Справа № 420/3463/22
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2022-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3463/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Аракелян М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (; адреса: вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012), третя особа Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області (; адреса: вул. Садова, 1-А, м.Одеса, 65023) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

14 лютого 2022 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ПФУ в Одеській області, у якому позивач просить суд:

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області сформувати та подати до Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області подання про повернення ОСОБА_1 збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 8026 (вісім тисяч двадцять шість) грн. 02 коп., сплаченого згідно з квитанцією №0.0..1 від 30.08.2021 року.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.02.2022 року справа №420/3463/22 розподілена на суддю Аракелян М.М.

Ухвалою суду від 18.02.2022 року позовну заяву залишено без руху з підстав необхідності надання суду уточненої позовної заяви із приведеними у відповідність позовними вимогами згідно п.4 ч.1 ст.5 КАС України.

23.06.2022 року від позивача уточнена позовна заява, в якій ОСОБА_1 просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у поверненні безпідставно сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування для проведення реєстрації права власності на житло та не направлення подання до Управління Державної казначейської служби України.

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області підготувати і направити подання до Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області для повернення ОСОБА_1 помилково сплаченого збору на загальноoбoв`язкoвe державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 8026,02грн., сплаченого згідно з квитанцією №0.0..1 віз 30.08.2021 року збору на обов`язкове державне пенсійне страхування для проведення реєстрації права власності на житло;

стягнути з відповідача на свою користь суму сплаченого судового збору в розмірі 992,40грн.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 27.06.2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що він 30.08.2021 року вперше придбав нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_2 за договором купівлі-продажу, і при його нотаріальному посвідченні сплатив збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 1% від його вартості в загальній сумі 8026,02грн. Оскільки позивач придбав житло вперше, він подав відповідачу заяву про повернення сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування для проведення реєстрації права власності на житло. Однак відповідач не задовольнив цю заяву та у листі зазначив, що необхідно надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області області висновок, в якому приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Дімітрова Т.А. підтверджує, що купівля нерухомого майна, згідно договору купівлі-продажу від 30.08.2021р., є для позивача саме першим придбанням житла, а збір в сумі 8026,02грн. сплачено помилково.

Позивач зазначає, що згідно з п.5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Мінфіну від 03.09.2013 №787, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів (обов`язкових платежів) та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету. Подання подається до органу Казначейства за формою, передбаченою нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів. Оскільки ОСОБА_1 придбано житло вперше, про що він й вказав в своїй заяві, то відповідач безпідставно відмовив у поверненні збору на обов`язкове державне пенсійне страхування для проведення реєстрації права власності на житло. До повноважень органів Пенсійного фонду України належить контроль щодо справляння надходжень бюджету по збору на обов`язкове державне пенсійне страхування і на підставі заяви платника останні мають сформувати та подати відповідне подання до органів державної казначейської служби. Оскільки повернення коштів, безпідставно або надміру зарахованих до бюджету, здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а таким органом є Пенсійний фонд України, то саме на Управління ПФУ покладено обов`язок щодо формування та надання до органів Державної казначейської служби подання про повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету. Відповідач, вимагаючи надання незаконних висновків про придбання житла вперше, відмовивши у поверненні коштів та відповідно не склавши подання до органу казначейства вчинив неправомірні дії, які порушують права позивача на отримання помилково сплачених грошових коштів.

06.07.2022 року відповідач подав суду відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позову та, зокрема, зазначив, що позивачем не надано жодних доказів того, що він придбав житло і перебував у черзі на одержання житла або придбав житло вперше. Для вирішення питання щодо повернення збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, позивачу необхідно надати до Головного управління лист, в якому приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Дімітрова Т. А. підтверджує, що купівля нерухомого майна, згідно договору купівлі-продажу від 30.08.2021 року, є для позивача саме першою купівлею нерухомості, а збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна в сумі 8026,02грн. сплачено помилково. Повернення зазначеного збору здійснюється Державною казначейською службою за поданням органу Пенсійного фонду України. Враховуючи, що органи Пенсійного фонду України не володіють інформацією щодо прав власності громадян на нерухоме майно, таке подання може бути сформовано лише за наявності документального підтвердження компетентного органу, який би володів інформацією щодо прав на нерухоме майно. Відповідно до п. 5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013р. №787, подання подається платником разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Третя особа пояснень щодо позову ОСОБА_1 суду не подала; ухвала суду від 27.06.2022 року про відкриття провадження у справі була доставлена до Електронного кабінету Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області 27.06.2022 року (а.с.55).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, суд дійшов наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 30.08.2021 року ОСОБА_2 (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) уклали договорів купівлі-продажу, за яким ОСОБА_1 придбав у власність квартиру АДРЕСА_2 . Договір посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Т.А.Дімітровою та зареєстрований в реєстрі за №3595; продаж квартири вчинений за 802602грн. (а.с.12-14).

Згідно Квитанції №00..1 від 30.08.2021 року позивачем сплачено суму збору на пенсійне страхування за придбання нерухомого майна 8026,02грн. (а.с.15).

Згідно Витягу від 30.08.2021 року та Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15.11.2021 року ОСОБА_1 є власником вищезазначеної квартири; інше нерухоме майно за позивачем не зареєстроване (а.с.16-19).

Позивач звернувся до відповідача із заявою про повернення збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна в сумі 8026,02грн., на що отримав лист (відмову) від 25.11.2021 року №1500-0506-8/148245, в якому зазначено, що відповідно до п.15-3 Порядку про нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється без документального підтвердження збору за наявності зазначених у п.п. «в», «г» пункту 15-2 Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій та документів, що підтверджують звільнення від сплати збору. Враховуючи викладене, саме нотаріус, під час нотаріального посвідчення договору купівлі продажу нерухомого майна розглядає надані інформацію та документи та вирішує, чи є підстави вважати саме цей правочин придбанням житла вперше. Для вирішення питання щодо повернення збору,позивачу необхідно надати до ГУПФ України в Одеській області висновок, в якому приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Дімітрова Т. А. підтверджує, що купівля нерухомого майна, згідно договору купівлі-продажу від 30.08.2021 року, є для позивача саме першою купівлею нерухомості, а збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна в сумі 8026,02грн. сплачено помилково.

Не погоджуючись із бездіяльністю відповідача, позивач оскаржив її до суду.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок справляння та використання збору на обов`язкове державне пенсійне страхування визначений нормами Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до п. 9 ст.1 ЗУ «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» платниками збору на обов`язкове пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше. Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об`єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 2 цього ж Закону передбачено, що об`єктом оподаткування для платників збору, визначених п. 9 ст. 1 цього Закону є вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.

Питання сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» врегульовано Порядком сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1740 від 03.11.1998 року (надалі Порядок №1740).

Відповідно до абз.1 п.15-1 Порядку №1740 збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Згідно із п.п.15-2, 15-3 Порядку №1740, в редакції Постанови Кабінету Міністрів України №866 «Про внесення змін до Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарської операції» від 23.09.2020 року, яка набрала чинності 26.09.2020 року, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі нерухомого майна не сплачується, якщо: б) право власності на житло, отримане фізичною особою в результаті його приватизації, відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»; в) особа придбаває житло вперше, що підтверджується заявою фізичної особи про те, що вона не має та не набувала права власності на житло (в тому числі не приватизовувала, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема як частку в спільному майні подружжя), та відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей з невід`ємної архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) про відсутність зареєстрованих за такою особою прав власності на житло, а також даними про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду. Документом, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідки з місць проживання (після 1992 року); г) особа перебуває у черзі на одержання житла, що підтверджується документом, виданим органом, до компетенції якого належить ведення обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов. Нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна. Документом, що підтверджує сплату збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, є платіжне доручення платника збору про перерахування сум збору на бюджетні рахунки для зарахування надходжень до державного бюджету, відкриті в головних управліннях Казначейства. Копія такого платіжного доручення зберігається в нотаріуса, який посвідчив договір. Суми збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачуються платниками, зазначеними у пункті 15-1 цього Порядку, за місцем розташування державної нотаріальної контори або робочого місця приватного нотаріуса. Нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється без документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна за наявності зазначених у підпунктах в і г пункту 15-2 цього Порядку інформації та документів, що підтверджують звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Отже, законодавством встановлено винятки із загального правила про обов`язковість сплати збору при придбанні нерухомого майна для громадян, які придбавають житло і перебувають на черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Постанова №866 набрала чинності 26.09.2020 року.

Отже починаючи з 26.09.2020 року шляхом внесення змін до Порядку №1740 держава створила дієвий механізм, за умови дотримання якого фізична особа, що придбаває житло вперше (та, відповідно, не є платником збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі нерухомого житла), може не сплачувати збір при нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу такого житла.

Для цього фізична особа подає нотаріусу: 1) заяву про те, що вона не має та не набувала права власності на житло (в тому числі не приватизовувала, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема як частку в спільному майні подружжя); 2) відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей з невід`ємної архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) про відсутність зареєстрованих за такою особою прав власності на житло; 3) дані про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду. Документом, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідки з місць проживання (після 1992 року) ().

За умови отримання від фізичної особи перелічених документів нотаріус на підставі абз. 4 п. 15-3 Порядку №1740 здійснює нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна без документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Якщо ж особа не скористалася цим механізмом на стадії посвідчення договору в нотаріуса та помилково сплатила збір, то така особа вправі скористатися таким самим порядком вже після посвідчення нотаріусом договору купівлі-продажу житла, подавши територіальному органу ПФУ визначені підпунктами «в» і «г» пункту 15-2 Порядку №1740 інформацію та пакет документів, що підтверджують наявність підстав для звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Аналіз викладених норм чинного законодавства дає підстави вважати, що з 26.09.2020 визначено механізм, за умови дотримання якого фізична особа, що придбаває житло вперше, не сплачує збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі нерухомого майна (житла) при нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу.

Такі висновки суду узгоджуються з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 25.11.2021 року у справі № 280/9714/20.

З огляду на вказане, твердження позивача, що при нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу є обов`язковою сплата збору на обов`язкове пенсійне страхування та відсутній механізм перевірки інформації, суд вважає необґрунтованими.

Як зазначено позивачем в позовній заяві, він не є платником збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, оскільки придбав нерухоме майно вперше.

Суд констатує, що позивачем не надано суду доказів подання до приватного нотаріуса чи ГУПФ України в Одеській області необхідного пакету документів, зазначеного у підпункті «в» пункту 15-2 цього Порядку, що підтверджують можливість звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування; такі докази не надані також суду.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оцінивши докази у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Суд зазначає, що відмова ГУПФ України в Одеській області листом від 25.11.2021 року у поверненні позивачу сплаченого збору у сумі 8026,02грн. не є перешкодою для ОСОБА_1 повторно звернутися до територіального органу Пенсійного фонду України із належно оформленою заявою про повернення помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з додатками, передбаченими підпунктом «в» пункту 15-2 Порядку № 1740.

ОСОБА_1 у позовній заяві посилається на правову позицію, висловлену Верховним Судом у постановах від 30.01.2018 року у справі №819/1498/17, від 31.01.2018 року у справі №819/1667/17, від 20.03.2018 року у справі №819/1249/17, від 19.06.2018 року у справі №607/14722/16-а, від 28.11.2018 року у справі №813/1126/17, від 21.08.2018 року у справі №819/657/17.

Суд зазначає, що висновки, викладені у вищезазначених постановах не можуть бути прийняті до уваги при розгляді даної справи, оскільки судові рішення ухвалювалися у 2018 році, тобто до внесення змін 23.09.2020 року до Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, отже правовідносини не є подібними за нормативним регулюванням.

Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, а тому підстави для відшкодування позивачу судових витрат за рахунок відповідача відсутні.

Керуючись ст. ст. 241-246, 250, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Головного управління ПФУ в Одеській області (; адреса: вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012), третя особа Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області (; адреса: вул. Садова, 1-А, м.Одеса, 65023) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст.293,295 КАС України, до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя М.М. Аракелян

.