Справа № 640/33372/21
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2022-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2022 року м. Київ № 640/33372/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Аблова Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи

за позовом ОСОБА_1

до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ)

про визнання дій протиправними, скасування постанови від 22.10.2021, -

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) з адміністративним позовом до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) (далі по тексту -відповідач), в якому просить суд:

- зобов`язати Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) виключити з Єдиного реєстру боржників дані щодо ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), як боржника у виконавчих провадженнях №57586802 та № 60622694 в повному обсязі.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що виконавчі провадження №57586802 та № 60622694 відносно позивача завершено. Позивач перестала бути боржником у розумінні Закону України «Про виконавче провадження». Як наслідок, відомості щодо позивача мають бути виключені з Єдиного реєстру боржників.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 грудня 2021 року відкрито провадження у справі № 640/33372/21 в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

21 січня 2022 року до Окружного адміністративного суду міста Києва відповідачем надіслано копії матеріалів виконавчих проваджень №57586802 та № 60622694.

Станом на момент прийняття рішення у справі, відповідач не скористався своїм правом, передбаченим статтею 162 КАС України, та не подав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У судове засідання, призначене на 23 серпня 2022 року, представник відповідача не з`явився. Судом закінчено з`ясування обставин справи. Позивач не заперечував проти продовження розгляду справи у письмовому провадженні, суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У С Т А Н О В И В:

Шевченківським районним судом м. Києва був виданий виконавчий лист № 761/11240-15-ц від 27.08.2015р. про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженої відповідальності «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернень боргів» заборгованості у розмірі 2 511,86 грн. та судових витрат в розмірі 243,60 грн.

26.10.2018р. зазначений виконавчий лист був пред`явлений до виконання до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ).

05.11.2018 р. відкрито виконавче провадження № 57586802.

У зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Законом України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження" 04.04.2019р. (далі також - Закон №1404) винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

06.11.2019р. Товариством з обмеженої відповідальності «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернень боргів» виконавчий лист № 761/11240-15-ц повторно був пред`явлений до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ).

18.11.2019р. відкрито виконавче провадження № 60622694.

30.06.2020р. на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону №1404 винесена постанова про повернення виконавчого документа.

27.11.2020р. знову відкрито виконавче провадження № 63747878 з виконання виконавчого листа № 761/11240-15-ц про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженої відповідальності «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернень боргів» заборгованості у розмірі 2 511,86 грн.

18.10.2021р. виконавче провадження № 63747878 було закінчено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону 1404 у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Зазначене підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами.

Наприкінці жовтня 2021р. позивач при продажу свого автомобіля в сервісному МВС дізналася, що вона знаходиться в Єдиному реєстрі боржників і автомобіль продати не можливо, допоки інформація з Єдиного реєстру боржників стосовно позивача не буде виключена. Після чого позивач звернулась до відповідача із відповідною заявою про виключення з Єдиного реєстру боржників ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ).

25 січня 2022р. до суду надійшло клопотання представником позивача про долучення доказів та надано копію відповіді відповідача на заявою про виключення з Єдиного реєстру боржників ОСОБА_1 . У відповіді Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) від 25.11.2021р. №57586802/60622694/26 зазначено, оскільки виконавчі провадження №57586802 та № 60622694 були завершені на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону №1404 відсутні підстави для вилучення ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо не виключення з Єдиного реєстру боржників відомостей про боржника, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступних висновків.

Спірні правовідносини врегульовано Законом України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (із змінами і доповненнями).

Відповідно до статті 1 Закону № 1404 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 5 Закону №1404 примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Вимогами статті 18 Закону №1404 визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону №1404 Єдиний реєстр боржників - це систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

Відомості про боржників, включені до Єдиного реєстру боржників, є відкритими та розміщуються на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України.

Згідно ч. 6 ст. 9 Закону №1404 Єдиний реєстр боржників містить такі відомості:

1) прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дата народження боржника - фізичної особи або найменування, ідентифікаційний код юридичної особи у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань боржника - юридичної особи;

2) найменування органу або прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка видала виконавчий документ;

3) найменування органу державної виконавчої служби або прізвище, ім`я, по батькові приватного виконавця, номер засобу зв`язку та адреса електронної пошти виконавця;

4) номер виконавчого провадження;

5) категорія стягнення (аліменти, штраф тощо).

Відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону або постанови, передбаченої частиною четвертою статті 40 цього Закону, чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів (ч. 7 ст. 9 Закону №1404).

Згідно з Положенням про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 року N 2432/5 (далі - Положення N 2432/5), автоматизована система виконавчого провадження (далі - Система) - комп`ютерна програма, що забезпечує збирання, зберігання, облік, пошук, узагальнення, надання відомостей про виконавче провадження, формування Єдиного реєстру боржників та захист від несанкціонованого доступу; Єдиний реєстр боржників - систематизована база даних про боржників, що є складовою Системи та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

Як було встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 обліковується, як боржник у Єдиному реєстрі боржників по виконавчим провадженням №57586802 та № 60622694.

При цьому, судом також було встановлено, що зазначені виконавчі провадження в АСВП обліковуються, як "повернені без виконання" на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки у результаті вжитих державних виконавцем заходів у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Частиною 5 ст. 9 Закону №1404 передбачено, що відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження.

Вичерпний перелік підстав для виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників визначено ч. 7 ст. 9 Закону №1404.

Так, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону або постанови, передбаченої частиною четвертою статті 40 цього Закону, чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

Згідно з частиною першою статті 40 Закону №1404, у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

У свою чергу, відповідно до п. 6 Розділу X Положення N 2432/5 Система виключає відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження згідно з ст. 39 Закону N 1404;

- про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. п. 1, 3, 11 ч. 1 ст. 37 Закону N 1404;

- про скасування заходів примусового виконання за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

У день встановлення факту відсутності заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів виконавець зобов`язаний винести постанову про скасування заходів примусового виконання.

Таким чином, ч. 7 ст. 9 Закону №1404, а також п. 6 Розділу X Положення N 2432/5 визначено вичерпний перелік підстав вилучення відомостей про боржників з Єдиного реєстру боржників.

Суд зазначає, що виконавчі провадження №57586802 та № 60622694 завершені шляхом повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону N 1404.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону №1404 Системою відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників не виключаються.

З наведених норм випливає, що положення ст. 9 Закону №1404 не передбачають існування таких обставин, які склались у даних правовідносинах.

Разом з тим, положення закону повинні бути передбачуваними та надавати достатньо гарантій проти свавільного застосування (Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Свято-Михайлівська Парафія проти України" від 14.06.2007 року).

Якість закону пов`язана з достатньою чіткістю встановлення ним тих чи інших обставин, на підставі яких діють державні органи (Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Волохи проти України" від 02.11.2006 року).

У разі наявності прогалин у законодавстві, суд може шляхом розширеного тлумачення, або застосування аналогії права чи закону, вирішити спір у разі необхідності надання повного захисту правам та інтересам юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

Відповідно до принципу верховенства права людина, її права і свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За юридичною позицією Конституційного Суду України верховенство права - це панування права в суспільстві; верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо; всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України; справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права; у сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом, цілях законодавця і засобах, що обираються для їх досягнення (підпункт 4.1 пункту 4 мотивувальної частини Рішення від 02.11.2004 року N 15-рп/2004).

Конституційний Суд України в абзаці 2 пункту 4 мотивувальної частини Рішення від 11.10.2005 року N 8-рп/2005 зазначив, що діяльність правотворчих і правозастосовчих органів держави має здійснюватися за принципами справедливості, гуманізму, верховенства і прямої дії норм Конституції України, а повноваження - у встановлених Основним Законом України межах і відповідно до законів.

Конституційний Суд України у Рішенні від 29.06.2010 року N 17-рп/2010 вказав, що одним із елементів конституційного принципу верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями; обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної (абзац 3 підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Мета ведення Єдиного реєстру боржників полягає саме в оприлюдненні в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та, разом з накладенням арешту на грошові кошти, запобіганні відчуженню боржниками майна.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем зобов`язання по виконавчому листу № 761/11240-15-ц від 27.08.2015р. про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженої відповідальності «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернень боргів» заборгованості виконані в повному обсязі, отже ОСОБА_1 перестала бути боржником у виконавчих провадженнях №57586802 та № 60622694 у розумінні Закону № 1404.

У зв`язку з тим, що наявність відомостей щодо позивача в Єдиному реєстрі боржників, при відсутності положень законодавства про можливість її виключення у зв`язку з відсутністю такого боргу після завершення виконавчого провадження, не є пропорційним заявленій в законодавстві легітимній меті.

Згідно з п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України суд може прийняти рішення про захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Аналіз зазначених норм у їх взаємозв`язку зі статтями 2, 5 КАС України, свідчить про те, що такі повноваження суд реалізує у разі встановленого факту порушення прав, свобод чи інтересів позивача, що зумовлює необхідність їх відновлення належним способом у тій мірі, у якій вони порушені.

Виходячи з принципу юридичної визначеності, як складової частини поняття верховенства права, враховуючи, що право позивача щодо вільного розпорядження власним майном, не повинно обмежуватись шляхом наявності відомостей в Єдиному реєстрі боржників.

Як наслідок, відомості щодо позивача мають бути виключені з Єдиного реєстру боржників.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов задоволенню підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 77, 90, 139, 90, 246, 268-269, 271, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 110, ) - задовольнити повністю.

2. Зобов`язати Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) виключити з Єдиного реєстру боржників дані щодо ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), як боржника у виконавчих провадженнях №57586802 та № 60622694.

3. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені нею судові витрати зі сплати судового збору у сумі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 110, ).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими статтями 287, 293, 295 - 297 КАС України.

Згідно частиною шостою статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Суддя Є.В. Аблов