Справа № 280/1007/22
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2022-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

07 вересня 2022 року Справа № 280/1007/22 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сіпаки А.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-Б, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (14005, м. Чернігів, вул. П`ятницька, буд.83а; ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач, Управління), у якій позивач просить суд:

1) визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 згідно ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

2) зобов`язати відповідача зарахувати позивачу до пільгового стажу періоди роботи з 01.01.1994 по 30.09.1995, з 01.01.1998 по 30.06.1998, з 17.01.2001 по 24.02.2002 на посаді оператора отримання безперервного скловолокна, виробником склопластикових виробів намотування у «Бердянському державному заводі скловолокно» по Списку № 1 та призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 1 згідно ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 05.08.2021.

Позовна заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 звернувся 05.08.2021 із заявою про зарахування та призначення пільгової пенсії, з урахуванням пільгового стажу роботи з 05.07.1991 по 05.09.2003 на посаді оператора отримання безперервного скловолокна, виробником склопластикових виробів намотування у «Бердянському державному заводі скловолокно». Рішенням від 11.08.2021 № 42 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії, оскільки пенсійний вік, який повинен бути для виходу на пільгову пенсію повинен складати 50 років, при цьому пільговий стаж повинен складати 10 років. Однак страховий стаж позивача становить 37 років 6 місяців, з яких пільговий стаж за Списком № 1 становить 8 років 9 місяців 20 днів, а тому у позивача відсутнє право для виходу на пенсію на пільгових умовах.

Після звернення до відповідача, позивач отримав рішення № 3272 від 29.07.2021 про результати розгляду заяви про підтвердження стажу роботи, згідно із яким позивачу до пільгового стажу було зараховано періоди роботи на посаді оператора отримання безперервного скловолокна, виробником склопластикових виробів намотування у «Бердянському державному заводі скловолокно» по Списку № 1 з 05.07.1991 по 31.12.1993, з 01.10.1995 по 31.12.1997, з 01.07.1998 по 16.01.2001 та з 25.02.2002 по 31.08.2003. Таким чином періоди роботи з 01.01.1994 по 30.09.1995, з 01.01.1998 по 30.06.1998, з 17.01.2001 по 24.02.2002 на посаді оператора отримання безперервного скловолокна, виробником склопластикових виробів намотування у «Бердянському державному заводі скловолокно» по Списку № 1 включені не були. Такі дії відповідача позивач вважає протиправними та просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 24.01.2022 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач позовні вимоги не визнав. У відзиві на позовну заяву від 18.02.2022 зазначає, що відповідно до наданих документів страховий стаж Позивача склав 37 років 6 місяців, з них пільговий стаж за результатами атестації робочих місць - 8 років 9 місяців 20 днів. До пільгового стажу за Списком № 1 зараховані періоди роботи позивача на посаді оператора отримання безперервного скловолокна, виробником склопластикових виробів намотування у «Бердянському державному заводі скловолокно» з 05.07.1991 по 31.12.1993, з 01.10.1995 по 31.12.1997, з 01.07.1998 по 16.01.2001 та з 25.02.2002 по 31.08.2003, відповідно до Рішення про результати розгляду заяви про підтвердження стажу роботи від 29.07.2021 № 3272 на Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області, за винятком місяців, за які відсутня заробітна плата, а саме: з 01.01.1994 по 30.09.1995, з 01.01.1998 по 30.06.1998, з 17.01.2001 по 24.02.2002. Згідно п. 2 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005, під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Ніяких доказів, які б підтверджували причини відсутності нарахованої заробітної плати за зазначені вище періоди роботи ні до Головного управління, ні до матеріалів позовної заяви Позивачем не надано. Відсутність складових умов для виникнення права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах таких як факту зайнятості позивача на посаді повний робочий день та наявність стажу 10 років на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 стали підставою для прийняття рішення про відмову у призначенні пільгової пенсії. З огляду на викладене, просить у позові відмовити. Також зазначив, що оскаржуване рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах прийнято Головним управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області.

Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24 лютого 2022 року №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації в Україні введений воєнний стан з 24.02.2022.

28.02.2022 тимчасово виконуючим обов`язки голови Запорізького окружного адміністративного суду у зв`язку з загрозою життю, здоров`ю і безпеці відвідувачів суду, працівників суду та суддів був виданий наказ № 11 Про встановлення особливого режиму роботи Запорізького окружного адміністративного суду в умовах воєнного стану, яким з розгляду зняті всі адміністративні справи, призначені до розгляду в період з 01.03.2022 по 04.03.2022.

Наказами тимчасово виконуючого обов`язки голови Запорізького окружного адміністративного суду від 09.03.2022 №12, від 11.03.2022 №13, від 18.03.2022 №14, від 25.03.2022 №15, від 01.04.2022 №16, від 08.04.2022 №17, від 15.04.2022 №18, від 22.04.2022 №21, від 29.04.2022 №22 строк дії наказу від 28.02.2022 №11 Про встановлення особливого режиму роботи Запорізького окружного адміністративного суду в умовах воєнного стану продовжений до 06.05.2022 включно. Розгляд справ у суді відновлено з 10.05.2022.

Ухвалою суду від 10.06.2022 до участі в справі в якості другого відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі відповідач 2, ГУ ПФУ в Чернігівській області), встановлено відповідачу 2 строк подання відзиву на позовну заяву.

23.08.2022 відповідачем 2 до суду подано відзив на позовну заяву, де вказано, що законодавством передбачено умови для визначення права на пенсію на пільгових умовах, а саме займана посада повинна бути передбачена Списком № 1 або № 2, працівник повинен бути зайнятий на роботах повний робочий день та повинна бути проведена атестація робочого місця працівника. Позивачу було зараховано періоди роботи за винятком місяців, за які відсутня заробітна плата та з урахуванням даних щодо атестації робочих місць. Окрім того, вважає вимогу щодо зобовязання призначити пенсію передчасною, оскільки не дотримано необхідних передумов та недостатньо підстав для набуття позивачем права на призначення зазначеного виду пенсії. Просить у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив такі обставини.

Згідно із ст. 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав людини є головним обов`язком держави.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 8 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-ІV (надалі - Закон №1058-ІV) передбачено право громадян України на отримання пенсій та соціальних послуг.

Відповідно до ч.1 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до п. 2 ст. 114 Закону № 1058-ІV пенсія за віком на пільгових умовах призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до наданих документів страховий стаж позивача склав 37 років 6 місяців, з них пільговий стаж за результатами атестації робочих місць - 8 років 9 місяців 20 днів.

До пільгового стажу за Списком № 1 зараховані періоди роботи позивача на посаді оператора отримання безперервного скловолокна, виробником склопластикових виробів намотування у «Бердянському державному заводі скловолокно» з 05.07.1991 по 31.12.1993, з 01.10.1995 по 31.12.1997, з 01.07.1998 по 16.01.2001 та з 25.02.2002 по 31.08.2003, відповідно до Рішення про результати розгляду заяви про підтвердження стажу роботи від 29.07.2021 № 3272 на Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області, за винятком місяців, за які відсутня заробітна плата, а саме: з 01.01.1994 по 30.09.1995, з 01.01.1998 по 30.06.1998, з 17.01.2001 по 24.02.2002.

Згідно з частиною першою статті 24 Закону 1058-ІV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

За приписами частини другої вказаної статті, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Також, частиною четвертою статті 24 Закону 1058-ІV встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Закон № 1058 набрав чинності 01 січня 2004 року, а тому періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу, в порядку та на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01 січня 2004 року.

Відповідно до ст.40 Закону № 1058-ІV, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Відповідно до ст. 41 Закону № 1058-ІV, суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

Відповідно до статті 62 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05 листопада 1991 року № 1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

Згідно з пунктом 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз вказаних вище норм права дозволяє прийти до висновку, що в разі відсутності в трудовій книжці необхідних записів або їх неправильному чи неточному оформленні за періоди роботи до 01 січня 2004 року, зарахування таких періодів роботи до страхового стажу здійснюється на підставі даних, наявних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідок, виписок із наказів, особових рахунків і відомостей на видачу заробітної плати, посвідчень, характеристик, письмових трудових договорів і угод з відмітками про їх виконання та інших документів, які містять відомості про періоди роботи.

Як слідує з матеріалів справи страховий та пільговий стаж роботи позивача у «Бердянському державному заводі скловолокно» підтверджується наступними записами трудової книжки (відомості надаються на мові оригіналу трудової книжки:

«Бердянский завод стекловолокна.

05.07.1991 Принят в цех 4 уч. оператора получения непрерывного стекловолокна, пр-з 293 от 05.07.1991;

02.12.1991 Присвоен 4 разряд оператора получения непрерывного стекловолокна цеха 4. Пр.675-Л от 23.12.91;

03.09.1993 Присвоен 5 разряд оператора получения непрерывного стекловолокна цеха 4. Пр.590-Л от 17.09.93;

03.04.1995 переведен в цех 4 изготовителем стеклопластиковых изделий намоткой (освоение второй професии), Пр.93 от 03.04.1995;

20.04.1995 присвоен 5 разряд изготовителя стеклопластиковых изделий намоткой цеха № 4. Пр.№175-Л от 27.04.95;

20.10.1995 переведен в цех № 1 оператором получения непрерывного стекловолокна 5 разряда, пр. 296 от 20.10.95;

15.02.1999 присвоен 6 разряд оператора получения непрерывного стекловолокна цеха № 1 по производству непрерывного стекловолокна, пр. № 70-Л от 22.02.99;

01.03.2002 переведен в цех комплексной нити отделения по производству непрерывного стекловолокна отделения получения непрерывного стекловолокна 6 разряда, пр. № 87 от 01.03.2002;

05.09.2003 уволен по соглашению сторон п. 1 ст. 36 КЗОТ Украины».

Крім записів у трудовій книжці, пільговий стаж роботи позивача на Бердянському державному заводі скловолокна також підтверджується Уточнюючою Довідкою особливого характеру роботи та умов праці, необхідних для призначення пільгової пенсії за віком від 29.11.2006 та архівними довідками Архівного відділу виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області на гр. ОСОБА_1 , а саме:

Архівна довідка від 02.07.2021 №7-05/1124 про заробітну плату за період роботи з липня 1991 року по грудень 1995 року включно та зазначено, що особові рахунки цеху №4 за 1994-1995 роки на зберігання до архівного відділу Бердянської міської ради не надходили. В особових рахунках за 1991-1995 роки графа Одноразові виплати відсутня.

Архівна довідка від 02.07.2021 №7-05/1125 про заробітну плату за період роботи з січня 1996 року по грудень 1999 року включно та зазначено, що особові рахунки цеху №1 за січень-червень 1998 року на зберігання до архівного відділу Бердянської міської ради не надходили; В особових рахунках за 1996-1999роки графа Одноразові виплати відсутня.

Архівна довідка від 02.07.2021 №7-05/1126 про заробітну плату за період роботи з січня 2000 року по вересень 2003 року включно та зазначено, що особові рахунки за вересень 2003 року на зберігання до архівного відділу Бердянської міської ради не надходили; В особових рахунках за 2000-2003 роки графа Одноразові виплати відсутня.

Архівна довідка від 02.07.2021 №7-05/1127 про трудовий стаж та зазначено, що в документах Фонду Бердянський державний завод скловолокна у справах з особового складу є дані, які підтверджують трудовий стаж ОСОБА_1 , 1971 року народження (відомості надаються на мові оригіналу архівного документа):

05.07.1991 Принят в цех 4 уч. оператора нити, пр-з 293 от 05.07.1991;

Переведен со 02.12.1991 в цехе по производству стекловолокна в рабочие и присвоен 4 разряд оператора получения непрерывного стекловолокна цеха 4. Пр.675-Л от 23.12.91;

С 03.09.1993 Присвоен 5 разряд оператора получения непрерывного стекловолокна цеха 4. Пр.590-Л от 17.09.93;

03.04.1995 переведен в цех 4 изготовителем стеклопластиковых изделий намоткой (освоение второй професии), Пр.93 от 03.04.1995;

20.04.1995 в цехе № 4 присвоен 5 разряд изготовителя стеклопластиковых изделий намоткой. Пр.№175-Л от 27.04.95;

20.10.1995 переведен в цех № 1 оператором получения непрерывного стекловолокна 5 разряда, пр. 296 а от 20.10.95;

15.02.1999 присвоен 6 разряд оператора получения непрерывного стекловолокна цеха № 1 по производству непрерывного стекловолокна, пр. № 70-Л от 22.02.99;

01.03.2002 переведен в цех комплексной нити отделения по производству непрерывного стекловолокна отделения получения непрерывного стекловолокна 6 разряда, пр. № 87 от 01.03.2002;

05.09.2003 уволен по соглашению сторон п. 1 ст. 36 КЗоТ Украины .

Підстава: Фонд ЛП-384, опис 1-к, спр.2598, арк.91-97, спр.1868, арк.192-196; спр.2048, арк.155-156; спр.2175, арк.54-55; спр.2362, арк.87-88.

Разом з тим, Архівна довідка від 02.07.2021 №7-05/1128 підтверджує факт про реорганізацію Бердянського державного заводу скловолокна, визнання його банкрутом та ліквідацію підприємства.

Факт ліквідації підприємства також підтверджується наступним:

Постановою Господарського суду Запорізької області від 25 лютого 2013 року справа №19/125-21/143/06-25/84/09-21/24/09, Бердянський державний завод скловолокна визнано банкрутом, відкрита ліквідаційна процедура. Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 22 грудня 2015 року справа №19/125 21/143/06-25/84/09-21/24/09 Бердянський державний завод скловолокна ліквідовано.

Зазначене підтверджує поважність причини відсутності в Архівному відділі виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області, за вказані спірні періоди нарахованої заробітної плати ОСОБА_1 .

Згідно з наданими документами до Бердянського відділу ГУ ПФУ в Запорізькій області: архівними уточнюючими довідками Архівного відділу виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області від 02.07.2021 №№№7-05/1124, №7-05/1125, №7-05/1126, №7-05/1127, Довідкою Бердянського державного заводу скловолокна від 29.11.2006 №684-ОК, яка уточнює особливий характер роботи або умови праці, які необхідні для призначення пенсії на пільгових умовах за віком, трудової книжки: підтверджується пільговий стаж роботи по професії: на посаді оператора отримання безперервного скловолокна, виробником склопластикових виробів намотування у «Бердянському державному заводі скловолокно» в періоди: з 01.01.1994 по 30.09.1995, з 01.01.1998 по 30.06.1998, з 17.01.2001 по 24.02.2002, згідно п.1 ч.2 ст.114 Закону України №1058 Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування - 3 роки 4 місяці 05 днів, що підтверджує право на призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 та проведення її розрахунку.

Нормативно - правовим актом України, як діючим на період роботи на вказаному підприємстві так і сучасним, на позивача не покладалося і не покладається обов`язку впливати на порядок ведення бухгалтерського обліку та податкової звітності, а також визначення місцезнаходження як архівних документів, так і самого підприємства.

Суд також зазначає, що застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, врегульовано Порядком застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт і професій, посад та показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення, затвердженогонаказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 №383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за №1451/11731.

Пунктом 3 Порядку №383 встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Списки №1 і №2, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, застосовуються до пільгової роботи до 31.12.1991, якщо пільгова робота продовжується після 01.01.1992 застосовуються Списки №1 та №2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10; якщо пільгова робота продовжується після 11.03.1994 застосовуються Списки №1 та №2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162.

За приписами статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637(далі - Порядок №637), зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 3 Порядку №383 встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Відповідно до пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Тобто надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі №234/13910/17 та від 07 березня 2018 року у справі №233/2084/17.

Доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці (неправильними чи не точними) щодо даних періодів роботи відповідачем суду не надано. При цьому, при вирішенні спору суд враховує, що позивач жодним чином не впливає на дотримання порядку заповнення трудової книжки та не може нести негативні наслідки за окремі недоліки у внесених в ній записах.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності та господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року №442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць) та розробленими на виконання постанови №442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року №41 (далі - Методичні рекомендації).

Основна мета атестації, як слідує із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків №1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Як зазначалось вище, відповідно до пункту 3 Порядку №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

У пункті 4.2 зазначеного Порядку застосування списків йдеться про те, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

Якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Так, в наданій позивачем уточнюючій Довідці № 684-ОК від 29.11.2006, виданої Бердянським державним заводом скловолокна зазначаються накази про проведення атестації робочих місць на підприємстві, а саме під час роботи позивача на підприємстві було проведено атестації згідно наказу про результати атестації робочих місць № 237-л від 31.07.1996 та наказу про результати атестації робочих місць № 14 від 25.02.2002.

При цьому не врахував період роботи з 01.01.1994 по 30.09.1995, з 01.01.1998 по 30.06.1998, з 17.01.2001 по 24.02.2002, покликаючись на відсутність підтвердження особливо шкідливих чи особливо тяжких умов праці на даному робочому місці та відсутність проведення атестації робочих місць підприємством.

З даного приводу, суд вважає за необхідне відмітити, що назви професій, зазначені в трудовій книжці, наказах підприємств, довідках, можуть відрізнятися від назв, передбачених законодавчими актами України, при цьому таке зазначення не пливає на право позивача на зарахування спірних періодів якщо суть виконуваної роботи не змінюється і наявний однаковий вплив всіх факторів виробничого середовища і трудового процесу, супутніх соціально-економічних факторів, що впливають на здоров`я і працездатність працівників цієї професії в процесі трудової діяльності.

Відтак, наведені обставини у їх сукупності свідчать про те, що покликання відповідача на відсутність підтвердження особливо шкідливих чи особливо тяжких умов праці на даному робочому місці та відсутність проведення атестації робочих місць підприємством, що й слугувало однією з підстав для відмови у призначенні пенсії позивачу на пільгових умовах, є безпідставним.

Що стосується обраного позивачем способу захисту порушених прав, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист, зокрема, шляхом: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно з частиною другою статті 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про: - визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (пункт 2); - визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (пункт 3); - визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4); - інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (пункт 10).

У разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду (частина третя статті 245 КАС України).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, потрібно зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких він просить, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України дійшов висновку про необхідність вийти за межі позовних вимог, та обрати спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім, необхідним та ефективним: визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Чернігівській області від 11 серпня 2021 року № 42, яким позивачу відмовлено призначенні пенсі за віком на пільгових умовах по Списку № 1.

Вирішуючи питання щодо органу Пенсійного фонду, який має обов`язок щодо поновлення порушеного права позивача, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 81 Закону України Про пенсійне забезпечення призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України.

За правилами ст. 82 цього Закону документи про призначення пенсій розглядаються органом, що призначає пенсії (стаття 81), не пізніше 10 днів з дня їх надходження.

Повідомлення про відмову в призначенні пенсії із зазначенням причин відмови та порядку оскарження орган, що призначає пенсії, видає або надсилає підприємству, організації або заявникові не пізніше 5 днів після винесення відповідного рішення.

Закон України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування № 1058-IV, як зазначено в його преамбулі, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Частиною п`ятою статті 45 Закону № 1058-IV визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган ПФУ та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Статтею 44 Закону № 1058-IV врегульований порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії.

Відповідно до ч.1 ст.44 Закону № 1058-IV в редакції на час виникнення спірних правовідносин призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

На виконання названих норм Закону № 1058-IV постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (зареєстрована в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846).

Відповідно до п.1.1 Порядку 22-1 в редакції на час звернення позивача до органу Пенсійного фонду із заявою від 10.10.2021 заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Відповідно до розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1 в редакції Постанови Пенсійного фонду № 25-1 від 16.12.2020, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.03.2021 за № 339/35961, заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію (п.4.1 Порядку№ 22-1).

Пунктом 4.2 цього Порядку № 22-1 передбачено, що при прийманні документів працівник сервісного центру, в тому числі: ідентифікує заявника (його представника); надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії; реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис; видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 6). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Відповідно до п. 4.3 Порядку № 22-1 створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій.

Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Пунктом 4.8 Порядку № 22-1 передбачено, що заява, відомості з відповідних інформаційних систем, скановані копії документів, на підставі яких призначено (перераховано) пенсію та проводиться її виплата; інша інформація, з урахуванням якої визначаються розмір призначеної пенсії та розмір пенсії до виплати, обробляються в складі електронної пенсійної справи, що формується та ведеться відповідно до вимог Законів України Про електронні документи та електронний документообіг, Про електронні довірчі послуги та Про захист персональних даних. Електронна пенсійна справа зберігається на базі централізованих інформаційних технологій.

Пунктом 4.10 Порядку № 22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Таким чином, з 01.04.2021 органи Пенсійного фонду України застосовують принцип екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення та перерахунки пенсій, що передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1 Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України, суть якого полягає в опрацюванні заяв про призначення пенсій територіальними органами Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяву та де проживає особа.

В спірному випадку заява позивача про призначення пенсії розглянута за принципом екстериторіальності головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області, за результатом якої прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії №42 від 11.08.2021. І саме головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області у цьому спорі є органом, що призначає пенсію.

Головним управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області не приймалось рішення про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах, а лише було повідомлено позивачку про результат розгляду заяви з зазначенням підстав відмови в призначенні пенсії.

Виходячи з викладеного, суд вважає позовні вимоги, пред`явлені до головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки відповідальним за опрацювання заяви позивача та прийняття відповідного рішення є, в даному випадку, визначений у встановленому порядку територіальний орган Пенсійного фонду - головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, яке у даній справі є відповідачем-2.

Таким чином, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача-2 - Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області вчинити дії, направлені на поновлення порушених ним прав позивача.

Враховуючи, що відповідач 2 безпідставно відмовив позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах, суд вважає що належним способом захисту прав позивача буде зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №1 період роботи з 01.01.1994 по 30.09.1995, з 01.01.1998 по 30.06.1998, з 17.01.2001 по 24.02.2002 на посаді оператора отримання безперервного скловолокна, виробником склопластикових виробів намотування у «Бердянському державному заводі скловолокно», який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та, з урахуванням висновків суду, призначити пенсію за віком на пільгових умовах з 05.08.2021 (з дати звернення до відповідача).

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що, відповідно до частини першої статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-Б, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (14005, м. Чернігів, вул. П`ятницька, буд.83а; ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області №42 від 11.08.2021.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №1 період роботи з 01.01.1994 по 30.09.1995, з 01.01.1998 по 30.06.1998, з 17.01.2001 по 24.02.2002 на посаді оператора отримання безперервного скловолокна, виробником склопластикових виробів намотування у «Бердянському державному заводі скловолокно», який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та з 05.08.2021 призначити пенсію за віком на пільгових умовах (з дати звернення до відповідача).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (14005, м. Чернігів, вул. П`ятницька, буд.83а; ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень).

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 07.09.2022.

Суддя А.В. Сіпака