Справа № 280/1381/22
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2022-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

08 вересня 2022 року Справа № 280/1381/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до ДЕПАРТАМЕНТУ АРХІТЕКТУРИ ТА МІСТОБУДУВАННЯ ЗАПОРІЗЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ (Україна, 69001, Запорізька обл., місто Запоріжжя, ВУЛИЦЯ ЗЕЛІНСЬКОГО, будинок 3, ) про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (надалі позивач) до ДЕПАРТАМЕНТУ АРХІТЕКТУРИ ТА МІСТОБУДУВАННЯ ЗАПОРІЗЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати в повному обсязі повідомлення про відмову в надані будівельного паспорту, номер повідомлення №05-02/Г-1691, реєстраційний номер документу в ЄДЕССБ № LC01:8854-4141-2215-7582, винесене департаментом архітектури та містобудування Запорізької міської ради.

- зобов`язати надати ОСОБА_1 будівельний паспорт на будівництво індивідуального житлового будинку на підставі пакета документів, що надано адміністратору ІДНАП м. Запоріжжя для отримання адміністративної послуги Видача будівельного паспорту забудови земельної ділянки, суб`єкт надання адміністративних послуг департамент архітектури та містобудування Запорізької міської ради.

Ухвалою судді від 31 січня 2022 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач подав весь пакет документів, необхідний для видачі будівельного паспорту забудови земельної ділянки та реєстрації в містобудівному кадастрі відповідно до Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №103 від 05 липня 2011 року. Однак всупереч зазначеному, оскаржуваний лист Відповідача стосується документів, поданих позивачем, які не відносяться до вищевказаного переліку документів, передусім схеми забудови земельної ділянки, за для реалізації свого права на забудову земельної ділянки яка належіть позивачу на праві власності, за цільовим призначенням. Вказує, що відповідач, приймаючи оскаржуване рішення, діяв поза межами повноважень та у не спосіб, що визначений законами України, а тому повідомлення про відмову в надані будівельного паспорту, є протиправним, та підлягає скасуванню.

Позовні вимоги просить суд задовольнити повністю.

Представник ДЕПАРТАМЕНТУ АРХІТЕКТУРИ ТА МІСТОБУДУВАННЯ ЗАПОРІЗЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ проти позовних вимог заперечив з підстав викладених у письмовому відзиві на позовну заяву вх.№15316 від 05 квітня 2022 року, відповідно до якого зазначає, що наміри забудови земельної ділянки не відповідали вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, державним будівельним нормам, стандартам і правилам (пункт 2.4. Порядку), Вказує, що згідно з Планом зонування території м. Запоріжжя, затвердженим рішенням Запорізької міської ради від 28 лютого 2018 року № 75 земельна ділянка знаходиться в зоні Ж-1 - зона садибної забудови. Згідно з генеральним планом м. Запоріжжя, затвердженим рішенням Запорізької міської ради від 15 вересня 2004 року № 4, зі змінами, внесеними рішеннями міської ради від 27 вересня 2017 року № 31 (схема планувальних обмежень) земельна ділянка знаходиться в санітарно-захисній зоні кладовищ, що не відповідає вимогам пункту 14.2.5 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій», яким зазначено, що у межах санітарно-захисних зон розміщення будинків, споруд і комунікацій не допускається.

У відзиві просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Розглядаючи справу по суті, судом встановлено наступне.

19 січня 2021 року, ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки засвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Задачиною Н.В., придбала земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 , площа придбаної земельної ділянки 0,1000 га., кадастровий номер :04:020:0099, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Склад угідь: малоповерхова забудова-0,1000 га.

Згідно з витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку від 18 травня 2016 року, НВ-016, відомості про обмеження у використанні земельної ділянки встановлені Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 17.10.2012 року № 1051, не зареєстровані.

09 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до відповідного ЦНАП для видачи будівельного паспорту забудови земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_2 . До заяви на видачу будівельного паспорту додано:

засвідчені в установленому порядку копії документів, що засвідчує право власності на земельну ділянку;

ескізні наміри забудови земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 ;

лист державної санепідемстанції № 02-16/374;

проектні пророботки забудови земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 .

17 листопада 2021 року, від Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради, надійшло повідомлення про результати розгляду, та повідомлення про відмову в надані будівельного паспорту.

Підставою відмови зазначено, що земельна ділянка знаходиться в санітарно-захисній зоні кладовища, що не відповідає вимогам пункту 14.2.5 ДБН Б.2.2-12:20219 «Планування та забудова територій» яким зазначено, що у межах санітарно-захисних зон розміщення будинків, споруд і конструкцій не допускається.

Позивач не погоджуючись з таким рішенням, звернувся до суду з позовною заявою.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам на підставі нормативно правових документів, які діяли на час виникнення спірних правовідносин, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 4 статті 33 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" розміщення об`єктів будівництва на території населених пунктів та за їх межами під час комплексної забудови території здійснюється виконавчим органом сільської, селищної, міської ради, районною державною адміністрацією відповідно до їх повноважень шляхом надання містобудівних умов та обмежень або видачі будівельного паспорта відповідно до містобудівної документації у порядку, передбаченому цим Законом.

У статті 27 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" зазначено: "1.Забудова присадибних, дачних і садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки (далі - будівельний паспорт). Будівельний паспорт визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) з площею до 500 квадратних метрів, господарських будівель і споруд, гаражів, елементів благоустрою та озеленення земельної ділянки. Будівельний паспорт складається з текстових та графічних матеріалів. За наявності плану зонування території розроблення будівельного паспорта здійснюється на його підставі. 2.Проектування на підставі будівельного паспорта здійснюється без отримання містобудівних умов та обмежень. Для об`єктів, зазначених у частині першій цієї статті, розроблення проекту будівництва здійснюється виключно за бажанням замовника. 3.Надання будівельного паспорта здійснюється уповноваженим органом містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня надходження відповідної заяви та пакета документів, перелік яких визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. 4.Порядок видачі будівельного паспорта визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування".

Відповідно до п.1.1 розділу І "Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки", затвердженого 05.07.2011 наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №103 (у редакції наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 25.02.2013 за №66), зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 22.07.2011 за №902/19640 (надалі - "Порядок видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки"), цей Порядок розроблений відповідно до статті 27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» і призначений для використання уповноваженими органами з питань містобудування та архітектури та іншими суб`єктами містобудування при вирішенні питань забудови присадибних, дачних і садових земельних ділянок.

Як зазначено у п.1.2 розділу І "Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки" (у редакції на час виникнення спірних правовідносин), будівельний паспорт забудови земельної ділянки (далі - будівельний паспорт) визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного) з площею до 300 квадратних метрів, господарських будівель, споруд, гаражів, елементів інженерного захисту, благоустрою та озеленення на земельній ділянці.

Розроблення будівельного паспорта здійснюється: в межах населених пунктів - відповідно до наявної містобудівної документації на місцевому рівні; за межами населених пунктів - відповідно до детальних планів територій та планувальних рішень проектів садівницьких та дачних товариств (п.1.4 розділу І "Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки" (у редакції на час виникнення спірних правовідносин)).

Згідно з п.2.1 розділу ІІ "Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки" (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) видача будівельного паспорта здійснюється уповноваженим органом містобудування та архітектури безпосередньо, через центри надання адміністративних послуг та/або через Єдиний державний портал адміністративних послуг. Будівельний паспорт надається уповноваженим органом містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня надходження пакета документів, до якого входять: заява на видачу будівельного паспорта зі згодою замовника на обробку персональних даних за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку; засвідчена в установленому порядку копія документа, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, або договір суперфіцію; ескізні наміри забудови (місце розташування будівель та споруд на земельній ділянці, відстані до меж сусідніх земельних ділянок та розташованих на них об`єктів, інженерних мереж і споруд, фасади та плани поверхів об`єктів із зазначенням габаритних розмірів, перелік систем інженерного забезпечення, у тому числі автономного, що плануються до застосування, тощо); проект будівництва (за наявності); засвідчена в установленому порядку згода співвласників земельної ділянки (житлового будинку) на забудову.

У п.2.3 розділу ІІ "Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки" (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) зазначено, що уповноважений орган містобудування та архітектури на підставі отриманих документів визначає відповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам чинної містобудівної документації на місцевому рівні, планувальним рішенням проектів садівницьких та дачних товариств, державним будівельним нормам, стандартам і правилам.

Відповідно до п.2.4 розділу ІІ "Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки" (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) пакет документів для видачі будівельного паспорта або внесення змін до нього повертається уповноваженим органом містобудування та архітектури замовнику з таких підстав: неподання повного пакета документів, визначених пунктом 2.1 або 2.2 цього розділу; невідповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, детальним планам територій, планувальним рішенням проектів садівницьких та дачних товариств, державним будівельним нормам, стандартам і правилам.

Як зазначено у п.2.5 розділу ІІ "Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки" (у редакції на час виникнення спірних правовідносин), повернення пакета документів для видачі будівельного паспорта або внесення змін до нього здійснюється з відповідним обґрунтуванням уповноваженим органом містобудування та архітектури у строк, який не перевищує строк його надання.

Згідно з ст.38 Земельного кодексу України до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об`єктів загального користування.

Використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм (ст.39 Земельного кодексу України).

У ст.111 Земельного кодексу України зазначено: "... 2.Законом, прийнятими відповідно до нього нормативно-правовими актами, договором, рішенням суду можуть бути встановлені такі обмеження у використанні земель: а) умова розпочати і завершити забудову або освоєння земельної ділянки протягом встановлених строків; б) заборона на провадження окремих видів діяльності; в) заборона на зміну цільового призначення земельної ділянки, ландшафту; г) умова здійснити будівництво, ремонт або утримання дороги, ділянки дороги; ґ) умова додержання природоохоронних вимог або виконання визначених робіт; д) умови надавати право полювання, вилову риби, збирання дикорослих рослин на своїй земельній ділянці в установлений час і в установленому порядку; е) обов`язок щодо утримання та збереження полезахисних лісових смуг. Містобудівною документацією на місцевому рівні також встановлюються гранично допустима висотність будинків, будівель та споруд, максимально допустима щільність населення в межах житлової забудови відповідної житлової одиниці (кварталу, мікрорайону), мінімально допустимі відстані від об`єкта, що проектується, до червоних ліній, ліній регулювання забудови, існуючих будинків та споруд, планувальні обмеження використання приаеродромних територій, встановлені відповідно до Повітряного кодексу України (обмеження у використанні земель у сфері забудови). Обмеження у використанні земель у сфері забудови, що встановлюються певним видом містобудівної документації на місцевому рівні, визначаються Порядком розроблення, оновлення, внесення змін та затвердження містобудівної документації, що затверджується Кабінетом Міністрів України, та вносяться до Державного земельного кадастру, містобудівного кадастру. 3.Обтяження прав на земельні ділянки (крім обтяжень, безпосередньо встановлених законом) підлягають державній реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно у порядку, встановленому законом. 4.Обмеження у використанні земель (крім обмежень, безпосередньо встановлених законом та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами) підлягають державній реєстрації в Державному земельному кадастрі у порядку, встановленому законом, і є чинними з моменту державної реєстрації. Обмеження у використанні земель, безпосередньо встановлені законами та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами, є чинними з моменту набрання чинності нормативно-правовими актами, якими вони були встановлені. Обмеження у використанні земель, встановлені містобудівною документацією на місцевому рівні, є чинними з моменту внесення відомостей про них до Державного земельного кадастру. Це положення не поширюється на обмеження, встановлені до набрання чинності цим абзацом. 5.Відомості про обмеження у використанні земель зазначаються у схемах землеустрою і техніко-економічних обґрунтуваннях використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектах землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів, проектах землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь, проектах землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), містобудівній документації. Відомості про такі обмеження вносяться до Державного земельного кадастру".

Відповідно до "Класифікації видів цільового призначення земель", затвердженої 23.07.2010 наказом Державного комітету України із земельних ресурсів №548, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01.11.2010 за №1011/18306, землі житлової та громадської забудови включають, зокрема, землі житлової забудови (землі, які використовуються для розміщення житлової забудови (житлові будинки, гуртожитки, господарські будівлі та інше); землі, які використовуються для розміщення гаражного будівництва) - до яких відносяться землі для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (код КВЦПЗ 02.01).

У п.3.5 Державних санітарних правил та норм "Гігієнічні вимоги щодо облаштування і утримання кладовищ в населених пунктах України" ДСанПіН 2.2.2.028-99, затверджених 01.07.1999 постановою Головного державного санітарного лікаря України №28 (надалі - Державні санітарні правила та норми "Гігієнічні вимоги щодо облаштування і утримання кладовищ в населених пунктах України" ДСанПіН 2.2.2.028-99), зазначено: "3.5.Кладовища повинні бути розміщені в приміській зоні міських поселень і поблизу місць розташування сіл. Санітарно-захисна зона від території кладовища традиційного поховання і крематорію до житлових і громадських будівель, зон відпочинку, а також колективних садів та городів повинна бути не меншою 300 м (Державні санітарні правила №379/1404 (z0379-96), а від території кладовища для поховання урн після кремації до житлових і громадських будівель та об`єктів, що прирівнені до них, має бути не меншою 100 м. Примітка. У санітарно-захисних зонах не можна допускати розміщення: - житлових будинків з придомовими територіями, гуртожитків, готелів, будинків для приїжджих; - дитячих дошкільних закладів, загальноосвітніх шкіл, лікувально-профілактичних та оздоровчих установ загального та спеціального призначення зі стаціонарами, наркологічних диспансерів; - спортивних споруд, садів, садівницьких товариств; - джерел централізованого водопостачання, водозабірних споруд, споруд водопровідної розподільної мережі".

Так, суд розглядаючи справу встановив, що позивач разом з заявою щодо надання будівельного паспорту забудови земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя вул. Макарова адмірала, №11 надав відповідний пакет документів, які розглянуть відповідачем. Зауваження до наданих документів у відповідача відсутні.

Обґрунтовуючи правомірність своєї відмови відповідач надав до суду витяги з плану зонування території м. Запоріжжя, з генерального плану м. Запоріжжя на об`єкт земельну ділянку з кадастровим номером :04:020:0099 за адресою АДРЕСА_2 , де зазначає, що така земельна ділянка знаходиться в санітарно захисній зоні кладовища.

Суд критично ставиться до доказів на яких прийнято оскаржуване рішення, оскільки витяг з генерального плану м. Запоріжжя надано на адресу вул. Воїнова буд.11, що не відповідає адресі яка зазначена позивачем у заяві про видачу будівельного паспорту. Але, у графах адреси і кадастрового номеру об`єкту номери визначено правильно.

Таким чином, з графічних зображень витягів не встановлено, що адреса позивача знаходиться у санітарно-захисній зоні кладовища.

Отже щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування в повному обсязі повідомлення про відмову в надані будівельного паспорту, номер повідомлення №05-02/Г-1691, реєстраційний номер документу в ЄДЕССБ № LC01:8854-4141-2215-7582, винесене департаментом архітектури та містобудування Запорізької міської ради, суд вважає їх такими що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про зобов`язання надати ОСОБА_1 будівельний паспорт на будівництво індивідуального житлового будинку на підставі пакета документів, то суд вважає такі позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на підставі наступного.

Обираючи правильний спосіб захисту порушених прав позивача, суд враховує роз`яснення, які наведені в пункті 10.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно з яких у разі визнання судом неправомірними дій чи бездіяльності відповідача суд може зобов`язати його вчинити чи утриматися від вчинення певних дій у спосіб, визначений чинним законодавством, яким може бути захищено/відновлено порушене право. Резолютивна частина рішення не повинна містити приписів, що прогнозують можливі порушення з боку відповідача та зобов`язання його до вчинення чи утримання від вчинення дій на майбутнє.

Суд може ухвалити постанову про зобов`язання відповідача прийняти рішення певного змісту, за винятком випадків, коли суб`єкт владних повноважень під час адміністративних процедур відповідно до закону приймає рішення на основі адміністративного розсуду. За своєю правовою природою повноваження відповідача щодо надання дозволів на розробку проектів землеустрою є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково, вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Тому, відповідачу необхідно належним чином дослідити правильну адресу об`єкта на кадастровій карті, для визначення меж смуг санітарно-захисної смуги кладовища та прийняття відповідного рішення.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву про видачу будівельного паспорту від 08 листопада 2021 року.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно до пункту 10 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Відповідно до статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Частиною 4 статті 245 КАС України передбачено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Таким чином в іншій частині позовних вимог, суд вважає за необхідне відмовити.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності свого рішення, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню з огляду на мотивувальну частину цього рішення.

Відповідно до приписів частини 3 статті 139 КАС визначено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору..

На підставі викладеного, керуючись статтями 139, 143, 243-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до ДЕПАРТАМЕНТУ АРХІТЕКТУРИ ТА МІСТОБУДУВАННЯ ЗАПОРІЗЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ (Україна, 69001, Запорізька обл., місто Запоріжжя, ВУЛИЦЯ ЗЕЛІНСЬКОГО, будинок 3, ) про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати в повному обсязі повідомлення про відмову в надані будівельного паспорту, номер повідомлення №05-02/Г-1691, реєстраційний номер документу в ЄДЕССБ № LC01:8854-4141-2215-7582, винесене департаментом архітектури та містобудування Запорізької міської ради.

Зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву про видачу будівельного паспорту від 08 листопада 2021 року з урахуванням правової оцінки, наданої судом у мотивувальній частині цього рішення.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ДЕПАРТАМЕНТУ АРХІТЕКТУРИ ТА МІСТОБУДУВАННЯ ЗАПОРІЗЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ витрати, у вигляді судового збору у сумі 454,00 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення складено та підписано 08 вересня 2022 року.

Суддя Д.В. Татаринов