Справа № 320/6895/22
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2022-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

06 вересня 2022 року № 320/6895/22

Суддя Київського окружного адміністративного суду Горобцова Я.В., розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали ОСОБА_1 до Бориспільської міської ради про оскарження рішення, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Бориспільської міської ради, в якому позивач просить:

- визнати протиправними та скасувати індивідуальні акти (чи окремих його положень) суб`єктів владних повноважень Сенківської сільської ради та Бориспільської міської ради, зокрема, щодо переведення Ѕ частини будинку №39 із господарськими приміщенням («Г», «Е» - сарай, «В» - погріб, «Ж» - навіс, «З» - літній душ, «М» - навіс, «Н» - убиральня, «К» - колонка №1, №2 хвіртка, №3 ворота, №4 огорожа) на АДРЕСА_1 до недержавного фонду та передачу частини будинку у статусі нежитлового до комунальної власності Бориспільської міської ради, зокрема, скасувати:

- додаток до рішення Бориспільської міської ради від 23.02.2021 №888-12-VIII «Про затвердження передавального акта по передачі майна Сеньківської сільської ради»;

- додаток до рішення Бориспільської міської ради від 17.08.2021 №858-12-VIII «Про передачу нежитлових будівель комунальної власності Бориспільської міської ради головному управлінню житлово-комунального господарства виконавчого комітету Бориспільської міської ради в оперативне управління» - Перелік нежитлових будівель комунальної власності Бориспільської міської ради, що передаються в оперативне управління головному управлінню житлово-комунального господарства виконавчого комітету Бориспільської міської ради, адреса закладу: АДРЕСА_2 ;

- акт приймання-передачі Майна на праві оперативного управління щодо передачі фельдшерко-акушерського пункту, розташованого в АДРЕСА_2 , затверджений рішенням Бориспільської міської ради від 17.08.2021 №858-12-VIII;

- визнати протиправною бездіяльність суб`єкта владних повноважень Бориспільської міської ради, що полягає у ненаданні інформації, рішень та розпоряджень щодо зміни статусу житлового приміщення у частині будинку АДРЕСА_2 із господарськими спорудами;

- визнати протиправною бездіяльність суб`єкта владних повноважень Бориспільської міської ради, що полягає у відмові повернути частині будинку АДРЕСА_2 статусу житлового приміщення та ненаданні дозволу підготувати документи (технічний паспорт на будівлю) для приватизації;

- зобов`язати суб`єкта владних повноважень Бориспільську міську раду прийняти відповідні рішення та вчинити певні дії, пов`язані із відновленням прав, свобод та інтересів позивача, зокрема,

- щодо повернення Ѕ частині будинку АДРЕСА_2 статусу житлового,

- визнання за ОСОБА_2 права постійного користування житловим приміщенням у Ѕ частині будинку АДРЕСА_2 ,

- дозволити ОСОБА_2 підготувати документи для приватизації Ѕ частині будинку АДРЕСА_2 .

У зв`язку з невідповідністю поданої позовної заяви вимогам процесуального законодавства, керуючись статтею 169 КАС України, ухвалою суду від 16.08.2022 позовна заява залишена без руху із наданням позивачеві строку для усунення її недоліків.

У вказаній ухвалі судом зазначені недоліки позовної заяви та запропоновані способи їх усунення шляхом надання суду:

- клопотання про поновлення строку для звернення до суду, документів на підтвердження та обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду.

- оригінал квитанції про сплату судового збору в сумі 7939,20 грн.

30.08.2022 на адресу суду від позивача надійшло клопотання про поновлення строків звернення до суду та клопотання про звільнення від сплати судового збору.

В обгрунтування клопотання про поновлення строків звернення до суду позивач зазначає, що Бориспільська міська рада Київської області, як правонаступник Сеньківської сільської ради, повідомив позивачу про свої права та вимоги лише у липні 2022 року після звернення до них позивача.

Влітку 2022 року позивач дізнався, що увесь час його проживання у найманому приміщенні суб`єкти владних повноважень порушували та порушують закон і такий стан у вигляді невиконання покладених на них обов`язків продовжується і до сьогодні.

На підтвердження свого клопотання позивач додав до суду такі документи: копію ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04.08.2022 у справі №359/4376/22 та копію позовної заяви Бориспільської міської ради Київської області до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , 3-я особа на стороні позивача ГУ ЖКГ виконавчого комітету Бориспільської міської ради про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення осіб без надання іншого житла від 18.07.2022 із додатками до неї; копію листа Виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області.

В обґрунтування клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви зазначає, що його майновий стан не дозволяє сплатити судовий збір у розмірі визначеному в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху.

Зазначає, що він неправомірно позбавлений місця служіння у церкві та не має доходів у зв`язку з чим просить суд звільнити його від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви.

До клопотання про звільнення від сплати судового збору позивачем надано копію довідки з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 25.08.2022 за період з І кварталу 1998 року по ІІ квартал 2022 року.

05.09.2022 позивачем до суду подано заяву про забезпечення доказів та заяву про забезпечення позовної заяви.

Дослідивши надані документи, суд дійшов таких висновків.

Щодо твердження позивача, що законодавство не зобов`язує громадянина наймача здійснювати нагляд та контроль за документообігом внутрішньої діяльності органів місцевого самоврядування, зокрема у господарській сфері, суд зазначає таке.

Згідно з положеннями Конституції України (статті 57 та 94) закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов`язки громадян, мають бути доведені до відома населення у порядку, встановленому законом. Закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування.

Відповідно до статті 21-1 Закону України «Про порядок висвітлення діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування в Україні засобами масової інформації`доведення до відома населення законів України та інших нормативно-правових актів здійснюється шляхом їх офіційного опублікування відповідно до закону державними друкованими засобами масової інформації та офіційними друкованими виданнями (офіційними виданнями), висвітлення аудіовізуальними засобами масової інформації, оприлюднення на офіційних веб-сайтах органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також в інший спосіб, визначений законом.

Судом встановлено, що оскаржувані рішення оприлюдені на сайті Бориспільської міської ради.

Щодо клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору, суд зазначає таке.

Відповідно до частини третьої статті 161 КАС України визначено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору.

Частиною другою статті 132 КАС України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до статей 1 та 2 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом; судовий збір включається до складу судових витрат; платники судового збору - це громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення.

Таким чином, судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

Суд також виходить з того, саме на заявника покладається обов`язок щодо доведення фактів відповідно до його прохання про звільнення (відстрочення, розстрочення) від сплати судового збору; обов`язок сплатити судові збори, встановлений відповідно до закону, має законну мету, а тому, за загальним правилом, не визнається судом непропорційним чи накладеним свавільно; застосовані згідно із законом процесуальні обмеження у формі обов`язку сплатити судовий збір, за загальним правилом, не зменшують для заявника можливості доступу до суду та не ускладнюють йому цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права.

При прийнятті таких висновків суд враховує положення пункту 1 частини другої статті 129 Конституції України, згідно з яким однією із основних засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. У зв`язку із цим обставини, пов`язані з небажанням сторони сплатити судовий збір, у тому числі, обставини, пов`язані з відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення (відстрочення, розстрочення) від такої сплати.

Надавши належну оцінку доказам, наданим до клопотання про звільнення від сплати судового збору суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення, врахувавши, що надані докази не дозволяють дійти обгрунтованого висновку про існування такого майнового стану заявника, що унеможливлює сплату ним судового збору.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (Рішення ЄСПЛ "Kniat v. Poland" від 26 липня 2005 року, пункт 44; Рішення ЄСПЛ "Jedamski and Jedamska v. Poland" від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Посилання скаржника на ксерокопію довідки з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утримання податків станом на 25.08.2022 щодо відсутності інформації про доходи за період з І кварталу 1998 року по ІІ квартал 2022 року, не дає підстав для звільнення його від сплати судового збору та не свідчить про відсутність у нього інших доходів чи майна та ураховуючи, що доказів на підтвердження важкого майнового стану та наявності умов, які свідчать про можливість звільнення його від сплати судового збору ним не надано. При цьому суд зазначає, що у позовній заяві та в листах адресованих відповідачу, доданих до позовної заяви, позивач самостійно вказує на наявність власних фінансових ресурсів для здійснення ремонтних та будівельних робіт.

Факт відсутності доходів не є апріорі підтвердженням наявності підстав для звільнення від сплати судового збору, оскільки позивач може отримувати дохід із інших джерел, окрім заробітної плати, бути працевлаштованим станом на дату подання клопотання про звільнення від сплати судового збору, отримувати виплати із центру зайнятості, тощо.

Аналогічна правова позиція з даного питання висловлена у Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28.04.2022 у справі N 9901/377/21.

Безпідставне звільнення від сплати судового збору є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

У постанові Верховного Суду від 24.01.2020 у справі N 815/2320/18 касаційний суд зробив акцент, що в кожному конкретному випадку суд установлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі поданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням. Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди мають встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо) рухомого, нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (п. 44 рішення Європейського Суду з прав людини у справі Княт проти Польщі, заява N 71731/01; п. 63-64 рішення Європейського Суду з прав людини у справі Єдамський та Єдамська проти Польщі, заява N 73547/01).

Таким чином, сплата судового збору є обов`язком позивача, а тому зловживання правом на звільнення від сплати судового збору є неприпустимим.

Без пред`явлення документа, з якого можна буде визначити сукупний розмір річного доходу, розглянути заявлене клопотання неможливо. Для його вирішення скаржник має додати відповідні документи або сплатити судовий збір. До подання цих документів подальший розгляд апеляційної скарги неможливий.

Ураховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, підстави для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання позовної заяви відсутні.

Зазначені вище обставини вказують на невідповідність позовної заяви ст. 160-161 КАС України.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, зокрема, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Одночасно суд роз`яснює, що в силу вимог частини восьмої статті 169 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Оскільки позовна заява повертається позивачу без розгляду, суд також вважає за необхідне повернути без розгляду заяву про забезпечення позовної заяви та заяву про забезпечення доказів, які надійшли на адресу Київського окружного адміністративного суду після подання позовної заяви.

Керуючись статтями 169, 243, 246, 256 КАС України, суд

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Бориспільської міської ради про оскарження рішення, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії разом із заявою про забезпечення позову та заявою про забезпечення доказів, - повернути позивачеві разом із усіма доданими до неї документами без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя Я.В. Горобцова