Справа № 640/20082/21
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2022-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: судді-доповідача: Беспалова О. О., суддів: Парінова А. Б., Ключковича В. Ю., розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 грудня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_1 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просили суд:

- зобов`язати відповідача вчинити всі необхідні дії для включення позивачів до повного переліку вкладників публічного акціонерного товариства «РАДИКАЛ БАНК», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, у тому числі шляхом внесення змін до такого переліку.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.07.2021 визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду позивачами та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.07.2021 роз`єднано в окремі провадження позовні вимоги у справі №640/13087/21, шляхом виділення в окремі провадження позовних вимог кожного з позивачів.

Як наслідок, в межах справи №640/20082/21 розглядаються позовні вимоги ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.12.2021 адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позов залишити без задоволення.

До Шостого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила таке.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, між ОСОБА_1 та ПАТ «Радикал Банк» укладено договір банківського рахунку № 18437/П-1-980, предметом якого є відкриття поточного рахунку № НОМЕР_1 у гривні.

Згідно з квитанцією № 13962 від 09.07.2015 грошові кошти у розмірі 198 000,00 грн внесені на рахунок. Аналогічна інформація міститься у виписці по особовим рахункам з 09.07.2015 по 15.02.2018, наданої відповідачем.

Постановою Правління Національного банку України від 09.07.2015 № 452/БТ ПАТ «Радикал Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.07.2015 № 130 «Про запровадження тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» з 10.07.2015 розпочато процедуру виведення ПАТ «Радикал Банк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації та призначено уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрацію.

Постановою Правління Національного банку України від 09.07.2015 № 769 відкликано банківську ліцензію та наказано ліквідувати ПАТ «Радикал Банк».

Згідно з рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.11.2015 № 203 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Радикал Банк» з відшкодуванням зі сторони Фонду гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами фізичних осіб відповідно до плану врегулювання з 10.11.2015 та призначено Савельєву Анну Миколаївну уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Радикал Банк» на два роки з 10.11.2015 по 09.11.2017 включно.

За змістом оголошення, розміщеного на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з 13.11.2015 Фонд розпочав виплати коштів вкладникам ПАТ «Радикал Банк». Для отримання коштів вкладники банку з 13.11.2015 по 24.12.2015 включно мали звернутись до установ банку-агента Фонду - ПАТ «Банк кредит Дніпро».

Як зазначає позивач, що не заперечується відповідачем, ОСОБА_1 не включено до переліку вкладників ПАТ «Радикал Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 2005 від 26.11.2020 визначено здійснювати повноваження під час ліквідації ПАТ «Радикал Банк» безпосередньо Фондом.

З метою реалізації права на відшкодування суми вкладу, позивач звернувся із адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На виконання ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Отже, на момент подання позову чинним законодавством право особи на звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів обмежено конкретно визначеним строком. Зокрема, це зумовлено специфікою спорів, що розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Вказані строки обмежують час, протягом якого конкретні правовідносини можуть вважатися спірними. Тому, якщо протягом встановленого законодавством строку особа не звернулася до суду за вирішенням спору, відповідні відносини набувають ознак стабільності.

За приписами ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи, що початок шестимісячного строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права, то суд при визначенні початку такого строку повинен з`ясувати момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Крім того, поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для особи на вчинення певних дій.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить зобов`язати відповідача вчинити всі необхідні дії для включення його до повного переліку вкладників публічного акціонерного товариства «РАДИКАЛ БАНК», який має право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, у тому числі шляхом внесення змін до такого переліку.

Договір банківського рахунку № 18437/П-1-980, предметом якого є відкриття поточного рахунку № НОМЕР_1 у гривні укладено між позивачем та ПАТ «РАДИКАЛ БАНК» 09.07.2015.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ «РАДИКАЛ БАНК» сформував лист вих. № 3675/15 від 19.11.2015, яким повідомив позивача про виявлені ознаки нікчемності правочину, а саме: трансакції ПАТ «РАДИКАЛ БАНК» щодо перерахування на користь ОСОБА_1 грошової суми з призначенням платежу «Внесення коштів на власний рахунок» на суму 19800 грн 09.07.2015.

Вищевказане стало підставою для не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Як вбачається з відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень позивачі ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 , ОСОБА_70 , ОСОБА_71 , ОСОБА_72 , ОСОБА_73 , ОСОБА_74 , ОСОБА_75 , ОСОБА_76 , ОСОБА_77 , ОСОБА_78 , ОСОБА_79 , ОСОБА_80 , ОСОБА_81 , ОСОБА_82 , ОСОБА_83 , ОСОБА_84 , ОСОБА_85 , ОСОБА_86 , ОСОБА_87 , ОСОБА_88 , ОСОБА_89 , ОСОБА_90 , ОСОБА_91 , ОСОБА_92 , ОСОБА_93 , ОСОБА_94 , ОСОБА_95 , ОСОБА_96 , ОСОБА_97 , ОСОБА_98 , ОСОБА_99 , ОСОБА_100 , ОСОБА_101 , ОСОБА_102 , ОСОБА_103 , ОСОБА_104 , ОСОБА_105 , ОСОБА_106 , ОСОБА_107 , ОСОБА_108 , ОСОБА_109 , ОСОБА_110 , ОСОБА_111 , ОСОБА_112 , ОСОБА_113 , ОСОБА_114 , ОСОБА_115 , ОСОБА_116 , ОСОБА_117 , ОСОБА_118 , ОСОБА_119 , ОСОБА_120 , ОСОБА_121 , ОСОБА_122 , ОСОБА_123 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_124 , ОСОБА_125 , ОСОБА_126 , ОСОБА_127 , ОСОБА_128 , ОСОБА_129 , ОСОБА_130 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_131 , ОСОБА_9 , ОСОБА_132 , ОСОБА_8 , ОСОБА_133 , ОСОБА_134 , ОСОБА_135 , ОСОБА_136 , ОСОБА_10 , ОСОБА_137 , ОСОБА_11 , ОСОБА_138 , ОСОБА_139 , ОСОБА_12 , ОСОБА_140 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_141 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_142 , ОСОБА_143 , ОСОБА_144 , ОСОБА_145 , ОСОБА_146 , ОСОБА_147 , ОСОБА_148 , ОСОБА_149 , ОСОБА_150 , ОСОБА_151 , ОСОБА_152 , ОСОБА_153 , ОСОБА_154 , ОСОБА_155 , ОСОБА_154 , ОСОБА_156 , ОСОБА_157 , ОСОБА_158 , ОСОБА_159 , ОСОБА_160 , ОСОБА_161 , ОСОБА_162 , ОСОБА_163 , ОСОБА_164 , ОСОБА_165 , ОСОБА_166 , ОСОБА_16 , ОСОБА_1 , ОСОБА_167 , ОСОБА_168 , ОСОБА_169 , ОСОБА_170 , ОСОБА_171 , ОСОБА_172 , ОСОБА_173 , ОСОБА_174 , ОСОБА_175 звернулися до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «РАДИКАЛ БАНК» Савельєвої Анни Миколаївни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання незаконним та скасування наказу №204 від 09.11.2015 про визнання правочинів нікчемними в частині визнання нікчемними транзакцій ПАТ «Радикал Банк» щодо перерахування на користь позивачів грошових сум з призначенням платежу «Поповнення поточного рахунку клієнта власними коштами» 09.07.2015 на їх рахунок, зобов`язавши уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Р РАДИКАЛ БАНК» Савельєву А.М. подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформацію про позивачів, кожного окремо, як вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «РАДИКАЛ БАНК» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Провадження №2/369/4470/16 за їх позовними вимогами було відкрито ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області 12.12.2016 (цивільна справа №369/10689/16-ц).

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23.06.2017, з урахуванням ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23.06.2017 про виправлення описки, позов задоволено.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 10.10.2017 апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «РАДИКАЛ БАНК» Савельєвої Анни Миколаївни відхилено. Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23.06.2017 залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18.06.2018 передати на розгляд до Великої Палати Верховного Суду справу №369/10689/16-ц.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 касаційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «РАДИКАЛ БАНК» задоволено частково. Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23.06.2017 та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 10.10.2017 скасовано в частині вимог позову про визнання незаконним наказу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «РАДИКАЛ БАНК» від 09.11.2015 №204, провадження у справі в цій частині закрито. Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23.06.2017 та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 10.10.2017 в іншій частині позову скасовано, справу в цій частині передано на розгляд до суду першої інстанції.

За наслідком нового розгляду частини позовних вимог та клопотаннями позивачів та відповідача, ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07.08.2019 провадження у справі №369/10689/16-ц закрито. Також зроблено висновок, що даний спір є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

З наявного в матеріалах справи Ордеру Серії АІ №1087747 від 11.02.2021 на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_5 уклав з адвокатом Капалкіною І.О. договір про надання правової допомоги №б/н від 15.02.2019 у Окружному адміністративному суді міста Києва.

Адміністративний позов у справі №640/13087/21 підписаний від імені позивачів адвокатом Капалкіною І.О. 12.05.2021 та поданий до Окружного адміністративного суду міста Києва.

На думку колегії суддів з дати закриття провадження у цивільній справі (07.08.2019) до моменту подання даної позовної заяви до суду адміністративної юрисдикції (12.05.2021) є безпідставним зволіканням позивача, крім того як вбачається з матеріалів справи договір про надання правової допомоги саме в Окружному адміністративному судів міста Києва укладений між позивачем та адвокатом 15.02.2019.

Посилання суду першої інстанції на те, що ним в ухвалі від 08.07.2021 у справі №640/13087/21 поновлено строк звернення з даним позовом, зважаючи на зміну предметної підсудності, визнання грошових коштів доказами в межах кримінальних проваджень, а також звертаючи увагу на важливість забезпечення позивачу права на доступ до правосуддя, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки як вбачається з ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07.08.2019 позивачі через свого представника були ініціаторами закриття провадження у справі №369/10689/16-ц з підстав того, що позовна вимога про зобов`язання уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «РАДИКАЛ БАНК» Савельєву А.М. подати до ФГВФО інформацію про позивачів, кожного окремо, як вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «РАДИКАЛ БАНК» за рахунок ФГВФО відноситься до юрисдикції адміністративного суду.

Відтак, звертаючись до суду з даним позовом в травні 2021, позивач пропустив встановлений законом шестимісячний строк на звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів.

Зважаючи на встановлені обставини, колегія суддів звертає увагу, що Конституція України гарантує право кожного на судовий захист своїх прав та інтересів, що включає також право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. При цьому звернення до суду може здійснюватися у межах встановленого строку.

Правова природа строку звернення до суду, дозволяє констатувати, що запровадження строку, у межах якого фізична або юридична особа, орган державної влади та місцевого самоврядування можуть звернутися до суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргою, обумовлено передусім необхідністю дотримання принципу правової визначеності, що є невід`ємною складовою верховенства права.

Зміст принципу правової визначеності розкрито у ряді рішень Конституційного Суду України. Наприклад, у Рішенні від 29.06.2010 №17-рп/2010 Конституційний Суд України звернув увагу на правову визначеність як елемент верховенства права, зазначивши, що одним з елементів верховенства права є принцип правової визначеності, в якому стверджується, що обмеження основних прав людини і громадянина та втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дозволять особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.

Отже, встановлення строків звернення до адміністративного суду у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень у адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом встановленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії у часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.

При цьому, у рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що у разі якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Виходячи з встановлених обставин та наведених міркувань, апеляційний суд вважає, що позивач з серпня 2016 року обізнаний про дії, в тому числі бездіяльність та рішення, які вчиняв відповідач, однак, протягом тривалого часу не вчинив дій щодо їх оскарження, вважаючи їх протиправними.

Колегія суддів вважає, що процесуальна бездіяльність позивача не може бути визнана поважною для поновлення строку звернення до суду з цим позовом, оскільки в такому разі буде порушено принцип правової визначеності.

При цьому, як зазначив Верховний Суд у постанові від 07.02.2019 у справі №826/15056/16, причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

При цьому, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. У свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від позивача унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.

Аналогічні правові висновки були висловлені Верховним Судом у постановах від 28.03.2018 у справі №809/1087/17 та від 22.11.2018 у справі №815/91/18.

Оскільки протягом 21 місяців позивачем не ставилося в адміністративному суді питання щодо правомірності не включення його переліку вкладників ПАТ «РАДИКАЛ БАНК», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок ФГВФО після закриття цивільного провадження у справі №369/10689/16-ц, то подання позовної заяви до суду адміністративної юрисдикції зі спливом такого тривалого часу призведе до порушення принципу правової визначеності, що є неприпустимим з огляду на принципову позицію Європейського Суду з прав людини у цьому питанні.

Так, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Разом з тим, доказів, які б свідчили про існування об`єктивних та поважних причин, які зумовили несвоєчасне звернення до адміністративного суду у даній справі не наведено.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції не повністю встановив фактичні обставини справи та при ухваленні рішення допустив порушення норм процесуального права, помилково вирішивши по суті спір за позовної заявою, яка підлягала залишенню без розгляду у зв`язку з пропуском строків звернення до суду.

Керуючись ч. 4 ст. 123 КАС України якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

На виконання п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 317 КАС України визначено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 319 КАС України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, скасування рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.12.2021 у справі №640/20082/21 та прийняття постанови про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобов`язання вчинити дії.

З урахуванням наведеного, колегія суддів не вбачає підстав для надання правової оцінки іншим доводам апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 23, 240, 242-244, 250, 308, 311, 315, 317, 319, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 грудня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 грудня 2021 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов

Суддя В. Ю. Ключкович

Суддя А. Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 06.09.2022)