Справа № 340/5042/21
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2022-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 вересня 2022 року м. Дніпросправа № 340/5042/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів:

судді - доповідача Чумака С.Ю.,

суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Дніпрі апеляційну скаргу Управління Держпраці у Кіровоградській області

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2021 року в адміністративній справі № 340/5042/21 (суддя І інстанції Петренко О.С.)

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Управління Держпраці у Кіровоградській області

про визнання протиправними дій, визнання протиправними і скасування припису та постанови,

В С Т А Н О В И В:

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ, РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ, ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправними дії державних інспекторів Управління Держпраці у Кіровоградській області по складенню та вручення направлення на проведення інспекційного відвідування від 30 червня 2021 року № 630/02.9;

- визнати протиправними та скасувати припис про усунення порушень від 1 липня 2021 року № КР6536/219/АВ/П, винесений інспектором праці Махно Н.В. відносно позивача та постанову від 1 липня 2021 року № КР6536/219/АВ/ТД-ФС про накладення штрафу в розмірі 60 000 грн.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2021 року позов задоволений частково, а саме визнані протиправними та скасовані:

- припис відповідача про усунення виявлених порушень законодавства про працю від 1 липня 2021 року № КР6536/219/АВ/П, винесений відносно позивача;

- постанова відповідача від 26 липня 2021 року № КР6536/219/АВ/ТД-ФС про накладення на позивача штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати це рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову .

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що позивачем фактично допущено до роботи одну фізичну особу ОСОБА_2 без укладання трудового договору, що є порушенням ч. 1 ст. 21 КЗпП України, а тому оскаржені постанова і припис винесені обґрунтовано та законно.

У частині відмови в задоволенні позову рішення суду не оскаржено.

Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ВИЗНАЧЕНІ ВІДПОВІДНО ДО НИХ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ

ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем та з 14 березня 2013 року здійснює підприємницьку діяльність (а.с. 27-29).

30 червня 2021 року начальником відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно правових актів подано сужбову записку начальнику управління Держпраці у Кіровоградській області, відповідно до якої під час проведення превентивних заходів з легалізації найманої праці, інспекторами праці Управління виявлено можливе використання неоформленої праці у ФОП ОСОБА_1 /під час проведення превентивних заходів по АДРЕСА_1 у кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » виконував роботу 1 працівник, який відмовився надати інформацію щодо свого працевлаштування. (а.с. 69)

Ні підставі цього видано наказ від 30 червня 2021 року № 630 «Про проведення інспекційного відвідування» та направлення від тієї ж дати № 630/02.9 на проведення інспекційного відвідування у ФОП ОСОБА_1 з питань виявлення неоформлених трудових відносин у кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з 30 червня по 13 липня 2021 року. (а.с. 70-72)

Копію направлення вручено керуючій ОСОБА_3 для передачі ФОП ОСОБА_1 .

За результатами проведеного інспекційного відвідування 1 липня 2021 року складено акт № КР6535/219/АВ, за змістом якого виявлено такі порушення ст. 21 КЗпП України /щодо укладення трудового договору/ та ст. 24 КЗпП України, абз. 2 постанови КМУ від 17 червня 2015 року № 413:

«Відповідно до договору суборенди нежитлового приміщення №2с/Ст/21 від 01.01.2021, відповідно до якого ФОП ОСОБА_4 передав у тимчасове платне користування нежитлове приміщення розташоване за адресою АДРЕСА_1 .

Під час інспекційного відвідування 30.06.2021 в залі кафе «Старый город» знаходилось 4 працівника, з яких 3 працівника допущено до роботи після укладення трудових договорів та повідомлення ДПС та 1 працівник без оформлення трудових відносин.

Під час інспекційного відвідування 30.06.2021 р. о 12 год. 45 хв. у кафе виконував роботу офіціанта, а саме здійснював обслуговування відвідувачів ОСОБА_2 , що зафіксовано відповідним засобом фототехніки державного інспектора.

За інформацією Пенсійного фонду України, по страхувальнику ФОП ОСОБА_1 на 12 год. 51 хв. 30.06.2021 ОСОБА_2 не перебував у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_1 .

Під час інспекційного відвідування 30.06.2021 р. ОСОБА_2 в усній формі повідомив, що працює в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на посаді офіціанта близько місяця.

Відповідно до трудового договору від 30.06.2021 р. ОСОБА_2 прийнято до ФОП ОСОБА_5 на посаду офіціанта з 30.06.2021. Повідомлення ДПС про прийняття ОСОБА_2 подано в ході інспекційного відвідування 30.06.2021 р. о 13 год. 16 хв. /його робота зафіксована інспекторами о 12 год. 45 хв. 30.06.2021/ з зазначенням дати початку роботи з 30.06.2021.

ФОП ОСОБА_1 не мала права допускати до обслуговування відвідувачів без належного оформлення ОСОБА_2 /ч. 4 ст.24 КЗпП України/.

Вказане свідчить про використання ФОП ОСОБА_1 неоформленої найманої праці.»

1 липня 2021року на підставі зазначених висновків інспектором праці Управління Держпраці у Кіровоградській області винесено припис № РКР/6536/219/АВ/П, яким позивача зобов`язано усунути виявлені порушення в строк до 16 липня 2021 року. (а.с. 22-24)

Вважаючи дії інспекторів праці по складенню та врученню направлення на проведення інспекційного відвідування, а також прийняті припис та постанову протиправними, позивач звернулась до суду з цим позовом.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції, виходив з того, що відповідачем не доведено, що ОСОБА_2 виконував трудову діяльність у кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де провадить свою господарську діяльність позивач, без укладення трудового договору. Натомість, матеріали справи свідчать, що на час інспекційного відвідування між ФОП ОСОБА_5 та ОСОБА_2 були оформлені трудові відносини, а саме: винесено наказ про прийняття на роботу з 29.06.2021 та направлено відповідне повідомлення до органів ДПС. З огляду на вказане суд дійшов висновку, що порушення ФОП ОСОБА_1 положень ч. 1 ст. 21 та ст. 24 КЗпП України спростовуються матеріалами справи і не підтверджуються жодними належними і допустимими доказами. Водночас позивачем не доведено протиправність дій державних інспекторів по складенню та вручення направлення на проведення інспекційного відвідування, а тому у цій частині суд у позові відмовив.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ, ТА ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ СУДОМ

Згідно з частиною 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З огляду на вказане рішення суду першої інстанції переглядається апеляційним судом лише в частині задоволення позову.

Повноваження щодо нагляду і контролю за додержанням роботодавцями законодавства про працю встановлені Кодексом законів про працю України (далі КЗпП України), Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 5 квітня 2007 року № 877-V (далі Закон № 877) та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами-підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

На виконання вимог ст. 259 КЗпП України постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 823 затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі Порядок № 823), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (зокрема їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі об`єкт відвідування).

Пунктом 2 Порядку № 823 передбачено, що заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Підстави для здійснення інспекційних відвідувань визначені пунктом 5 Порядку № 823, зокрема рішення керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань, прийняте за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту.

Пунктом 16 Порядку № 823 передбачено, що за результатами інспекційного відвідування складаються акт інспекційного відвідування (далі акт) і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю припис щодо їх усунення та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю.

Пунктом 24 Порядку № 823 передбачено, що разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом, після розгляду зауважень об`єкта відвідування до нього (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування, за результатами якого вносить припис та вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 7 Закону № 877 для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки. На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.

Згідно з ч. 3 ст. 7 Закону № 877 у посвідченні (направленні) на проведення заходу зазначаються: найменування органу державного нагляду (контролю), що здійснює захід; найменування суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи-підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; місцезнаходження суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу, щодо діяльності яких здійснюється захід; номер і дата наказу (рішення, розпорядження), на виконання якого здійснюється захід; перелік посадових осіб, які беруть участь у здійсненні заходу, із зазначенням їх посади, прізвища, ім`я та по батькові; дата початку та дата закінчення заходу; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд, інспектування тощо); підстави для здійснення заходу; предмет здійснення заходу; інформація про здійснення попереднього заходу (тип заходу і строк його здійснення).

Таким чином, для здійснення планового або позапланового заходу контролюючий орган видає наказ, на підставі якого оформляється направлення на проведення заходу державного нагляду (контролю), що має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо діяльності яких здійснюється захід.

Як встановлено під час розгляду справи, проведення інспекційного відвідування здійснювалось на підставі наказу від 30 червня 2021 року № 630 «Про проведення інспекційного відвідування» та направлення від тієї ж дати № 630/02.9, в яких зазначено про проведення такого відвідування стосовно позивача. Безпосередньою підставою для проведення інспекційного відвідування у наказі та направленні зазначено службову записку від 30 червня 2021 року № 671/21.

Позивачем доводів щодо незаконності підстав перевірки в позові не наводилось, тобто фактично позивач наявністю таких підстав погодилась.

Стосовно виявлених порушень по суті суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Приписами частини першої статті 265 КЗпП встановлено, що посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Згідно з абзацом 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої-третьої груп, застосовується попередження.

Відповідно до статті 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота провадилась за розпорядженням чи з відома роботодавця.

Відповідно до частини третьої статті 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адмініструванням єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Виходячи з наведених приписів законодавства, у контексті спірних правовідносин підставою для застосування до суб`єкта господарювання штрафних санкцій є встановлення факту допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту).

Як встановлено під час судового розгляду, підставою прийняття оскаржуваних припису та постанови є Акт інспекційного відвідування, в якому зазначено, що позивачем допущено до виконання робіт одного працівника без укладання трудового договору, чим порушено вимоги ч. 1 ст. 21, ч. 1, 3 статті 24 КЗпП.

Позивач з висновками акту не погоджується, зазначає, що в кафе працюють чотири фізичні особи-підприємця, вона здійснює лише торгівлю алкогольними напоями, ОСОБА_2 працював офіціантом не у неї, а у ФОП ОСОБА_6 , з яким і уклав трудовий договір, тому жодних порушень нею не вчинялось.

Зазначені доводи підтверджуються витягом з ЄДР, відповідно до якого основним видом діяльності позивача є обслуговування напоями, ліцензією на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями (а.с. 40-41), договором оренди нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 , від 1 квітня 2020 року відповідно до якого ФОП ОСОБА_5 орендує за вказаною адресою нежитлове приміщення загальною площею 286,5 кв. метрів (а.с. 38), наказом ФОП ОСОБА_6 від 29 червня 2021 року № 2-к про прийняття на роботу ОСОБА_2 офіціантом з 30 червня 2021 року (а.с. 30), трудовим договором від 30 червня 2021 року між ФОП ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (а.с. 33).

Отже, робота ОСОБА_2 не у позивача, а у ФОП ОСОБА_5 підтверджується наданими позивачем доказами.

Натомість відповідачем не надано жодних доказів, що ОСОБА_2 був допущений до роботи офіціантом у кафе «Старый город» саме позивачем. Так, в акті інспекційного відвідування зазначено, що ОСОБА_2 нібито усно підтвердив, що працює саме у позивача, проте жодними доказами (відеозапис усних пояснень або письмові пояснення особи) зазначені відомості акту не підтверджені.

Наданий до відзиву фотознімок може лише підтвердити факт знаходження ОСОБА_2 в приміщенні кафе, проте ця обставина позивачем не заперечується. Разом з тим, за наявності кількох фізичних осіб-підприємців, які здійснюють підприємницьку діяльність по АДРЕСА_1 відповідач повинен був надати суду докази, що ОСОБА_2 допущений до роботи офіціантом саме позивачем, а не зокрема ФОП ОСОБА_5 , який також здійснює підприємницьку діяльність за вказаною адресою і з яким ОСОБА_2 уклав трудовий договір. Проте відповідачем жодними доказами доводи зазначені вище позивача не спростовані.

За таких обставин, зважаючи на те, що при розгляді справи не знайшли свого підтвердження висновки, викладені в Акті інспектування щодо допуску одного працівника до роботи без оформлення трудового договору та протилежне відповідачем не доведено, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для винесення припису та для застосування відповідачем до позивача штрафних санкцій, передбачених абз. 2 ч. 2 ст.265 КЗпП України.

ВИСНОВОК АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Отже, судом першої інстанції повно та об`єктивно досліджено обставини справи і надано оцінку всім доводам сторін, рішення прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду без змін.

Оскільки справа відповідно до п. 6 ч. 6 ст. 12 КАС України відноситься до категорії незначних, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління Держпраці у Кіровоградській області залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2021 року в адміністративній справі № 340/5042/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач С.Ю. Чумак

суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко