Справа № 160/992/22
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2022-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 вересня 2022 року м. Дніпросправа № 160/992/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2022 року (головуючий суддя Горбалінський В.В.)

у справі № 160/992/22

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області,

про визнання протиправною та скасування вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

18.01.2022 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому просив: визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 15.07.2021 року № Ф-15668-53/64 про сплату боргу з ЄСВ в сумі 21 030,90 грн.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.01.2022 позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу надати до суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та уточнену позовну заяву, яка буде відповідати вимогам ст. 160 КАС України в частині визначення контролюючого органу, вимога про сплату боргу (недоїмки) якого виступає предметом оскарження (для суду та для осіб, що будуть брати участь у справі).

07.02.2022 позивач подав до Дніпропетровського окружного адміністративного суду уточнену позовну заяву з клопотанням про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду в обґрунтування якого зазначив, що строк звернення до суду з даною позовною заявою закінчився 10.12.2021, проте з 13.09.2021 по 29.10.2021 та з 01.11.2021 по 30.12.2021 позивач перебував у відрядженні у м. Києві, що підтверджується наказами №7-ком від 10.09.2021 та №1-ком від 29.10.2021.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.02.2022 позивачу продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду доказів перебування у місті Києві з 13.09.2021 по 29.10.2021 та з 01.11.2021 по 30.12.2021.

11.04.2022 представник позивача звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із заявою, в якій зазначив про не можливість подання до суду доказів перебування позивача у місті Києві з 13.09.2021 по 29.10.2021 та з 01.11.2021 по 30.12.2021 та зауважив, що накази №7-ком від 10.09.2021 та №1-ком від 29.10.2021 підтверджують направлення позивача у відрядження до міста Києва.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.04.2022 в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду відмовлено, позовну заяву повернуто позивачу на підставі п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України у зв`язку з не усуненням недоліків позовної заяви, яку залишено без руху.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції від 13.04.2022, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та вирішити питання про відкриття провадження у справі.

Свої доводи позивач обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не надано належної оцінки поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження. Позивач зазначає, що перебування у службовому відрядженні позбавило його можливості вчасно звернутись до суду з позовом за захистом свого порушеного права.

Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За загальними правилами ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду визначені статтею 123 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч.1, 2 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до п.9 ч.4 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.01.2022 позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із цим адміністративним позовом про оскарження вимоги Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 15.07.2021 № Ф-15668-53/64 про сплату боргу з ЄСВ.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зазначає про своє перебування у відрядженні з 13.09.2021 по 29.10.2021 та з 01.11.2021 по 30.12.2021, що підтверджено наказами №7-ком від 10.09.2021 та №1-ком від 29.10.2021.

Повертаючи позову заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано до суду жодного доказу, який підтверджує факт перебування позивача у місті Києві з 13.09.2021 по 29.10.2021 та з 01.11.2021 по 30.12.2021, також суд дійшов висновку, що обставини, наведені представником позивача в заяві від 11.04.2022, не можуть слугувати поважними підставами для поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Виходячи з наведених вище правових норм, під строком звернення до адміністративного суду розуміється строк, протягом якого особа має право звернутися з адміністративним позовом і розраховувати на одержання судового захисту. Такий строк обмежує час, протягом якого певні правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строку для звернення до суду за захистом порушених прав.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників судочинства та своєчасного виконання ними законодавчо визначених процесуальних дій.

Дотримання строку звернення до адміністративного суду є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин, запобігає зловживанням, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності та неостаточності у відносинах.

Частиною 1 статті 121 КАС України передбачено, що пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Таким чином, Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

При цьому причини пропуску строку є поважними, якщо обставини, які зумовили такі причини, є об`єктивно непереборними, пов`язані з об`єктивними, дійсними, перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, вчинити відповідні процесуальні дії та підтверджені належними доказами.

З цього приводу слід зауважити, що суд, оцінюючи обставини, які перешкоджали особі здійсненню права на своєчасне звернення за захистом порушених прав, свобод та інтересів, повинен виходити з оцінки та аналізу всіх наведених у заяві доводів.

Виходячи з встановлених обставин, суд апеляційної інстанції, вважає, що суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, дійшов правильного висновку, що наведені скаржником підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду з позовом не є такими, що не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що перебування скаржника у відрядженні у вказані ним періоди не позбавляло його можливості своєчасно звернутися до суду за захистом порушених прав.

Аналогічна позиція щодо перебування особи у відрядженні в якості підстав поновлення строку на апеляційне оскарження висловлена Верховним Судом у постанові від 18.03.2021 у справі № 466/227/18.

Отже, при належному добросовісному відношенні позивач не був позбавлений можливості подати позов в межах строку звернення до адміністративного суду.

Позивачем не надано доказів та не наведено обставин, які б підтверджували наявність об`єктивно непереборних, не залежних від волевиявлення особи та пов`язаних з дійсними істотними перешкодами чи труднощами причин для своєчасного вчинення процесуальних дій, а саме: звернення до суду з позовом.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому ухвала суду першої інстанції у цій справі підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2022 року у справі № 160/992/22 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду у випадках та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко