Справа № 440/4965/22
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2022-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

07 вересня 2022 року м. ПолтаваСправа №440/4965/22

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Кукоби О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Крюковська виправна колонія (№29)" про визнання протиправними та скасування постанови і рішення,

В С Т А Н О В И В:

1. Стислий зміст позовних вимог та їх обґрунтування.

ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Державної установи "Крюковська виправна колонія (№29)" (надалі - відповідач, ДУ "Крюковська виправна колонія (№29)"), у якому просив:

визнати протиправною та скасувати постанову начальника Державної установи "Крюківська виправна колонія (№29)" полковника внутрішньої служби Довженка С.П. від 05.05.2022 про накладення дисциплінарного стягнення;

визнати протиправним та скасувати рішення дисциплінарної комісії Державної установи "Крюківська виправна колонія (№29)" від 05.05.2022.

Позовні вимоги обґрунтував посиланням на протиправність оспорюваних індивідуальних актів, якими до нього застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани за порушення режиму відбування покарання, а саме - відмову від виконання робіт з благоустрою установи виконання покарань в порядку черговості згідно графіку відповідно до частини п`ятої статті 118 КВК України. На переконання позивача, передбачене частиною п`ятою статті 118 КВК України залучення засуджених до робіт з благоустрою колоній і прилеглих до них територій не містить обов`язкового та зобов`язального характеру, а тому відмова від таких робіт не є підставою для застосування до засудженого дисциплінарного стягнення.

2. Позиція відповідача.

Відповідач позов не визнав, у відзиві представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність /а.с. 33-38/. Свою позицію мотивував посиланням на правомірність та обґрунтованість спірних рішень, зазначивши, що доводи позивача ґрунтуються на помилковому розумінні норм чинного законодавства, зокрема положень частини п`ятої статті 118 КВК України, адже у силу частини третьої статті 107 КВК України засуджені до позбавлення волі зобов`язані виконувати необхідні роботи по самообслуговуванню, благоустрою колонії.

3. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 04.07.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цій справі, а її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників (у письмовому провадженні). При цьому суд відстрочив сплату судового збору ОСОБА_1 за подання позовної заяви у цій справі до ухвалення судового рішення за результатами її розгляду.

28.07.2022 до суду надійшла відповідь на відзив /а.с. 68-69/, у якій представник позивача наполягав на обґрунтованості позовних вимог та просив їх задовольнити повністю.

02.08.2022 до суду надійшли заперечення на відповідь, передані головуючому судді 15.08.2022, у яких відповідач наполягав на відмові у задоволенні позовних вимог /а.с. 72-74/.

Згідно з частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

За відсутності клопотань сторін про розгляд справи у відкритому судовому засіданні чи за правилами загального позовного провадження, зважаючи на достатність наданих сторонами доказів та повідомлених обставин, суд розглянув справу у порядку письмового провадження.

Обставини справи

Громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений 06.02.2019 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровськ за ч. 2 ст. 286 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки, з 18.06.2019 знаходиться у місцях позбавлення волі, з 29.08.2019 відбуває покарання в державній установі "Крюковська виправна колонія (№29)", що визнається сторонами.

31.03.2022 начальником ДУ "Крюковська виправна колонія (№29)" затверджено графік залучення засуджених відділення СПС №2 на квітень 2022 року з благоустрою колонії, прилеглої до неї території, поліпшення житлово-побутових умов та допоміжних робіт із забезпечення колонії продовольством, яким передбачено залучення до зазначених робіт 26.04.2022 засудженого ОСОБА_1 /а.с. 9-10/.

26.04.2022 посадові особи ДУ "Крюковська виправна колонія (№29)" склали на ім`я начальника установи виконання покарань рапорти, у яких повідомили про відмову засудженого ОСОБА_1 від виконання робіт з благоустрою установи згідно графіка, затвердженого начальником установи, що є порушенням вимог частини третьої статті 107, частини п`ятої статті 118 КВК України та подає негативний приклад для інших засуджених /а.с. 7-8/.

26.04.2022 посадовими особами ДУ "Крюковська виправна колонія (№29)" складений акт про відмову ОСОБА_1 від надання пояснень з приводу вчинення порушення, а саме - відмови від робіт з благоустрою установи згідно графіка, затвердженого начальником установи /а.с. 11/.

05.05.2022 на засіданні дисциплінарної комісії ДУ "Крюковська виправна колонія (№29)" розглянуті матеріали про порушення та питання про доцільність застосування дисциплінарного стягнення до засудженого ОСОБА_1 , за результатами чого ухвалено рішення про оголошення ОСОБА_1 суворої догани, про що начальником установи виконання покарань прийнята постанова від 05.05.2022 про накладення дисциплінарного стягнення /а.с .12-16/.

Не погодившись з рішенням дисциплінарної комісії та постановою начальника установи виконання покарань про накладення дисциплінарного стягнення, позивач оскаржив їх до суду.

Норми права, якими урегульовані спірні відносини

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань урегульовані Кримінально-виконавчим кодексом України.

Згідно зі статтею 131-1 Кримінально-виконавчого кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) дисциплінарним проступком особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, є протиправне, винне діяння (дія або бездіяльність), що посягає на встановлений порядок у сфері виконання покарань, вчинене цією особою.

Персонал установи виконання покарань зобов`язаний довести наявність у діях чи бездіяльності особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, усіх ознак дисциплінарного проступку. Відсутність таких ознак виключає застосування до особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, заходів стягнення.

Відповідно до частин першої та другої статті 9 Кримінально-виконавчого кодексу України засуджені зобов`язані: виконувати встановлені законодавством обов`язки громадян України, неухильно додержуватися правил поведінки, які передбачені для засуджених, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших осіб; виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань, уповноваженого органу з питань пробації; ввічливо ставитися до персоналу, інших осіб, які відвідують установи виконання покарань, а також до інших засуджених; з`являтися за викликом адміністрації органів і установ виконання покарань, уповноваженого органу з питань пробації.

Невиконання засудженими своїх обов`язків і встановлених законодавством вимог адміністрації органів і установ виконання покарань тягне за собою встановлену законом відповідальність.

У силу абзацу п`ятого частини третьої статті 107 Кримінально-виконавчого кодексу України засуджені зобов`язані виконувати необхідні роботи по самообслуговуванню, благоустрою колонії.

Зазначений обов`язок засуджених кореспондується із приписами частини п`ятої статті 118 Кримінально-виконавчого кодексу України, згідно з якою засуджені можуть залучатися без оплати праці лише до робіт з благоустрою колоній і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення колоній продовольством.

До цих робіт засуджені залучаються в порядку черговості, в неробочий час і не більш як на дві години на день.

Порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань у виді арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк та довічного позбавлення волі урегульовано Правилами внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 28.08.2018 №2823/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.09.2018 за №1010/32462 (надалі Правила).

Відповідно до пункту 3 розділу ІІ "Правовий статус засуджених. Основні права та обов`язки засуджених в установах виконання покарань" Правил засуджені зобов`язані, зокрема виконувати необхідні роботи із самообслуговування, благоустрою установи виконання покарань.

За приписами пункту 2 розділу XVII "Залучення засуджених до суспільно корисної праці" Правил адміністрація установ виконання покарань може залучати засуджених до робіт з благоустрою установ виконання покарань і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення установ виконання покарань продовольством. Засуджені до арешту не залучаються до робіт з благоустрою прилеглої до установи території. До цих робіт засуджені залучаються в порядку, встановленому статтею 52, частиною п`ятою статті 60 та частиною п`ятою статті 118 Кримінально-виконавчого кодексу України.

Частиною першою статті 132 Кримінально-виконавчого кодексу України визначено, що за невиконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, можуть застосовуватися такі заходи стягнення: попередження; догана; сувора догана; грошовий штраф до двох мінімальних розмірів заробітної плати; скасування поліпшених умов тримання; поміщення засуджених чоловіків, які тримаються у виправних колоніях, у дисциплінарний ізолятор з виведенням або без виведення на роботу чи навчання на строк до чотирнадцяти діб, а засуджених жінок - до десяти діб; поміщення засуджених, які тримаються в приміщеннях камерного типу виправних колоній максимального рівня безпеки, у карцер без виведення на роботу на строк до чотирнадцяти діб; переведення засуджених, які тримаються у виправних колоніях, крім засуджених, які тримаються у виправних колоніях мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання, до приміщення камерного типу (одиночної камери) на строк до трьох місяців.

Відповідно до частини першої статті 134 Кримінально-виконавчого кодексу України при призначенні заходів стягнення враховуються причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, а також пояснення засудженого щодо суті проступку. Стягнення, що накладаються, мають відповідати тяжкості і характеру проступку засудженого.

Згідно з частиною першою статті 135 Кримінально-виконавчого кодексу України питання про доцільність застосування стягнення до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, вирішується на засіданні дисциплінарної комісії установи виконання покарань. Дисциплінарна комісія установи виконання покарань діє на постійній основі. Засідання дисциплінарної комісії є повноважним, якщо на ньому присутні більше половини членів дисциплінарної комісії.

Оцінка судом обставин справи

Згідно з частиною другою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У цій справі позивач оспорює правомірність рішення дисциплінарної комісії та постанови начальника установи виконання покарань про застосування до нього заходу стягнення у вигляді оголошення суворої догани за порушення режиму відбування покарання.

Частиною другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи правову оцінку спірним індивідуальним актам суб`єкта владних повноважень, суд виходить з таких міркувань.

За обставин спору суд встановив, що до позивача застосовано стягнення шляхом оголошення суворої догани внаслідок його відмови від виконання робіт з благоустрою установи виконання покарань згідно затвердженого графіка без поважної причини.

Факт відмови підтверджений рапортами посадових осіб ДУ "Крюковська виправна колонія (№29)", копії яких залучені до матеріалів справи /а.с .45-47/, а також не заперечується позивачем.

Позивач письмові пояснення з приводу вчиненого порушення надавати відмовився, про що складений акт від 26.04.2022 /а.с. 48/.

Також позивач відмовився від ознайомлення з повідомленням про дату та час засідання дисциплінарної комісії установи, про що складений акт від 04.05.2022 /а.с. 52-53/.

На засідання дисциплінарної комісії позивач не з`явився, однак участь у цьому засіданні брав адвокат Яковенко С.І., що підтверджено копією протоколу від 05.05.2022 №23 /а.с. 59-60/.

Позивач не оспорює правомірність процедури дисциплінарного провадження щодо нього.

Натомість спір стосується тлумачення сторонами положень частини п`ятої статті 118 КВК України, у силу якої засуджені можуть залучатися без оплати праці лише до робіт з благоустрою колоній і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення колоній продовольством.

Аналізуючи наведене положення закону у сукупності з наведеними вище приписами частини першої статті 9, частини третьої статті 107 КВК України, суд зауважує, що нею передбачено обов`язок, а не право засудженого щодо виконання робіт з благоустрою установи виконання покарань.

Застосоване законодавцем у частині п`ятій статті 118 КВК України словосполучення "можуть залучатися", на переконання суду, стосується питань оплати праці засуджених, а не виконання ними робіт з благоустрою.

Так, такі роботи засуджені виконують безоплатно, адже це є їх обов`язком у силу частини третьої статті 107 КВК України.

Отже, доводи представника позивача про те, що залучення засуджених до робіт з благоустрою території не містить обов`язкового та зобов`язального характеру у відношенні до засудженого ґрунтуються на помилковому тлумаченні норми чинного законодавства.

Позовна заява та відповідь на відзив не містять посилань на інші підстави, що свідчили б про протиправність спірних індивідуальних актів.

Суд дослідив графік залучення засуджених відділення СПС №2 на квітень 2022 року з благоустрою колонії, прилеглої до неї території, поліпшення житлово-побутових умов та допоміжних робіт із забезпечення колонії продовольством, затверджений 31.03.2022 начальником ДУ "Крюковська виправна колонія (№29)", та встановив, що установою виконання покарань дотримано принцип черговості залучення засуджених до виконання робіт з благоустрою колонії /а.с. 49-50/. Так, графіком передбачено залучення засуджених до виконання вказаних робіт почергово за алфавітом.

Питання про застосування до позивача дисциплінарного стягнення розглянуто на засіданні дисциплінарної комісії.

При призначенні позивачу заходу стягнення дисциплінарної комісією враховані причини, обставини і мотиви вчинення вказаного порушення, поведінку засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, а також тяжкість і характер проступку.

Зокрема, дисциплінарною комісією враховано, що за період з 05.10.2019 до 05.05.2022 до позивача загалом застосовано 28 дисциплінарних стягнень, попереднє - 12.04.2022 - оголошено догану за відмову від прибирання в камері ДіЗО /а.с. 43-44/.

Заохочень позивач не має.

За змістом залученої до матеріалів справи характеристики засуджений ОСОБА_1 порушує режим тримання, не працевлаштований з власних переконань, не дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, не завжди має охайний вигляд, не завжди утримує у чистоті і порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, не дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, не виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, до виконання робіт із благоустрою установи ставиться упереджено /а.с. 42/.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Разом з цим, як визначено частиною першою цієї статті, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідач у ході розгляду справи сукупністю наданих письмових доказів довів правомірність й обґрунтованість рішення дисциплінарної комісії та постанови начальника установи виконання покарань про застосування до засудженого ОСОБА_1 стягнення у вигляді оголошення суворої догани за порушення режиму відбування покарання, тоді як позивач не надав суду належних та допустимих доказів, що з достатньою переконливістю свідчили б про недотримання ДУ "Крюковська виправна колонія (№29)" вимог частини другої статті 2 КАС України та порушення його прав внаслідок прийняття оспорюваних індивідуальних актів.

Зважаючи на встановлені у ході розгляду фактичні обставини справи та беручи до уваги норми чинного законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 повністю.

Розподіл судових витрат

Згідно з частиною першою 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Ухвалою від 04.07.2022 суд відстрочив сплату судового збору ОСОБА_1 за подання позовної заяви у цій справі до ухвалення судового рішення за результатами її розгляду. При цьому суд запропонував позивачу до завершення розгляду справи по суті надати суду докази сплати судового збору або докази на підтвердження наявності визначених законом підстав для звільнення позивача від сплати судового збору.

13.07.2022 представник позивача надав суду довідку ДУ "Крюковська виправна колонія (№29)" від 04.07.2022 вих.№15/4/1371/Дв, якою повідомлено про те, що трудовий договір з ОСОБА_1 не заключався, доходи у засудженого відсутні /а.с. 30-32/.

Відповідно до частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

За змістом статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Зважаючи на те, що майновий стан ОСОБА_1 перешкоджає сплаті ним судового збору у встановленому законодавством України порядку і розмірі, оскільки він є засудженим до позбавлення волі, суд, з метою гарантування позивачу права на звернення до суду, передбаченого статтею 55 Конституції України, вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору у справі №440/4965/22 на підставі пункту 1 частини першої та частини другої статті 8 Закону України "Про судовий збір".

Інші судові витрати у справі відсутні, підстав для їх розподілу немає.

Керуючись статтями 2, 3, 6-10, 72-77, 90, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

В И Р І Ш И В:

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державної установи "Крюковська виправна колонія (№29)" про визнання протиправними та скасування постанови і рішення відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга в електронній формі подається через Електронний кабінет користувача підсистеми "Електронний суд" безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду, а у паперовій формі через Полтавський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів після складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.О. Кукоба