Справа № 640/12679/20
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2022-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2022 року м. Київ № 640/12679/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кармазіна О.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Компанія ЛІО С»
доКиївської митниці Держмитслужби
про визнання протиправним та скасування рішення,-
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія ЛІО С» (03148, м. Київ, вул. Тимофія Строкача, 1, код ЄДР: 40062633) звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Київської митниці Держмитслужби (03124, м. Київ, Бульвар Гавела Вацлава, 8-а, код ЄДР: 43337359), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 21.05.2020 № UA100000/2020/100092/2.

Позиція позивача.

Позивач зазначає, що 21 травня 2020 року ТОВ «КОМПАНІЯ ЛІО С» здійснювало митне оформлення в режимі імпорту товару - хомути для шлангів, частини поливальних систем та систем зрошення для сільського та присадибного господарства, садові та промислові шланги, фітинги, садові інструменти, муфти та інше.

Додає, що товариством оформлено та подано до Київської митниці ДФС митну декларацію № UA100300/2020/409356 від 21.05.2020, в якій задекларовано митну вартість товару відповідно до ст.58 Митного кодексу України в розмірі відповідно до ціни контракту (метод визначення митної вартості №1).

Позивач зазначає, що на підтвердження митної вартості товару митному органу позивачем надані документи, які передбачені частинами 1 та 2 ст. 53 МК України:

контракт № 019PL від « 01» листопада 2019 між ТОВ «КОМПАНІЯ ЛІО С», Україна, м. Київ і BRADAS Sp z о. о. Spotka komandytowa, Poland, доповнення 1 від 01.11.2019; доповнення 2 від 25.04.2020 інвойс EX/HU/86/2020 від 18-05-2020р.; переклад інвойсу EX/HU/86/2020 від 18-05-2020 р ; пакінг-лист (специфікація) до інвойсу EX/HU/86/2020 від 18-05-2020 р.; експортна митна декларація Республіки Польща № 20PL331020E0270344 від 19-05-2020; сертифікат походження № PL/MF/AN 0013947 від 19-05-2020р.; сертифікат походження EUR-1 № PL/MF/AR 0383626 від 19-05-2020; заявка на перевезення вантажу від перевізника - ФОП ОСОБА_1 від 14.05.2020р.; «довідка про транспортні витрати» від 18.05.2020 на заявку Xs 11 від 14.05.2020, рахунок на сплату транспортування вантажу № 58 від 21-05-2020 на суму 38000 грн., CMR 761273 (міжнародна транспортна декларація) від 18-05-20.

Однак, як зазначає позивач, за результатами розгляду поданих до митного оформлення документів, відповідачем було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів яке обґрунтоване наступним: декларантом до митного оформлення не надано всіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість, отже неможливе застосування основного методу визначення митної вартості - за ціною зовнішньо-економічного контракту.

Джерело інформації, яким користувався митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару та рівень митної вартості товару:

товар № 11 - 3,87 дол. США/кг (джерело - МД від 10.03.2020 №UA 100430/2020/2680);

товар № 24 - 3,51 дол. США/кг (джерело - МД від 06.02.2020 №UA500080/2020/2847), розрахунок: 3,51 * 75/800 = 0,3291 $/м2;

товар №25 - 3,75 дол. США/кг (джерело - МД від 23.01.2020 № UA 100300/2020/400993) розрахунок :3,75*184,8/1680=0,4125$/м2;

товар №26 - 3,75 дол. США/кг (джерело - МД від 27.02.2020 №UA500030/2020/202555);

товар № 37 - 7,02 дол. США/кг (джерело - МД від 27.02.2020 №UA 100380/2020/703517).

У відповіді на відзив позивач зазначив, що митниця розмитнювала аналогічні товари по ціні угоди.

Натомість, як зазначено у позові, декларацію № UA100300/2020/409356 від 21.05.2020 було скасовано та заповнено нову митну декларацію (після коригування) № UA100300/2020/409407 від 21.05.20.

Позивач зазначає, що у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган не дав пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Розмір суми коригування митної вартості (вартість позову) згідно відповідному рішенню про коригування митної вартості товарів № UA100000/2020/100092/2 від 21.05.2020 складає 8103,16 грн. (1393,53 грн. мито та 6709,63 грн. ПДВ).

Позивач не погоджується з вказаним рішенням та вважає його протиправним та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

Звертає увагу на те, що спірне рішення не містить наявної в митного органу інформації (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом, та у ньому відсутнє належне обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої відповідачем, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Взагалі відсутнє обґрунтування того, що зазначені недоліки впливають на митну вартість товару.

Крім того, митним органам надано право застосування резервного методу у випадках, коли вони аргументовано вважають, що інші п`ять методів не можуть бути використані та не дозволять об`єктивно та максимально точно встановити вартість оцінюваних товарів.

Позивач додає, що наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

Також, як зазначає позивач, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Відтак, позивач просить задовольнити позов.

Позиція відповідача.

Відповідач заперечує проти задоволення адміністративного позову.

Зазначає, що до відділу митного оформлення митного поста «Чайки» уповноваженою особою ТОВ "КОМПАНІЯ ЛЮ С" (код ЄДР 40062633) надано електронну митну декларацію, яка зареєстрована за МД від 21.05.2020 № UA100300/2020/409356.

При митному оформленні за митною декларацією автоматизованою системою аналізу та управління ризиками сформовано митні формальності: 105-2 - Контроль правильності визначення митної вартості товарів; 106-2 - Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів; 117-2 - Здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів із залученням спеціалізованого підрозділу митниці для перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідач звертає увагу на те, що відповідно до постанов Верховного Суду №21-270а13 та №21-342а13, підставою для витребування у декларанта додаткових документів для підтвердження митної вартості може бути наявність у спеціалізованих програмно-інформаційних комплексах Єдиної автоматизованої системи Держмитслужби (ЄАС) інформації про іншу митну вартість ідентичних або аналогічних товарів.

Відтак, як зазначає митниця, за результатами опрацювання документів поданих разом з митною декларацією № UA100300/2020/409356 встановлено, що декларантом до митного оформлення не надано всіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товарів та документи не містять достовірних та об`єктивних відомостей, які б підтверджували числові значення складових митної вартості.

В повідомленні про витребування додаткових документів зазначено підстави такого витребування: «Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості на підставі розгляду поданих разом з митною декларацією документів встановлено, що документи містять розбіжності та не підтверджують всі числові значення складових митної вартості товарів:

(1) В інвойсі на поставку не зазначені умови поставки, тоді як згідно п. 5 контракту - умови поставки визначаються або в рахунку на поставку або ж в додатковій угоді на поставку, остання відсутня.

(2) Наданий прайс-лист від 25.04.2020 не містить інформації щодо валюти та умов поставки. Додатком 2 до контракту сторони визначили даний прайс-лист чинним, однак він містить суперечливі дані щодо ціни товару в інвойсі та наданому прайс-листі, як приклад товар № 25: артикул АТВКІ10442050 ціна інвойсу на умовах FCA - 56.03$, ціна в прайсі - 56.60 (валюта не визначена); товар № 24 артикул АТ7004100 ціна інвойсу на умовах FCA - 6.91$, ціна в прайсі - 6.98(валюта не визначена). Для підтвердження ціни, як «дійсної вартості» товару у розумінні статті VII Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року, органом доходів і зборів можуть бути запитані у декларанта каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, в яких пропозиція продавця адресована необмеженому колу покупців.

(3) Відповідно до п.6 зовнішньоекономічного контракту ціна вказується на кожну партію товару та включає в себе вартість упаковки. При цьому відомості щодо того, хто несе витрати на маркування товару, доставки до місця загрузки, на навантаження відсутні. В той же час відповідно до заявки від 14.05.2020 № 11 навантаження/ розвантаження здійснюється засобами та силами вантажовідправника/вантажоодержувача. Тобто, документально не підтверджена (не включена) така складова митної вартості як витрати на навантаження/завантаження.

(4) Між тим, як зазначає митниця, до митного оформлення не надано документи підтверджуючі наявність чи відсутність страхування вантажу, тобто документально не підтверджена (не включена) така складова митної вартості як страхування.

(5) Відповідно до п.8.2 контракту № 019PL продавець надсилає після відвантаження товару рахунок-проформу, який не надано до митного оформлення.

(6) Відповідач додає, що заявлені за МД товари торговельної марки «BRADAS». Однак, надані документи не містять відомостей щодо наявності/відсутності ліцензійних платежів за користування такою торгівельною маркою.

Отже, надані до митного оформлення документи не містять достовірних та об`єктивних відомостей що підтверджують числові значення складових митної вартості, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена. Тому, відповідно до статті 58 МКУ з поданих документів неможливо підтвердити заявлений метод визначення митної вартості товарів.

Ураховуючи вищевикладене, як зазначає митниця, відповідно до статті 58 Кодексу відсутня документально підтверджена інформація щодо числових значень складових митної вартості, необхідних при її обчисленні.

Митниця також зазначає, що відповідно вимог частини 2, 3 ст. 53, ст. 54, ст. 57 Митного кодексу України, у разі якщо документи, містять розбіжності, або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів , чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Враховуючи зазначене та керуючись положеннями частинами 2 та 3 статті 53 та частини 5 статті 54 Митного кодексу України, декларанту запропоновано надати до органу Державної фіскальної служби наступні документи: транспортні (перевізні) документи (витрати на навантаження); якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; виписку з бухгалтерської документації (прибуткові, податкові та видаткові накладні); банківські платіжні документи, що підтверджують вартість раніше ввезено ідентичного товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару); за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

Відтак, як заявляє митниця, декларанта повідомлено про необхідність надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, відповідно до вимог ч. 2 та ч. 3 ст. 53, ст. 57 Митного кодексу України (далі - МКУ).

Отже, декларанту надана можливість усунути розбіжності, спростувати сумніви щодо заявленого рівня митної вартості та довести й підтвердити заявлену ним, за основним методом, митну вартість товарів.

Як зазначає відповідач, у електронному повідомленні про витребування додаткових документів зазначено підстави такого витребування. Перелік витребуваних документів сформовано, з урахуванням умов поставки товарів та обставин продажу.

Однак у строк, встановлений ч. 3 ст. 53, п. 2 ч.2 ст. 255 МКУ, жодного з витребуваних документів не було подано, тобто декларантом не вжито заходів встановлених ч. 2 ст. 52, ч. 3 ст. 53, ст. 58 МКУ для підтвердження заявленої митної вартості та методу її визначення.

У свою чергу, як зазначає відповідач, причинами, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано є: неподання декларантом всіх запрошених документів; відсутність відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості; наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах, що не дає можливості митному органу перевірити декларування всіх складових митної вартості у повному обсязі.

Митниця додає, що керуючись положеннями частини 4 статті 57 Кодексу, проведена процедура консультації між митницею та декларантом.

Жодних вимог у порядку ч. 6 ст. 55 МКУ від декларанта не надходило.

За результатами консультації декларанту надіслано повідомлення з обґрунтуванням не застосування заявленого ним методу визначення митної вартості та пропозицією визначити митну вартість оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу відповідно до статті 64 Кодексу з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі, яка щонайбільшою мірою ґрунтується на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Виходячи з вищенаведеного, відповідно до положень статті 55 Кодексу, здійснено коригування митної вартості товарів.

Митниця зазначає у відзиві, що за результатами проведених консультацій встановлено, що другорядні методи визначення митної вартості 2а та 26 - за ціною договору щодо ідентичних/подібних (аналогічних) товарів відповідно до ст. ст. 59, 60 МК України неможливо застосувати через відсутність у митниці інформації про митне оформлення ідентичних чи подібних товарів саме за ціною договору.

При цьому, декларантом під час проведення з ним консультацій, такої інформації також не надано, що виключає можливість застосування вказаних методів.

Методи визначення митної вартості 2 в та 2 г - на основі віднімання та додавання вартостей - не можуть бути застосовані у зв`язку з відсутністю у митниці відомостей про всі складові вартості виробництва товару та його доставки на митну територію України, що є необхідною умовою для використання таких методів. При цьому, за умовами ст.ст. 62, 63 МК України, така інформація надається декларантом або уповноваженою ним особою. До митного оформлення такої інформації надано не було. У митниці така інформація також відсутня. Під час проведення з декларантом консультацій, такої інформації не надано, а тому методи на основі віднімання чи додавання вартостей в даному випадку не можуть бути застосовані.

Натомість, як зазначено у відзиві, у митного органу наявна інформація, що відповідає ч. 2 ст. 64 МК України та є підставою для застосування другорядного методу - резервного методу. Декларантом під час проведення з ним консультацій додаткової інформації для застосування резервного методу також не надано.

Відповідно, митниця посилається на джерела інформації (МД) зазначені вище.

Додає, що Рішення винесено без урахуванням термінів, передбачених ст.53 МКУ, на письмове прохання суб`єкта ЗЕД (лист від 21.05.2020).

Надалі, як вбачається з відзиву, випуск товару у вільний обіг на митній території України здійснено за МД від 21.05.2020 № UA100300/2020/409407 шляхом надання гарантій, відповідно до положень статті 55 та розділу X МКУ.

Оскільки при наданні документів до митного оформлення декларантом не підтверджено митну вартість товару, митну вартість визначено з використанням розумних засобів, сумісних із принципами Угоди і Статті VII ГАТТ 1994 та на основі даних, наявних у митного органу.

З урахування викладеного, митниця вважає рішення про коригування митної вартості товарів таким, що прийнято з дотриманням норм митного законодавства України, враховуючи сумніви митного органу відносно митної вартості товарів, які не спростовані позивачем.

Процесуальні дії, вчинені у справі.

Ухвалою судді від 15.06.2020 позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу усунути недоліки позовної заяви.

Ухвалою судді від 25.06.2020 позивачу продовжено строки на усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою судді від 03.08.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Враховуючи положення п. 10 ч. 6 ст. 12 КАС України вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Встановлені судом обставини.

У даному випадку учасниками справи не спростовуються та не заперечуються перебіг подій - як зазначено вище, наявність контракту, поставки, зміст складених документів, факт первинного звернення позивача до митниці з МД щодо митного оформлення товарів, витребування додаткових документів, складання спірного рішення про коригування митної вартості, факт подальшого оформлення товару за новою МД, за якою товар було випущено у вільний обіг.

Вирішуючи спір, виходить з наступного.

Відповідно до ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

З моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації (ч. 8 ст. 264 МК України).

Згідно ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відомості про митну вартість застосовуються для: 1) нарахування митних платежів; 2) застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; 3) ведення митної статистики; 4) розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки (ст. 50 МК України).

Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу (ч. 1 ст. 51 МКУ).

Згідно із ч. 2 ст. 51 МК України, митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою (ч. 1 ст. 52 МКУ).

При цьому, відповідно до положень ч. 2 ст. 361 МУ України управління ризиками - це робота митних органів з аналізу ризиків, виявлення та оцінки ризиків, розроблення та практичної реалізації заходів, спрямованих на мінімізацію ризиків, оцінки ефективності та контролю застосування цих заходів.

Під ризиком розуміється ймовірність недотримання вимог законодавства України з питань митної справи.

Митні органи застосовують систему управління ризиками для визначення товарів, транспортних засобів, документів і осіб, які підлягають митному контролю, форм митного контролю, що застосовуються до таких товарів, транспортних засобів, документів і осіб, а також обсягу митного контролю.

У свою чергу, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Водночас, митниця зобов`язана здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (п. 1 ч. 4 ст. 54 МКУ).

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості (п.. п. 2. ч. 5 ст. 54 МКУ).

Відповідно ч. 4 ст. 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Згідно з ч. 5. ст. 58 МК України, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

У частині 10 цієї статті 58 МК України "Метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)" встановлено перелік витрат, які додаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

У взаємозв`язку з наведеним, слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно із ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У даному випадку, відносно обставин, які зумовили виникнення у митниці сумнівів у точності та достовірності визначення позивачем митної вартості, слід зазначити наступне.

Так, щодо першого доводу митниці (як зазначено вище): в інвойсі на поставку не зазначені умови поставки, тоді як згідно п. 5 контракту - умови поставки визначаються або в рахунку на поставку або ж в додатковій угоді на поставку, остання відсутня.

Так, у пункті 5 контракту умови поставки визначено FCA м. Олесно, Польща, або буде визначатися додатковими угодами або буде прямо вказуватись в рахунках. При цьому, згідно п. 6 контракту («Ціна») ціна на кожну партію вказується у супровідних документах на цю партію. Ціна може змінюватись, згідно доповнень до контракту.

Відтак, враховуючи наявність альтернатив визначення умов поставки за кожною партією («або» «або»), відсутність умов щодо застосування тієї чи інших послідовності застосування альтернатив («або»), відсутність додаткової угоди та власне відсутність умов поставки в інвойсі могли у сукупності викликати у митниці обґрунтований сумнів щодо базису поставки за конкретною партією, що, відповідно, може впливати на митну вартість (в залежності від умов поставки) та, відповідно, є цілком обґрунтованим звернення митниці до позивача щодо надання додаткових документів, які б усували сумнів щодо базису поставки та, відповідно, щодо митної вартості.

Наступний довід митниці відносно витребування додаткових документів - наданий прайс-лист від 25.04.2020 не містить інформації щодо валюти та умов поставки. Додатком 2 до контракту сторони визначили даний прайс-лист чинним, однак він містить суперечливі дані щодо ціни товару в інвойсі та наданому прайс-листі, як приклад товар № 25: артикул АТВКІ10442050 ціна інвойсу на умовах FCA - 56.03$, ціна в прайсі - 56.60 (валюта не визначена); товар № 24 артикул АТ7004100 ціна інвойсу на умовах FCA - 6.91$, ціна в прайсі - 6.98 (валюта не визначена).

З цього приводу слід зазначити, що дійсно, п. 6.1 контракту валютою контракту визначені долари США. Між тим, наведені суперечності цілком обґрунтовано могли викликати сумніви у точності та достовірності визначення митної вартості, у зв`язку з чим митниця мало право упевнитись в достовірності наведених даних та точності визначення митної вартості за конкретною партією товару.

Відносно наступного аргументу митниці відносно витребування додаткових документів. Так, митниця зазначає, що відповідно до п.6 контракту ціна вказується на кожну партію товару та включає в себе вартість упаковки. При цьому відомості щодо того, хто несе витрати на маркування товару, доставки до місця загрузки, на навантаження відсутні. В той же час відповідно до заявки від 14.05.2020 № 11 навантаження/ розвантаження здійснюється засобами та силами вантажовідправника/ вантажоодержувача. Тобто, документально не підтверджена (не включена) така складова митної вартості як витрати на навантаження/завантаження.

Так, дійсно, у п. 5 контракту зазначено, що завантаження здійснюється за рахунок продавця, що відповідає і загальним правилам застосування базису поставки FCA. Між тим, у даному випадку із змісту цієї заявки не вбачається наявності тверджень, зазначених митницею. Замовлення містить відомості щодо організації перевезення, а відтак вказане твердження митниці не переконливе, що, однак, не спростовує попередніх тверджень відповідача.

Наступне твердження митниці щодо необхідності надання додаткових документів для підтвердження митної вартості - до митного оформлення не надано документи підтверджуючі наявність чи відсутність страхування вантажу, тобто документально не підтверджена (не включена) така складова митної вартості як страхування.

В контексті наведеного позивач у відзиві на позов зазначив, умови FCA (Інкотермс 2010) не визначають необхідності страхування. Страхування не здійснювалось та, відповідно, документи про вартість страхування не надавалися.

У зв`язку з цим, слід зазначити, що за правилами Інкотермс-2010 відносно базису поставки FCA обов`язки обох сторін прописуються в договорах. В зобов`язання продавця не входить укладення договорів на перевезення або страхування, але він може оформити під свою відповідальність необхідні угоди, якщо інші умови не були узгоджені раніше. Товар може бути не застрахований, але покупець оплачує перевезення товару від зазначеного місця.

Тобто, по суті, хоча зобов`язання із страхування відсутні, у той же час, враховуючи те, що вартість страхування є складовою митної вартості товару (п. 7 ч. 10 ст. 58 МК України), а наявні у даному випадку матеріали жодним чином не відображали питання страхування (відсутності, наприклад, таких зобов`язань взагалі), то, у даному випадку, є обґрунтованою пропозиція митниці до позивача щодо надання додаткових документів з метою упевнитись у точності визначення митної вартості та усунути сумніви щодо обґрунтованості митної вартості товару, у т.ч. - з точки зору альтернатив умов поставки, визначених контрактом.

Щодо наступного доводу митниці - відповідно до п. 8.2 контракту № 019PL продавець надсилає після відвантаження товару рахунок-проформу, який не надано до митного оформлення, слід зазначити таке.

Позивач у відзиві на позов звертає увагу, що рахунок-проформа є інвойс, який було надано. Позивач зазначає, що це є синонімами.

Слід зазначити, за текстом контракту згадуються: рахунок-фактура, рахунок, рахунок-проформа.

У ч. 2 ст. 53 МК України згадуються такі документи: рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу).

У загальноприйнятому розумінні:

комерційний інвойс (commercial invoice) - на основі цього документа відбувається оплата;

проформа-інвойс - це попередній інвойс, існує для узгодження ціни, обсягу поставки тощо і після його затвердження складається комерційний інвойс.

Відтак, враховуючи можливе різне розуміння та тлумачення вказаних термінів та, більш того, беручи до уваги те, що контракт прямо передбачає наявність (п. 8.2.) у супровідних документах рахунку-проформи, наведене у сукупності могло викликати обґрунтований сумнів митниці щодо повноти наданих для митного оформлення документів та, відповідно, щодо достовірності та точності формування митної вартості, а відтак, суд і в цьому випадку вбачає обґрунтованість витребування у товариства додаткових документів.

Відносно доводів митниці стосовно того, що заявлені за МД товари торговельної марки «BRADAS», однак, надані документи не містять відомостей щодо наявності/ відсутності ліцензійних платежів за користування такою торгівельною маркою. Отже, як зазначає митниця, надані до митного оформлення документи не містять достовірних та об`єктивних відомостей що підтверджують числові значення складових митної вартості, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена.

З цього приводу слід нагадати, що відповідно до ч. 10 ст. 58 МК України складовою митної вартості є роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Тобто, хоча базисом поставки це питання не визначено, між тим, враховуючи ввезення товарів під певною торговою маркою та відсутність будь-якої регламентації в угодах сторін цього питання, вбачається обґрунтованим виникнення сумніву щодо повноти складових митної вартості, що, у свою чергу, об`єктивно зумовлювало необхідність отримання додаткових документів.

За таких обставин, вбачається обґрунтованим твердження митниці щодо виникнення сумніву щодо достовірності заявленої митної вартості, та, відповідно, вбачається обґрунтованою пропозиція подати митниці додаткові документи відносно наведених вище питань, враховуючи суперечливість окремих відомостей, недостатність (неповноту) наявної інформації для остаточного висновку щодо складових митної вартості, що дійсно впливає на числові значення заявленої позивачем митної вартості, що, у свою чергу, вже само по собі є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості (ч. 1 ст. 55 МК України).

Прийняття за таких обставин визнання митницею митної вартості оцінюваних товарів є неможливим.

При цьому, з матеріалів справи також вбачається проведення консультацій з декларантом, про що зазначено у спірному рішенні. Наведені обставини не спростовуються і позивачем.

У свою чергу, слід додати, що згідно з положеннями глави 9 МК України, зокрема, згідно з ч. 1 ст. 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні, зокрема: ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (ч. 2 ст. 57 МК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 58 МК України у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (ч. 3 ст. 57 МК України).

У даному випадку, за оцінкою суду, митницею аргументовано доведено неможливість застосування основного методу, оскільки позивачем не були надані додаткові документи, які б усували виниклі сумніви, та послідовно визначена неможливість застосування попередніх, до резервного, методів визначення митної вартості.

Так, 21.05.2020 декларант звернувся до митниці з листом № 21-1, зазначивши що надати додаткові документи не можливості та звернувся з проханням прийняти рішення (про коригування) раніше встановленого терміну. Тобто, позивач погодився на визначення митної вартості відповідачем за наявними матеріалами.

За таких обставин та враховуючи належне обґрунтування митницею неможливості застосування інших, крім основного, методів визначення митної вартості товару (як зазначено вище), суд вважає обґрунтованим висновок митниці, викладений у спірному рішенні про коригування митної вартості окремих товарів, щодо необхідності застосування у даному випадку резервного методу за інформацією та даними, наявними у МД від 10.03.2020, 06.02.2020, 23.01.2020, 27.02.2020, тобто наближено до дати поставки товару позивачу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 64 МК України.

При цьому, відносно відомостей з цих МД, які зазначені у спірному рішенні та застосовані митницею (митна вартість, розрахунки), позивач спростовує їх посиланнями на ціни в МД 2018 іншого постачальника, що, однак, не може братися до уваги через великий проміжок часу між операціями 2018 та 2020 року. На підтвердження своїх доводів у цьому контексті позивач, в порядку ч. 1 ст. 77 КАС України, не надав належних доказів (спростувань) та доречних зауважень, наприклад, щодо інших цінових рівнів на такі самі чи аналогічні товари станом на час прийняття спірного рішення, наприклад, узагальнених відомостей профільних організацій щодо цін на такі самі товари в цей період, які б могли свідчити про відхилення митниці від загального рівня цін на рику таких товарів.

Слід додати, що позивач не скористався своїм правом протягом 80 днів з дня випуску товарів надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються (ч. 8 ст. 55 МК України), що могло б усунути розбіжності та доповнити існуючу інформацію відносно складових митної вартості.

Таких документів не надано і під час справи, у т.ч. і на підтвердження зокрема, відомостей щодо відхилення митниці у спірному рішенні від цін на ринку таких самих чи аналогічних товарів, щодо яких здійснено коригування митної вартості.

Відтак, враховуючи вищевикладене у сукупності, суд не вбачає підстав для висновку про протиправність оскаржуваного рішення та, відповідно, підстав для скасування рішення про коригування митної вартості, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову у повному обсязі. У даному випадку Картка відмови у митному оформленні товару не оскаржується.

Що стосується клопотання про заміну відповідача на його правонаступника, слід зазначити, що відповідач не ліквідований, знаходиться у стані припинення, а відтак здатний відповідати у зв`язку з прийнятим рішенням, у зв`язку з чим на даний час підстав для задоволення цього клопотання не вбачається.

Враховуючи положення ст. 139 КАС України судовий збір відшкодуванню не підлягає.

Керуючись положеннями статей 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія ЛІО С» (03148, м. Київ, вул. Тимофія Строкача, 1, код ЄДР: 40062633) - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Відповідно до приписів статті 297 КАС України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Днем вручення процесуальних документів в електронній формі є день отримання судом повідомлення про доставлення документів на офіційну електронну адресу особи (п. 2 ч. 6 ст. 251 КАСУ), якою є (п. 5.8. Положення про ЄСІТС від 17 серпня 2021 року N 1845/0/15-21): сервіс Електронного кабінету ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів або адреса електронної пошти, з якої надійшли до суду документи, засвідчені кваліфікованим електронним підписом (п. 59 «Перехідні положення»).

Суддя О.А. Кармазін