 200/3954/22 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Згідно з нормою ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути дану справу на підставі наявних у суду матеріалів та прийняти дане рішення у порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у справі докази, повно і всебічно встановивши всі її обставини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта № НОМЕР_1 (дійсний до 13.09.2029 року), РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, є органом державної влади, про що зазначено у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 є учасником бойових дій і має право на пільги, що встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

08.06.2022 року позивач звернувся до відповідача із заявою з приводу перерахунку та виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік, згідно з рішенням Конституційного Суду України № 3-р/2020 від 27.02.2020 року.

У відповідь на звернення позивача відповідач листом № 9508-8043/Т-15/8-0500/22 від 14.06.2022 року повідомив про те, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.05.2022 року № 540 "Деякі питання виплати у 2022 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" здійснюється органами Пенсійного фонду України - особам, які перебувають на обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України як особи, яким призначено пенсію (щомісячне довічне грошове утримання), станом на 5 травня 2022 року шляхом включення у відомості (списки) на виплату пенсій.

Водночас виплату позивачу щорічної разової грошової допомоги згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2022 року № 540 у розмірі 1491,00 грн. проведено у червні 2022 разом з поточною виплатою пенсії.

З-поміж іншого, позивача також було повідомлено про те, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 09.09.2021 року у справі № 200/8937/21 (додане до заяви від 08.06.2022 року) жодних зобов`язань на Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області не покладено.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відносини щодо соціального захисту ветеранів війни, як особливої окремої категорії громадян, врегульовані, насамперед, приписами Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 року № 3551-ХІІ (далі - Закон № 3551-XII).

Пільги учасникам бойових дій встановлені ст. 12 Закону № 3551-XII.

Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 25.12.1998 року № 367-XIV ст. 12 Закону № 3551-XII було доповнено частиною п`ятою такого змісту:

"Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком".

Згідно з пп. 1 п. 20 розд. II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік" від 28.12.2007 року № 107-VI ч. 5 ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" викладено у наступній редакції:

"Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України".

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10 рп/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема, приписи пункту 20 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік" від 28.12.2007 року № 107-VI.

Згідно з ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Отже, на момент нарахування та виплати у 2022 році позивачу одноразової грошової допомоги діяла ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у редакції Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 25.12.1998 року, яка передбачала розмір такої щорічної грошової допомоги до 5 травня учасникам бойових на рівні п`яти мінімальних пенсій за віком.

Поряд із цим, правовідносини стосовно нарахування, виплати та розмірів одноразової грошової допомоги до 5 травня, починаючи з 01.01.2015 року, додатково були врегульовані у п. 26 розд.VI Бюджетного кодексу України, яким встановлено, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відтак, Кабінету Міністрів України були делеговані повноваження щодо встановлення, зокрема, розмірів разової грошової допомоги до 5 травня.

07.05.2022 року Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 540 "Деякі питання виплати у 2022 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" (далі - Постанова КМУ № 504), якою затверджено Порядок використання у 2022 році коштів державного бюджету, передбачених для виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам (далі - Порядок № 540).

Відповідно до пп. 1 п. 2 Постанови КМУ № 540 установлено, що виплата щорічної разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертв нацистських переслідувань" (далі - грошова допомога), здійснюється у 2022 році у розмірах не менше, ніж у 2021 році.

Згідно з пп. 2 п. 2 Постанови КМУ № 540 установлено, що виплата грошової допомоги у 2022 році особам, які перебувають на обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України як особи, яким призначено пенсію (щомісячне довічне грошове утримання), станом на 5 травня 2022 р., здійснюється органами Пенсійного фонду України шляхом включення у відомості (списки) на виплату пенсій.

Позивач у даній справі перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області, як особа, якій призначено пенсію (щомісячне довічне грошове утримання), що підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами.

Згідно з п. 1 Порядку № 540 цей Порядок визначає механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою "Щорічна разова грошова допомога ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань та соціальна допомога особам, які мають особливі та особливі трудові заслуги перед Батьківщиною", для виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань (далі - бюджетні кошти).

Положеннями п. 2 Порядку № 540 визначено, що головним розпорядником бюджетних коштів та відповідальним виконавцем бюджетної програми є Мінсоцполітики.

Відповідно до з п. 3 Порядку № 540 розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня щодо виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань, які перебувають на обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України як особи, яким призначено пенсію (щомісячне довічне грошове утримання), станом на 5 травня 2022 р., є Пенсійний фонд України.

Згідно з п. 5 Порядку № 540 бюджетні кошти розподіляються Мінсоцполітики в межах бюджетних призначень і спрямовуються, зокрема, Пенсійному фонду України - відповідно до поданої ним заявки щодо сум грошової допомоги, що включені у відомості (списки) на виплату пенсій за червень 2022 р.

Кошти для виплати грошової допомоги територіальними органами Пенсійного фонду України перераховуються Мінсоцполітики на окремий рахунок Пенсійного фонду України, відкритий в АТ "Ощадбанк".

Виплата грошової допомоги здійснюється у розмірах згідно з додатком.

Право на отримання грошової допомоги мають громадяни таких категорій (далі - отримувачі грошової допомоги): особи з інвалідністю внаслідок війни та колишні малолітні (яким на момент ув`язнення не виповнилося 14 років) в`язні концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, визнані особами з інвалідністю внаслідок загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин; учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та колишні неповнолітні (яким на момент ув`язнення не виповнилося 18 років) в`язні концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також діти, які народилися в зазначених місцях примусового тримання їх батьків; особи, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною; члени сімей загиблих і дружини (чоловіки) померлих осіб з інвалідністю внаслідок війни, дружини (чоловіки) померлих учасників бойових дій, учасників війни та жертв нацистських переслідувань, визнаних за життя особами з інвалідністю внаслідок загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин, які не одружилися вдруге; члени сімей загиблих (померлих) захисників і захисниць України; учасники війни та колишні в`язні концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, особи, яких було насильно вивезено на примусові роботи, діти партизанів, підпільників, інших учасників боротьби з націонал-соціалістським режимом у тилу ворога.

Як вже зазначалося, позивач у справі є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_3 , і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

Відповідно до положень п. 8 Порядку № 540 отримувачі грошової допомоги, зокрема ті, що набули відповідного статусу згідно із статтями 6, 7, 9, 10, 10-1 і 11 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" до 5 травня поточного року включно, яким не виплачено грошової допомоги станом на 1 липня, мають право звернутися щодо її виплати до місцевого органу соціального захисту населення за задекларованим / зареєстрованим місцем проживання та отримати її до 30 вересня поточного року.

Приписами п. 9 Порядку № 540 визначено, що суми невиплаченої станом на 1 серпня поточного року грошової допомоги, що надійшли до Пенсійного фонду України від уповноважених банків та АТ "Укрпошта", повертаються Пенсійним фондом України на рахунок Мінсоцполітики, відкритий у Казначействі.

Суд звертає увагу на те, що в даному разі відповідачем, як розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня, здійснено виплату позивачу грошової допомоги у сумі 1491,00 грн. (що не оспорюється сторонами), тобто, не у розмірі, встановленому Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", тож спірним є питання щодо розміру цієї грошової допомоги і питання щодо належного або неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань по виплаті щорічної разової грошової допомоги.

Водночас, положеннями п. 8 Порядку № 540 регламентується процедура звернення з приводу виплати грошової допомоги таких осіб, яким взагалі не було виплачено щорічної разової грошової допомоги станом на 1 липня поточного року. Саме ці особи після 1 липня мають звертатися з приводу виплати грошової допомоги до місцевого органу соціального захисту населення за задекларованим або зареєстрованим місцем проживання.

Як вже було вказано, позивач звернувся до відповідача із заявою стосовно перерахунку і виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік 08.06.2022 року. Тобто, на момент подання заяви від 08.06.2022 року, в контексті приписів п. 8 Порядку № 540 та з урахуванням виплаченої суми грошової допомоги у розмірі 1491,00 грн., у позивача були відсутні підстави звертатися щодо перерахунку та виплати грошової допомоги до будь-яких місцевих органів соціального захисту населення.

Однак, відповідачем було фактично відмовлено позивачу у здійсненні перерахунку та виплаті щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік відповідно до поданої позивачем заяви від 08.06.2022 року.

За наведених обставин суд приходить до висновку, що Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області є належним відповідачем у даній справі, у зв`язку з чим викладені у відзиві на позов доводи щодо заявлення вимог до неналежного відповідача та клопотання про заміну відповідача на належного судом відхиляються.

Постановою КМУ № 540 визначені розміри виплати у 2022 році разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань".

Зокрема, разова грошова допомога до 5 травня у 2022 році учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності та колишнім неповнолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 18 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися в зазначених місцях примусового тримання їх батьків, виплачується у розмірі 1491 гривня (додаток до Порядку № 504).

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону № 3551-XII (в редакції Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 25.12.1998 року № 367-XIV) щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Згідно з приписами ст. 7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Відповідно до правової позиції, яка наведена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.06.2022 року у справі № 520/2098/19, суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того, чи оскаржувались такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи, тобто згідно з правовою позицією Верховного Суду такі правові акти (як закони, так і підзаконні акти) не можуть застосовуватися навіть у разі, коли вони є чинними (постанови Верховного Суду від 12.03.2019 року у справі № 913/204/18, від 10.03.2020 року у справі № 160/1088/19).

Отже, враховуючи, що положення Постанови КМУ № 540 в частині розміру щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої нормами Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань", не відповідають приписам ч. 5 ст. 12 Закону № 3551-XII, застосуванню в даному випадку підлягають приписи ч. 5 ст. 12 Закону № 3551-XII (в редакції Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 25.12.1998 року № 367-XIV) в частині, яка стосується розміру щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, що не було враховано відповідачем ані під час нарахування і виплати грошової допомоги, ані під час розгляду заяви позивача від 08.06.2022 року.

Крім того, під час розгляду заяви позивача від 08.06.2022 року відповідачем також не враховано надане позивачем рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09.09.2021 року у справі № 200/8937/21, яким на користь позивача було стягнуто щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком (станом на 2021 рік - 8845,00 грн.), тоді як згідно з пп. 1 п. 2 Постанови КМУ № 540 виплата грошової допомоги у 2022 році здійснюється у розмірах не менше, ніж у 2021 році.

Серед іншого, суд звертає увагу на те, що рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2020 року № 3-р/2020 у справі № 1-247/2018 (3393/18) було визнано таким, що не відповідає Конституції України окреме положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 року № 3551-ХІІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У тексті вказаного рішення Конституційний Суд України, серед іншого, зазначає про те, що встановлення пунктом 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення Кодексу" іншого, ніж у статтях 12, 13, 14, 15 та 16 Закону № 3551, законодавчого регулювання відносин у сфері надання пільг ветеранам війни, спричиняє юридичну невизначеність при застосуванні зазначених норм Кодексу та Закону № 3551, що суперечить принципу верховенства права, встановленому статтею 8 Конституції України.

Також у вказаному рішенні зазначено, що встановлення пільг ветеранам війни, особам, на яких поширюється чинність Закону № 3551, є одним із засобів реалізації державою конституційного обов`язку щодо забезпечення соціального захисту осіб, які захищали Батьківщину, її суверенітет і територіальну цілісність, та членів їхніх сімей.

Держава не може в односторонньому порядку відмовитися від зобов`язання щодо соціального захисту осіб, які вже виконали свій обов`язок перед державою щодо захисту її суверенітету і територіальної цілісності.

Невиконання державою соціальних зобов`язань щодо ветеранів війни, осіб, на яких поширюється чинність Закону № 3551, підриває довіру до держави.

Соціальний захист ветеранів війни, осіб, на яких поширюється чинність Закону № 3551, спрямований на забезпечення їм достатнього життєвого рівня.

Обмеження або скасування пільг для ветеранів війни, осіб, на яких поширюється чинність Закону № 3551, без рівноцінної їх заміни чи компенсації є порушенням зобов`язань держави щодо соціального захисту осіб, які захищали Вітчизну, та членів їхніх сімей.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Конституції України та принципів бюджетної системи (ст. 7 Бюджетного кодексу України) держава не може довільно відмовлятися від взятих на себе фінансових зобов`язань, передбачених законами, іншими нормативно-правовими актами, а повинна діяти ефективно і відповідально в межах чинного бюджетного законодавства (абз. 2 та абз. 3 пп. 3.3. п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 27.11.2008 року у справі № 1-37/2008).

У своїх рішеннях Верховний Суд України неодноразово зазначав про те, що відсутність чи скорочення бюджетних асигнувань не може бути підставою для зменшення будь-яких виплат, гарантованих державою (постанови від 22.06.2010 року у справі № 21-399во10, від 07.12.2012 року у справі № 21-977во10, від 03.12.2010 року у справі № 21-44а10).

Дана правова позиція підтримана Конституційним Судом України, зокрема, у рішеннях від 20.03.2002 року № 5-рп/2002, від 17.03.2004 року № 7-рп/2004, від 01.12.2004 року № 20-рп/2004, від 09.07.2007 року № 6-рп/2007, в яких зазначено про неможливість поставити гарантовані законом виплати, пільги тощо в залежність від видатків бюджету.

У рішенні від 18.12.2018 року № 12-р/2018 Конституційний Суд України так само наголошував на тому, що "забезпечення державою соціального захисту осіб, які відповідно до обов`язку, покладеного на них ч. 1 ст. 65 Конституції України, захищали Вітчизну, суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України, та членів їхніх сімей згідно з ч. 5 ст. 17 Конституції України в поєднанні з ч. 1 цієї статті означає, що надання пільг, інших гарантій соціального захисту ветеранам війни, особам, на яких поширюється чинність Закону № 3551, не має залежати від матеріального становища їхніх сімей та не повинне обумовлюватися відсутністю фінансових можливостей держави".

Згідно з приписами ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 1 та ст. 17 Закону України від 23.02.2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) та Європейської комісії з прав людини.

Разова грошова допомога учасникам бойових дій є доходом і власністю (матеріальним інтересом, який захищено ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Нормою ст. 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що Високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі I цієї Конвенції.

Згідно з приписами ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У справі "Суханов та Ільченко проти України" (заяви № 68385/10 та № 71378/10) ЄСПЛ зазначив, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності (п. 52).

Конституційний Суд України у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що громадяни мають бути впевненими у своїх законних очікуваннях, а також в тому, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано. Тобто, набуте право не може бути скасоване чи звужене (правові позиції Конституційного Суду України у рішеннях від 22.09.2005 року № 5-рп/2005, від 29.06.2010 року № 17-рп/2010, від 22.12.2010 року № 23-рп/2010, від 11.10.2011 року № 10-рп/2011).

Таким чином, суд приходить до висновку, що з 27.02.2020 року позивач набув право на соціальне забезпечення відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону № 3551-XII (в редакції Закону України від 25.12.1998 року № 367-XIV "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), яка передбачає, що щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі ст. 7 Закону України від 02.12.2021 року № 1928-ІХ "Про Державний бюджет України на 2022 рік" установлено у 2022 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з 1 січня 2022 року - 1934,00 грн.

Отже, розмір щорічної разової грошової допомоги учасникам бойових дій у 2022 році становить 9670,00 грн.

Таким чином, виплата відповідачем позивачу разової грошової допомоги у 2022 році лише у сумі 1491,00 грн. є протиправною.

З огляду на викладене, відповідачем неналежним чином, не на підставі та не у спосіб, встановлений Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" використано надане йому на 2022 рік Кабінетом Міністрів України повноваження щодо виплати позивачу разової грошової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій.

Враховуючи приписи ст. 12 Закону № 3551-XII (в редакції Закону України від 25.12.1998 року № 367-XIV "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), сума належної до виплати позивачу, як учаснику бойових дій, щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік складає 9670,00 грн. (1934,00 грн. х 5), сума невиплаченої відповідачем позивачу грошової допомоги становить 8179,00 грн. (9670,00 грн. 1491,00 грн.).

Суд зазначає, що позивач у позовній заяві просить зобов`язати відповідача провести перерахунок позивачу разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік, нарахувавши та виплативши таку допомогу у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, за вирахуванням раніше виплаченої суми допомоги, а саме: 8179,00 грн.

Щодо обраного позивачем способу захисту суд зауважує на наступному.

Відповідно до приписів ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення ЄСПЛ у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04.2005 року (заява № 38722/02).

Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Ця правова позиція узгоджується з позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 16.09.2015 року у справі № 21-1465а15.

У вказаній вище постанові Верховний Суд України наголосив, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії та бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалось примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону № 3551-XII (в редакції Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 25.12.1998 року № 367-XIV) щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Як вже було вказано раніше у цьому рішенні, сума виплаченої відповідачем позивачу разової грошової допомоги складає 1491,00 грн., при цьому сума недоплаченої відповідачем позивачу разової грошової допомоги становить 8179,00 грн.

З урахуванням ч. 5 ст. 242 КАС України суд вважає, що ефективним способом захисту прав позивача у справі буде саме стягнення з відповідача на користь позивача, як учасника бойових дій, разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у сумі 8179,00 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, застосувавши положення ч. 2 ст. 9 та ст. 245 КАС України, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо нарахування і виплати позивачу разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі, меншому ніж встановлено ст. 12 Закону № 3551-XII, та щодо відмови позивачу в проведенні перерахунку разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік виходячи з розміру, який встановлено ст. 12 Закону № 3551-XII, а також шляхом стягнення з відповідача на користь позивача, як учасника бойових дій, невиплаченої частини суми щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік, у розмірі 8179,00 грн.

Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання даного позову, судові витрати ним понесено не було, отже, відшкодуванню вони не підлягають.

Керуючись нормами Конституції України, Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання виплати у 2022 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань", Кодексом адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у меншому розмірі, ніж встановлений ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", протиправними.

Визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області стосовно відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік виходячи з розміру, встановленого ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", протиправними.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (; місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; паспорт № НОМЕР_1 (дійсний до 13.09.2029 року); РНОКПП НОМЕР_2 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) невиплачену частину суми щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, як учаснику бойових дій, за 2022 рік, у розмірі 8179,00 грн. (вісім тисяч сто сімдесят дев`ять гривень 00 копійок).

Повне судове рішення складене 07 вересня 2022 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Приймаючи до уваги прийняття даного рішення у порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.І. Бабіч