Справа № 640/36955/21
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2022-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2022 року м. Київ № 640/36955/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Бояринцевої М.А., розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут
пропро визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут та просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут щодо не подання звіту до територіального органу Пенсійного фонду України щодо відомостей про періоди служби, сум грошового забезпечення та сплату страхових внесків за період служби з 05.11.2014 по 30.04.2017 роки;

- зобов`язати Військовий інститут телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут подати звіт до територіального органу Пенсійного фонду України щодо відомостей про періоди служби, сум грошового забезпечення та сплату страхових внесків за період служби з 05.11.2014 по 30.04.2017 роки відповідно до Порядку, визначеного Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №770 «Про затвердження порядків зарахування періодів служби до страхового стажу військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам начальницького і рядового складу та подання відсутніх у Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування відомостей про грошове забезпечення та сплату страхових внесків стосовно військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб начальницького і рядового складу, поліцейських» протягом тридцяти днів з дня набуття рішенням законної сили.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, де останній просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, де вказує, що ним вчинено всі необхідні дії та подано податковий розрахунок з IV кварталу 2014 року по IV квартал 2016 року.

В свою чергу, позивачем подано відповідь на відзив на позовну заяву, де останній наполягає на задоволенні позовних вимог та наголошує, що згідно з листом-роз`ясненням від 25.10.2021 №5448-5448/С-028-0700/21 Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області інформація про період служби позивача з 05.11.2014 по 30.04.2017 не була подана або подана неналежним чином, що унеможливлює зарахування цього періоду служби до страхового стажу, у той час коли така інформація має бути подана воєнною частиною у якій особа проходила службу. Також позивач вказує, що відомості надані відповідачем містять помилку в частині ідентифікаційного номеру останнього, а в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази на підтвердження їх подання до територіального органу Пенсійного фонду України, є не підписані та не завірені належним чином.

У той же час, в додаткових поясненнях від 15.02.2022 представник відповідача вказав, що за період з 01.01.2017 по 30.04.2017 внесено дані про грошове забезпечення та сплату страхових внесків до «Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску», а за період з 01.07.2000 по 31.12.2016 відповідні дані у строк до 11.10.2022 будуть передані, з урахуванням Порядку, визначеного Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №770 «Про затвердження порядків зарахування періодів служби до страхового стажу військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам начальницького і рядового складу та подання відсутніх у Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування відомостей про грошове забезпечення та сплату страхових внесків стосовно військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб начальницького і рядового складу, поліцейських».

Розглянувши подані матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до копії посвідчення серія НОМЕР_1 від 18.10.2017 ОСОБА_1 є учасником бойових дій.

Позивач звернувся до Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут із заявою щодо подання до територіального органу Пенсійного фонду України звіту про персоніфіковані відомості про грошове забезпечення від 11.11.2021.

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази на підтвердження розгляду відповідачем вказаної заяви.

ОСОБА_1 вважає, що Військовим інститутом, внаслідок протиправної бездіяльності порушеного його права та охоронювані законом інтереси, що зумовило його звернення до суду із даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі відповідно до Конституції України визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII).

Статтею 2 вказаного закону регламентовано, що ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.

Згідно із абзацом 2 частини 1 статті 8 Закону № 2011-XII час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

У той же час, питання зарахування до страхового стажу періодів служби з 1 січня 2004 р. по 31 грудня 2006 р. військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам начальницького і рядового складу (далі - застраховані особи), які звернулися за призначенням пенсії та:

не набули право на пенсію за вислугу років згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон) на момент досягнення пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

не мають права на пенсію за вислугу років згідно із Законом внаслідок позбавлення військових або спеціальних звань, звільнення із служби у зв`язку із засудженням за умисне кримінальне правопорушення, вчинене з використанням свого посадового становища, або притягненням до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією;

набули право на отримання пенсії згідно із Законом, але виявили бажання отримувати пенсію в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" регулює Порядок зарахування періодів служби до страхового стажу військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам начальницького і рядового складу за період з 1 січня 2004 р. по 31 грудня 2006 р., який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №770 (далі - Порядок №770).

За правилами пункту 2 Порядку №770 під час звернення за призначенням пенсії (переведенням на пенсію відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування") особою, яка належить до однієї із категорій, зазначених у пункті 1 цього Порядку, територіальний орган Пенсійного фонду України перевіряє індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 1 січня 2004 р. по 31 грудня 2006 р., що містяться в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб).

Територіальний орган Пенсійного фонду України зараховує відповідні періоди служби до страхового стажу на підставі реєстру застрахованих осіб, якщо в ньому є необхідні для обчислення страхового стажу відомості щодо грошового забезпечення та сплати страхових внесків.

У разі відсутності в реєстрі застрахованих осіб відомостей щодо грошового забезпечення страховий стаж зараховується на підставі довідки про нараховані суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески, виданої військовою частиною чи органом, який виплачує (виплачував) грошове забезпечення.

У разі передачі справ до архівних установ довідки про нараховані суми грошового забезпечення та про сплачені страхові внески подаються військовою частиною чи органом, який сплачував грошове забезпечення, на підставі інформації з архівних установ.

У разі ліквідації (припинення діяльності) військової частини чи органу, який виплачує (виплачував) грошове забезпечення, довідки про нараховані суми грошового забезпечення та про сплачені страхові внески видаються правонаступниками або органами, які уповноважені рішеннями керівників державних органів.

Форми довідок про нараховані суми грошового забезпечення та про сплачені страхові внески затверджуються правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики.

Якщо документи про нараховані суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески зберігаються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, знищені у зв`язку із стихійним лихом, аваріями, катастрофами або з інших незалежних від застрахованої особи обставин, суми грошового забезпечення розраховуються в порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням із Мінсоцполітики.

Поряд з цим, Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №770 також затверджено Порядок подання відсутніх у Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування персоніфікованих відомостей про грошове забезпечення та сплату страхових внесків за період з 1 липня 2000 р. по 31 грудня 2016 р., необхідних для призначення пенсій військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам начальницького і рядового складу, поліцейським (далі - Порядок), який установлює механізм, форму та строки подання до управлінь Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об`єднаних управлінь (далі - територіальні органи Пенсійного фонду України) необхідних для призначення пенсій військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам начальницького і рядового складу, поліцейським персоніфікованих відомостей про грошове забезпечення та сплату страхових внесків за період з 1 липня 2000 р. по 31 грудня 2016 р. у разі їх відсутності в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб).

Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку відомості про періоди служби, суми грошового забезпечення та сплату страхових внесків вносяться Пенсійним фондом України до реєстру застрахованих осіб на підставі інформації з податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку за формами № 8 ДР і № 1 ДФ, які ДФС передає Пенсійному фонду України в електронному вигляді на центральному рівні в порядку, встановленому Пенсійним фондом України та ДФС. При цьому Пенсійний фонд України обчислює щомісячні суми грошового забезпечення виходячи із середнього розміру сум доходу квартальної звітності за формами № 8 ДР і № 1 ДФ за період, за який подано інформацію.

У разі відсутності інформації з податкового розрахунку сум доходу відомості про періоди служби, суми грошового забезпечення та сплату страхових внесків вносяться територіальними органами Пенсійного фонду України до реєстру застрахованих осіб на підставі поданого військовими частинами чи органами, які виплачують (виплачували) грошове забезпечення (далі - страхувальники), або подаються органами, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи), до територіальних органів Пенсійного фонду України у вигляді звіту за формою згідно з додатком.

Страхувальники або уповноважені органи подають звіт до територіальних органів Пенсійного фонду України у такі строки:

за період з 1 липня 2000 р. по 31 грудня 2003 р. - не пізніше ніж 1 грудня 2019 р.;

за період з 1 січня 2004 р. по 31 грудня 2007 р. - не пізніше ніж 1 травня 2020 р.;

за період з 1 січня 2008 р. по 31 грудня 2011 р. - не пізніше ніж 1 жовтня 2020 р.;

за період з 1 січня 2012 р. по 31 грудня 2015 р. - не пізніше ніж 1 жовтня 2021 р.;

за період з 1 січня 2015 р. по 31 грудня 2016 р. - не пізніше ніж 11 жовтня 2022 року.

Кінцеві строки подання страхувальниками або уповноваженими органами звіту до територіальних органів Пенсійного фонду України, зазначені у цьому пункті, можуть бути змінені відповідними державними органами за погодженням з Пенсійним фондом України, але не пізніше ніж до 11 жовтня 2022 року.

Для формування звіту страхувальники або уповноважені органи та територіальні органи Пенсійного фонду України можуть обмінюватися інформацією на паперових та магнітних (електронних) носіях. При цьому територіальні органи Пенсійного фонду України аналізують отриману від страхувальників та уповноважених органів інформацію, додають інформацію, наявну в Пенсійному фонді України, та повертають таку інформацію до страхувальників або уповноважених органів для заповнення та подання звіту.

Аналізуючи вказані наведені положення Порядку суд приходить до наступних висновків.

По-перше, відомості про періоди служби, суми грошового забезпечення та сплату страхових внесків вносяться Пенсійним фондом України до реєстру застрахованих осіб на підставі інформації з податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку за формами № 8 ДР і № 1 ДФ, які ДФС передає Пенсійному фонду України в електронному вигляді на центральному рівні в порядку, встановленому Пенсійним фондом України та ДФС.

По-друге, у разі відсутності інформації з податкового розрахунку сум доходу відомості про періоди служби, суми грошового забезпечення та сплату страхових внесків вносяться територіальними органами Пенсійного фонду України до реєстру застрахованих осіб на підставі поданого військовими частинами чи органами, які виплачують (виплачували) грошове забезпечення (далі - страхувальники), або подаються органами, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи), до територіальних органів Пенсійного фонду України у вигляді звіту за формою згідно з додатком.

Відповідно до відомостей Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування «Індивідуальні відомості про застраховану особу» відомості за період проходження позивачем військової служби за контрактом у Військовому інституті з 05.11.2014 по 30.04.2017 відсутні.

Досліджуючи матеріали справи судом встановлено, що Військовим інститутом подано Додаток №1 «відомості про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам) за січень-квітень 2017 року.

Суд вказує, що в цій частині положення пункту 4 Порядку не можуть бути застосовані, оскільки не стосуються періоду, який наведений в останньому. Суд наголошує, що за 2017 рік відомості подаються з урахуванням положень пункту 3 Порядку, тобто відомості про періоди служби, суми грошового забезпечення та сплату страхових внесків вносяться Пенсійним фондом України до реєстру застрахованих осіб на підставі інформації з податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку за формами № 8 ДР і № 1 ДФ, які ДФС передає Пенсійному фонду України в електронному вигляді на центральному рівні в порядку, встановленому Пенсійним фондом України та ДФС.

В даному випадку суд наголошує, що відповідачем виконано обов`язок в частині подання додатку №1ДФ щодо позивача податковому органу за період січень-квітень 2017 року.

Отже, в цій частині суд констатує про відсутність бездіяльності Військового інституту, що зумовлює відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

В частині, що стосується періоду з 05.11.2014 до 01.01.2017 варто вказати про наступне.

Аналізуючи спірні правовідносини суд вказує, що у наведений період мають бути застосовані положення пункту 4 Порядку, який покладає обов`язок подання військовими частинами чи органами, які виплачують (виплачували) грошове забезпечення (далі - страхувальники), у разі відсутності інформації з податкового розрахунку сум доходу відомості про періоди служби, суми грошового забезпечення та сплату страхових внесків, до територіальних органів Пенсійного фонду України, звіту за формою, яка встановлена Порядком, зокрема:

за період з 1 січня 2012 р. по 31 грудня 2015 р. - не пізніше ніж 1 жовтня 2021 р.;

за період з 1 січня 2015 р. по 31 грудня 2016 р. - не пізніше ніж 11 жовтня 2022 року.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог відповідач вказав, що ним було подано Інформацію з податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманих з них податку за формою 1ДФ до ДФС, зокрема податковий розрахунок з IV кварталу 2014 року по IV квартал 2016 року, серед яких відомості щодо позивача.

Суд надаючи оцінку вказаним твердженням Військового інституту звертає увагу на те, що ОСОБА_2 у заяві від 11.11.2021 порушував питання щодо відсутності інформації з податкового розрахунку сум доходу відомостей про періоди служби, суми грошового забезпечення та сплату страхових внесків за період з 05.11.2014 по 30.04.2017 роки. До наведеного періоду включено період з 05.11.2014 до 01.01.2017, який, у свою чергу підпадає під правове регулювання положень пункту 4 Порядку, а не пункту 3 Порядку, як про те вказує відповідач. Тобто, в даному випадку, відповідач за наслідком отримання заяви позивача від 11.11.2021 мав вчинити дії, передбачені пунктом 4 Порядку та подати до територіальних органів Пенсійного фонду України у вигляді звіту за формою згідно з додатком.

Суд відмічає, що матеріали адміністративної справи не містять в собі належних та достатніх доказів на підтвердження вчинення Військовим інститутом вказаних дій, чим порушуються права позивача, передбачені абзацом 2 частини 1 статті 8 Закону № 2011-XII.

Отже, на переконання суду в цій частині відповідачем допущено протиправну бездіяльність, що має своїм наслідком наявність правових підстав для задоволення позовних вимог та зобов`язання Військового інституту вчинити певні дії в частині періоду з 05.11.2014 до 01.01.2017 щодо подання відповідного звіту згідно вимог Порядку.

Разом з цим, суд враховує, що строк подання звіту за період з 1 січня 2015 р. по 31 грудня 2016 р. станом на час вирішення спору по суті ще не настав, однак, враховуючи звернення ОСОБА_1 до відповідача із відповідною заявою та не вчинення останнім дій у відповідності до вимог Порядку, задоволення позовних вимог у вказаний вище спосіб має на меті забезпечення прав та охоронюваних законом інтересів останнього, у тому числі, прав передбачених абзацом 2 частини 1 статті 8 Закону № 2011-XII.

Поряд з цим, суд залишає поза увагою всі доводи позивача в частині неналежності поданих відповідачем податкових розрахунків з IV кварталу 2014 року по IV квартал 2016 року, наявність в них помилок, адже наведене, з урахуванням відсутності інформації з податкового розрахунку сум доходу відомості про періоди служби, суми грошового забезпечення та сплату страхових внесків в частині ОСОБА_1 , що підтверджується листом ГУ ПФУ в Закарпатській області від 25.10.2021 №5448-5408/С-02/8-0700/21, адже останні не мають визначального характеру для вирішення спору по суті.

Також суд залишає поза увагою клопотання відповідача про зменшення судових витрат на правничу допомогу, оскільки в межах даної адміністративної справи позивач не порушував питання щодо відшкодування останніх.

Частиною 1 статті 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Положеннями частини 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Згідно із частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Беручи до уваги наведене у свій сукупності суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Згідно із частиною 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини 5 статті 139 КАС України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Суд вказує, що позивач звільнений від сплати судового збору, матеріали справи не містять доказів понесення сторонами судових витрат, а тому відсутні підстави для вирішення питання щодо їх розподілу.

Окремо суд зазначає, що у позовних вимогах позивач просить суд зобов`язати відповідача вчинити певні дії протягом 30 календарних днів з дня набрання рішенням суду законної сили, проте дана вимога не підлягає задоволенню, оскільки порядок, строки виконання судового рішення встановленні процесуальним законом, а у випадку його не виконання, позивач не позбавлений реалізувати своє право в порядку, який встановлений Законом України «Про виконавче провадження».

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 72-77, 90, 139, 143, 241-246, 250, 255 КАС України суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) до Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут (01011, м. Київ, вул. Московська, б. 45/1, ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут щодо не подання звіту до територіального органу Пенсійного фонду України щодо відомостей про періоди служби, сум грошового забезпечення та сплату страхових внесків за період служби ОСОБА_1 з 05.11.2014 по 01.01.2017 роки.

3. Зобов`язати Військовий інститут телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут подати звіт до територіального органу Пенсійного фонду України щодо відомостей про періоди служби, сум грошового забезпечення та сплату страхових внесків за період служби ОСОБА_1 з 05.11.2014 по 01.01.2017 роки до Порядку, визначеного Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №770 «Про затвердження порядків зарахування періодів служби до страхового стажу військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам начальницького і рядового складу та подання відсутніх у Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування відомостей про грошове забезпечення та сплату страхових внесків стосовно військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб начальницького і рядового складу, поліцейських».

4. У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України.

Суддя М.А. Бояринцева