Справа № 400/3786/21
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2022-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

08 вересня 2022 року

м. Київ

справа №400/3786/21

адміністративне провадження № К/990/23178/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Уханенка С.А.,

суддів - Білак М.В., Кашпур О.В.,

перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, визнання протиправними та скасування наказів в частині, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просив: визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати йому підйомної допомоги у зв`язку з його переїздом до нового місця служби у 2016 році; зобов`язати відповідача виплатити підйомну допомогу при переїзді до нового місця служби з одного населеного пункту в інший у розмірі місячного грошового забезпечення; визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення з травня 2015 року по листопад 2018 року та зобов`язати нарахувати та виплатити цю індексацію; визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати йому грошової компенсації за недоотримане речове майно за нормою №4 (святкова форма) та зобов`язати нарахувати та виплатити таку грошову компенсацію; визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати матеріальної допомоги для вирішення соціально- побутових питань за 2016 рік у розмірі 50% грошового забезпечення та за 2020 рік у розмірі, що не перевищує його місячного грошового забезпечення та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити таку матеріальну допомогу; визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати одноразової грошової допомоги в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, встановленої частиною другою статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та зобов`язати нарахувати та виплатити таку одноразову грошову допомогу; визнати протиправним та скасувати наказ від 14 грудня 2020 року командира в/ч НОМЕР_1 (по особовому складу) №177-РС в частині звільнення старшини ОСОБА_1 в запас у зв`язку з закінченням контракту; визнати протиправним та скасувати наказ від 14 грудня 2020 року командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) №263 в частині виключення старшини ОСОБА_1 зі списків особового складу та зняття з усіх видів забезпечення; поновити на військовій службі на посаді головного старшини батальйону охорони в/ч НОМЕР_1 з 14 грудня 2020 року та розрахувати та виплатити йому грошове забезпечення за час вимушеного прогулу, починаючи з 15 грудня 2020 року по дату фактичного поновлення на посаді та стягнути 100000,00 грн у відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2021 року позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності в/ч НОМЕР_1 щодо невиплати підйомної допомоги у зв`язку з переїздом до нового місця служби у 2016 році та зобов`язання в/ч НОМЕР_1 виплатити підйомну допомогу при переїзді до нового місця служби з одного населеного пункту в інший у розмірі місячного грошового забезпечення залишено без розгляду.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2021 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати при звільненні з військової служби індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 жовтня 2016 року по 28 лютого 2018 року. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 жовтня 2016 року по 28 лютого 2018 року. Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати одноразової грошової допомоги в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, встановленої 2 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, встановленої 2 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». В іншій частині позову відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2022 року скасовано рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди та ухвалено у цій частині справи нове судове рішення. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди у розмірі 2000,00 грн. В іншій частині рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 листопада 2021 року залишено без змін.

25 серпня 2022 року ОСОБА_1 повторно надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2022 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм процесуального та матеріального права, просить переглянути і скасувати оскаржені судові рішення в частині відмови в позові та задовольнити позов в цій частині.

Предметом спору у цій справі є стягнення невиплаченого грошового забезпечення, поновлення на військовій службі та відшкодування моральної шкоди.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Наведене означає, що положеннями пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачено можливість перегляду, в якості винятку, судового рішення, що не підлягає касаційному оскарженню судом касаційної інстанції у разі, якщо заявником зазначені випадки, передбачені підпунктами "а" - "г" цієї норми та викладені підстави, визначені частиною четвертою статті 328 КАС України.

За змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Відомостей про те, що позивач є військовою посадовою особою вищого офіцерського складу відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України у системному зв`язку з положеннями Закону України "Про запобігання корупції" суду касаційної інстанції не надано і у судових рішеннях така інформація відсутня.

Підстав, за яких судові рішення, постановлені у зазначеній справі можливо віднести до випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України судом касаційної інстанції не встановлено і заявником такі не зазначено.

Верховний Суд відхиляє аргументи заявника про щодо недотримання судами приписів пункту 3 частини другої статті 353 КАС України, так як представником заявника не конкретизовано, яке саме клопотання відхилено судами, а доводи в цій частині зводяться до необізнаності з матеріалами справи, зокрема, з довідкою наданою відповідачем. Крім того, пункт 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачає можливість перегляду, в якості винятку, судового рішення, що не підлягає касаційному оскарженню судом касаційної інстанції у разі, якщо заявником зазначені випадки, передбачені підпунктами «а» - «г» цієї норми, проте ОСОБА_1 таких винятків не зазначено, а аргументи касаційної скарги зводяться до незгоди з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо наявності правових підстав для часткового задоволення позову, переоцінки доказів та неповного з`ясування обставин справи судами першої та апеляційної інстанцій, що виключає можливість перегляду судового рішення з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з пунктом 8 частини другої якої, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та, у визначених законом випадках, на касаційне оскарження судового рішення.

Зазначена конституційна норма кореспондується з положеннями частини першої статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи те, що заявник, оскаржуючи судові рішення, прийняті у справі незначної складності, не вказав випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які є передумовою для перевірки наявності підстав касаційного оскарження цих рішень, встановлених пунктами 1, 2, 3, 4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу, які заявник також не зазначив, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.

За таких обставин, Суд не вирішує клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку.

Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд

У Х В А Л И В :

1. У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, визнання протиправними та скасування наказів в частині, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди відмовити.

2. Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: С.А. Уханенко

Судді: М.В. Білак

О.В. Кашпур