Справа № 473/2115/22
Суддя: Лузан Л. В.
Дата ухвалення: 2022-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 473/2115/22
РІШЕННЯ

іменем України

"08" вересня 2022 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Лузан Л.В., при секретарі судового засідання Кріпак Н.Г.,

за участю: представника позивача адвоката Лукіянчина І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

в серпні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, поданим у його інтересах адвокатом Лукіянчиним Ігорем Петровичем, до Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 16.08.2022 працівником Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАВ №436675 в вигляді штрафу в розмірі 20 400 грн. 00 коп.

З даної постанови вбачається, що позивач ОСОБА_1 16.08.2022 керував транспортним засобом марки «Peugeot», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в м. Вознесенську Миколаївської області по вул. Центральній, не маючи права керувати транспортним засобом (був позбавлений права керування транспортними засобами), а також порушив вимоги дорожнього знаку 3.1 «Рух заборонено». Позивача було притягнуто до відповідальності за адміністративні правопорушення, передбачені ч.4 ст.126, ч.1 ст. 122 КУпАП та накладене стягнення в вигляді штрафу в розмірі 20 400 грн. 00 коп.

Вказану постанову позивач вважав незаконною, оскільки постанова складена з чисельними порушеннями ст. 283КУпАП, зокрема не містить відомостей щодо транспортного засобу, водія, що вчинив адміністративне правопорушення, здійснення відеозапису, мотивів призначення покарання. Крім того, складання однієї постанови за вчинення двох адміністративних правопорушень є недопустимим.

В зв`язку з чим позивач просив скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, провадження по справі закрити.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Лукіянчин І.П. позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним у позові.

Представник відповідача Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причину неявки суд не повідомив.

Суд, з урахуванням вимог ч. 1 ст.205, ч. 3 ст.268 КАС України, вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі представника Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, оскільки матеріали містять достатньо інформації для вирішення спору.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Зокрема судом встановлено, що 16.08.2022 інспектором Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАВ № 436675 в вигляді штрафу в розмірі 20 400 грн. 00 коп.

З даної постанови вбачається, що позивач ОСОБА_1 16.08.2022 керував транспортним засобом марки «Peugeot», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в м. Вознесенську Миколаївської області по вул. Центральній, не маючи права керувати транспортним засобом (був позбавлений права керування транспортними засобами), а також порушив вимоги дорожнього знаку 3.1 «Рух заборонено». Позивача було притягнуто до відповідальності за адміністративні правопорушення, передбачені ч.4 ст.126, ч.1 ст. 122 КУпАП та накладене стягнення в вигляді штрафу в розмірі 20 400 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Правила дорожнього руху, які встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, належать до виконання всіма учасниками дорожнього руху.

Особи, які порушують Правила дорожнього руху, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (ч.1 ст. 7 КУпАП).

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання відповідних доказів (ст. 251 КпАП України).

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві, визначений вищевказаною статтею, розподіляється наступним чином: позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Факт порушення водієм Правил дорожнього руху фіксується відповідно до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення та повинен бути достатньо обґрунтованим належними та допустимими доказами, які б усували будь-які сумніви щодо наявності такого порушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ч. 1 ст. 122, ч.4 126 КУпАП, розглядають органи Національної поліції.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень (ч.ч.1,2 ст. 222 КУпАП).

За наслідками розгляду адміністративної справи виноситься постанова відповідно до вимог ст. 283КУпАП.

Окремого фіксування обставин події в протоколі про адміністративне правопорушення представник поліції не здійснював, що відповідає вимогам ч. 3 ст.254, ч.ч. 2, 4, 5 ст.258 КпАП України, п. 4 розділу І наказу МВС України від 07 листопада 2015 року №1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі».

Так, згідно ч.1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (340 грн. 00 коп.).

Відповідно до ч.4 ст.126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (20 400 грн. 00 коп.).

Судом встановлено, що спірна постанова містить відомості щодо посадової особи, яка винесла постанову, дату розгляду справи; прізвище, ім`я, по батькові особи, щодо якої розглядається справа (дата народження, місце проживання, документ, на підставі якого було встановлено його особу); дату, час і місце вчинення адміністративних правопорушень; марка, модель, реєстраційний номер транспортного засобу, опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативних актів, які передбачають відповідальність за дані адміністративні правопорушення; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Працівником відповідача здійснено відеозапис, копію якого було долучено до матеріалів справи.

Між тим, вказаний відеозапис не може бути прийнятий судом до уваги, оскільки постанова не містить інформації щодо технічного засобу, яким здійснено відеозапис (згідно ч. 3 ст. 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) та беззаперечно не підтверджує факт проїзду позивача в зоні дії дорожнього знаку 3.1 «Рух заборонено».

Інших належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП відповідачем суду не надано та матеріали справи не містять.

Стосовно порушення позивачем ч.4 ст. 126 КУпАП суд зазначає наступне.

Згідно з п.2.1а Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія.

Тобто, керування транспортним засобом можливе лише за наявності посвідчення водія, і цей документ може бути предметом перевірки при встановленні права особи на керування транспортним засобом та самостійною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Із постанови про накладення адміністративного стягнення, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №436675 від 16.08.2022 року слідує, що позивач позбавлений права керування транспортними засобами.

Крім того, в матеріалах справи міститься постанова Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 11.04.2022 (набрала законної сили 22.04.2022), відповідно до якої позивача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік (справа була розглянута за участю позивача) .

Згідно ч.ч. 4, 6 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про доведеність факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП, що свідчить про законність оскаржуваної постанови в цій частині.

Позивач був ознайомлений зі змістом постанови, підписав її без зауважень, жодних клопотань останнім заявлено не було.

При цьому, враховуючи положення ч.2 ст. 36 КУпАП, підстави для застосування яких наявні, до позивача було застосовано адміністративне стягнення в межах санкції ч.4 ст. 126 КУпАП (20 400 грн. 00 коп.).

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що постанову серії БАВ № 436675 від 16.08.2022 в частині притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, слід скасувати, а справу про адміністративне правопорушення в цій частині закрити, в іншій частині постанову залишити без змін.

Керуючись ст.ст.2, 8, 9, 241-246, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

позовні вимоги ОСОБА_1 до Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №436675 від 16 серпня 2022 року в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та справу про адміністративне правопорушення в цій частині закрити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 436675 від 16 серпня 2022 року в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП залишити без змін.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Л.В.Лузан