Справа № 560/1384/22
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2022-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/1384/22

Головуючий у 1-й інстанції: Козачок І.С.

Суддя-доповідач: Шидловський В.Б.

07 вересня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Курка О. П. Боровицького О. А.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства соціальної політики України на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 19 квітня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства соціальної політики України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Міністерства соціальної політики України в якому просить визнати протиправною відмову у видачі довідки для призначення пенсії державного службовця та про складові заробітної плати для призначення пенсії. Також просить зобов`язати Міністерство соціальної політики України видати їй відповідні довідки для призначення пенсії. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що звернулась до Міністерства соціальної політики України із заявою про видачу довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, на що отримала відмову з підстав відсутності у неї права на зазначений вид пенсії.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 19 квітня 2022 року адміністративний позов - задоволено.

Визнано необґрунтованою невидачу ОСОБА_1 Міністерством соціальної політики України довідки/довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії за формою, затвердженою постановою Правління Пенсійного фонду України від 17 січня 2017 року № 1-3.

Зобов`язано Міністерство соціальної політики України видати ОСОБА_1 довідку/довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця за формою, затвердженою постановою Правління Пенсійного фонду України від 17 січня 2017 року № 1-3 за останньою займаною нею посадою державної служби.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору. Відповідач вказує, що ОСОБА_1 працювала помічником-консультантом народного депутата, закріплена до штату Дунаєвецької районної ради Хмельницької області, а тому розглядати питання щодо видачі довідок про заробітну плату для призначення пенсії має право вказана рада або її правонаступник.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 працювала на різних посадах, у тому числі віднесених до відповідних категорій посад державної служби, що підтверджується відомостями трудових книжок. 09.08.2005 позивачка була звільнена з посади помічника-консультанта народного депутата України у зв`язку з досягненням граничного віку перебування на державній службі (ст.30 Закону України "Про державну службу").

Позивач у 2021 році звернулась до Міністерства соціальної політики України із заявою про видачу довідки для призначення пенсії державного службовця.

02.12.2021 Міністерство соціальної політики України повідомило, що оскільки їй з 10.08.2005 року була призначена пенсія за Законом №3723, переведення на інший вид пенсії здійснюється пенсійним органом без окремого звернення пенсіонера. Зазначається, що Законом №889 не передбачено окремого порядку перерахунку пенсій особам, яким до 01.05.2016 були призначені пенсії за нормами Закону №3723. Також у цьому повідомленні зазначається про порядок призначення пенсії на підставі різного законодавства, а також щодо механізму індексації пенсій.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з того, що згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 (далі Порядок № 622), пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Пунктом 5 вказаного Порядку визначено, що форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики.

При цьому, пунктом 6 Порядку №622 передбачено, що у разі ліквідації державного органу довідку видає орган, який є правонаступником, а в разі його відсутності чи перейменування (відсутності) посад, у тому числі відсутності відповідних посад державної служби, довідка видається у порядку, встановленому Мінсоцполітики за погодженням із Нацдержслужбою.

На виконання пунктів 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу» (далі Закон України № 889) та пункту 6 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб», наказом Міністерства соціальної політики України від 10.05.2017 № 750 затверджено Порядок видачі довідок про заробітну плату для призначення пенсій окремим категоріям осіб у разі ліквідації державних органів, у яких особи працювали, а також перейменування (відсутності) їхніх посад.

Згідно з пунктом 2 Порядку №750 довідка про заробітну плату для призначення пенсії (далі - довідка для призначення пенсії) відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII «Про державну службу» видається особам, які мають право на призначення пенсії згідно з пунктом 3 Порядку №622.

Пунктом 3 Порядку №750 встановлено, що довідка видається у разі ліквідації державного органу без правонаступника або якщо останнє місце роботи особи на посаді державної служби було в органі, який на час призначення особі пенсії відсутній чи у якому на час призначення пенсії перейменовані (відсутні) посади, у тому числі відсутні відповідні посади державної служби, довідки для призначення пенсії видають:

Міністерство соціальної політики України - особам, у яких останнє місце роботи на посаді державної служби було в державних органах, юрисдикція яких поширювалася на всю територію України (крім Національного банку України);

Національний банк України - особам, у яких останнє місце роботи на посаді державної служби було в установах, філіях та представництвах Національного банку України;

структурні підрозділи з питань соціального захисту населення обласних, районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчі органи міських, районних у містах (у разі утворення) рад - особам, у яких останнє місце роботи на посаді державної служби було у відповідних державних органах, юрисдикція яких поширювалася на територію однієї або кількох областей, м.Києва або м. Севастополя, одного або кількох районів, міст обласного значення, та органах місцевого самоврядування.

Із матеріалів справи слідує, що позивач з 10.08.2005 року отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України "Про державну службу " від 16.12.1993 №3723-ХІІ. Остання посада державної служби (08.07.2005-09.08.2005), яку займала позивач, була посада помічник- консультант народного депутата України. Відповідно до запису №20 у трудовій книжці ОСОБА_1 , 08.07.2005 року останню зараховано до штату Дунаєвецької районної ради помічником- консультантом народного депутата України.

Із аналізу вищенаведеного можна дійти висновку, що Міністерство соціальної політики України не є органом, який повноважений видавати довідки про заробітну плату позивачу. Вказані повноваження на видачу довідки, відповідно до пункту 3 Порядку №750, має структурний підрозділ з питань соціального захисту населення обласних, районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчі органи міських, районних у містах (у разі утворення) рад - особам, у яких останнє місце роботи на посаді державної служби було у відповідних державних органах, юрисдикція яких поширювалася на територію однієї або кількох областей, м.Києва або м.Севастополя, одного або кількох районів, міст обласного значення, та органах місцевого самоврядування.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги спростовують правомірність висновків суду першої інстанції.

Зі змісту ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Розглянувши доводи Міністерства соціальної політики України, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що судове рішення постановлено при неповному з`ясуванні обставин справи та з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Міністерства соціальної політики України задовольнити повністю.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 19 квітня 2022 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Курко О. П. Боровицький О. А.