Справа № 640/22934/20
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2022-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Бєлової Л.В. та Аліменка В.О.

за участю секретаря судового засідання Головченко В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз», Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 листопада 2021 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Білоцерківська Теплоелектроцентраль» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг про визнання протиправними та нечинними постанов,

В С Т А Н О В И Л А

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, в якому просив, з урахуванням змін:

- визнати постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 07.10.2019 №2080 «Про затвердження Змін до деяких постанов НКРЕКП» протиправною (незаконною та такою, що не відповідає правовим актам вищої юридичної сили) та нечинною з моменту її прийняття;

- визнати абз.12 п.4 глави 1 р.І, п.1, 2, 3, 4, 5, 7, 9 гл.6 р.VI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2494, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1379/27824 протиправними (незаконними та такими, що не відповідають правовим актам вищої юридичної сили) та нечинними з моменту їх прийняття;

- визнати п.6.1, 6.2, 6.3, 6.5 р.VI Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2498, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1384/27829 протиправними (незаконними та такими, що не відповідають правовим актам вищої юридичної сили) та нечинними з моменту їх прийняття;

- визнати абз.12 п.4 р.І та р.II Методики визначення та розрахунку тарифу на послуги розподілу природного газу, затвердженої постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 25.02.2016 №236, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 03.11.2016 за №1434/29564 протиправними (незаконними та такими, що не відповідають правовим актам вищої юридичної сили) та нечинними з моменту їх прийняття.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 листопада 2021 року позов задоволено частково, визнано протиправними (незаконними) та нечинними: 1) постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 07 жовтня 2019 року №2080 «Про затвердження Змін до деяких постанов НКРЕКП» в частині п.3 Змін до Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року №2494, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за №1379/27824, п.2 Змін до Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 №2498, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за №1384/27829, п.2 Змін до Методики визначення та розрахунку тарифу на послуги розподілу природного газу, затвердженої постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 25 лютого 2016 року №236, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 03 грудня 2016 року за №1434/29564; 2) пункти 1, 2, 3, 4, 5, абз.2 п.7 у частині слів «за річну замовлену потужність» гл.6 р.VI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року №2494, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за №1379/27824; 3) п.6.1 в частині слів «за річну замовлену потужність», абз.2 п.6.2 в частині слів «річної замовленої», п.6.3, 6.5 р.VI Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 №2498, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за №1384/27829; 4) п.1 р.ІІ Методики визначення та розрахунку тарифу, затвердженої постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 25 лютого 2016 року №236, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 03 грудня 2016 року за №1434/29564. У задоволенні решти позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати в частині задоволення позовних вимог та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що позивачем не надано доказів застосування до нього оскаржуваних положень нормативно-правових актів, натомість, позовні вимоги фактично ґрунтуються на незгоді із внесеними постановою від 07.10.2019 №2080 змінами, а спірна постанова, якою було внесено зміни у Кодекс ГРМ, Типовий договір і Методику, були прийняті НКРЕКП в межах дискреційних повноважень, визначених чинним законодавством.

АТ «Оператор газотранспортних систем «Київоблгаз», яке не приймало участь у розгляді справи в суді першої інстанції, також подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що оскаржувані положення нормативно-правових актів були прийняті відповідачем в межах наданих йому повноважень та згідно з чинним законодавством, а приймаючи спірне рішення, суд першої інстанції не врахував, що постановою НКРЕКП №1469 від 29.07.2020 збільшено період, протягом якого споживач має право подати оператору ГРМ заявку на уточнення (збільшення/зменшення) величини річної потужності з 10 липня по 15 вересня розрахункового календарного року. Також апелянт зазначає, що позивачем не надавались докази вжиття ним заходів щодо коригування обсягів природного газу згідно з положеннями Кодексу ГРМ.

ПрАТ «Вінницька кондитерська фабрика» (яке не приймало участь у справі в суді першої інстанції) подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання оскаржуваних актів нечинними з моменту їх ухвалення та постановити нове рішення, яким зазначену позовну вимогу задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.08.2022 закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПрАТ «Вінницька кондитерська фабрика» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 листопада 2021 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Білоцерківська Теплоелектроцентраль» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг про визнання протиправними та нечинними постанов.

Позивач відзиви на апеляційні скарги не подавав. В суді першої інстанції його позиція обґрунтовувалась невідповідністю оскаржуваних нормативно-правових актів принципам законності, пропорційності, ефективності та справедливості, а їх прийняття суперечить меті досягнення балансу інтересів споживачів та суб`єктів господарювання, що проводять діяльність в сфері енергетики та комунальних послуг та не захищає права споживачів і не відповідає загальним засадам законодавства.

Позивач явку свого представника в судове засідання не забезпечив. Будь-яких заяв чи клопотань до суду апеляційної інстанції не подавав.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників учасників справи, що з`явились у судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів доходить наступних висновків.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 01.01.2016 між ПАТ «Київоблгаз» та ПрАТ «Білоцерківська Теплоелектроцентраль» оформлено заяву-приєднання №09420UIGN6AP016 до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим), за якою позивач приєднався до умов Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2498 (а.с.19 т.1).

Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг відповідно до ст.4, 40 та 41 Закону України «Про ринок природного газу» та ст.17 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» прийнято постанову від 07.10.2019 №2080 «Про затвердження Змін до деяких постанов НКРЕКП» (далі - Постанова №2080), проект якої міститься в матеріалах справи (а.с.37-45 т.1), якою затверджено Зміни до Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 №2494, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1379/27824 (пункт 1); затверджено Зміни до Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 №2498, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1384/27829 (пункт 2); затверджено Зміни до Методики визначення та розрахунку тарифу на послуги розподілу природного газу, затвердженої постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 25.02.2016 №236, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 03.11.2016 за №1434/29564.

Наведена Постанова опублікована в газеті «Урядовий кур`єр» 11.10.2019 №195 та набрала чинності 12.11.2019.

Вважаючи, що внесені вказаною постановою зміни порушують права ПрАТ «Білоцерківська Теплоелектроцентраль» в частині створення обов`язку зі сплати подвійної вартості за перевищення обсягу замовленої потужності та недостатнього часу для коригування замовлених обсягів, при цьому, враховуючи значне розбалансування інтересів постачальників та споживачів послуг з розподілу газу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що відповідачем не зазначено необхідності запровадження відповідного механізму обрахунку сплати за розподіл газу, який визначається, виходячи з річної замовленої потужності, при цьому передбачення внесення протягом 10 липня по 23 липня є недостатньо гнучким, оскільки дозволяє скоригувати замовлену потужність лише один раз протягом короткого періоду, без наведення доводів необхідності і достатності такого обмеження. Оскаржуваний порядок обрахунку, на переконання суду першої інстанції, не може вважатись необхідним і мінімально достатніми для досягнення мети задоволення загальносуспільного інтересу (забезпечення споживачів газом), оскільки позивач, як споживач послуг з розподілу природного газу, повинен сплачувати кошти за послуги, які не надались.

За наслідками перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, в межах вимог та обґрунтувань апеляційних скарг, колегія суддів доходить наступних висновків.

Спірні відносини, що склались між сторонами регулюються Конституцією України, Законом України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», який визначає правовий статус Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, її завдання, функції, повноваження та порядок їх здійснення, Законом України «Про ринок природного газу», який визначає правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу (в редакціях, чинних на момент прийняття спірної постанови).

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» передбачено, що Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Регулятор), є постійно діючим незалежним державним колегіальним органом, метою діяльності якого є державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Відповідно до ч.5 ст.5 наведеного Закону під час виконання своїх функцій та повноважень відповідно до закону Регулятор діє самостійно та незалежно від будь-якого іншого органу державної влади, іншого державного органу, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, суб`єктів господарювання, а також політичних партій, громадських об`єднань, професійних спілок чи їх органів.

Положеннями ч.1 ст.3 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» встановлено, що Регулятор здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, європейської інтеграції ринків електричної енергії та природного газу України.

Згідно з п.1, 3 ч.2 наведеної статті Регулятор здійснює державне регулювання шляхом: нормативно-правового регулювання у випадках, коли відповідні повноваження надані Регулятору законом; формування цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг та реалізації відповідної політики у випадках, коли такі повноваження надані Регулятору законом.

Нормами ч.1 ст.17 вказаного Закону передбачено, що для ефективного виконання завдань державного регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор: приймає обов`язкові до виконання рішення з питань, що належать до його компетенції; вносить пропозиції до органів державної влади щодо вдосконалення законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг; розробляє та затверджує нормативно-правові акти, зокрема: порядки (методики) формування, розрахунку та встановлення державних регульованих цін і тарифів для суб`єктів природних монополій у сферах енергетики та комунальних послуг, а також для інших суб`єктів господарювання, що провадять діяльність на ринках у сферах енергетики та комунальних послуг, якщо відповідні повноваження надані Регулятору законом; кодекси систем передачі та розподілу електричної енергії, газотранспортної та газорозподільних систем, кодекси газосховищ та установки LNG, підготовлені операторами, та ініціює внесення змін до них; затверджує типові та схвалює примірні договори відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про ринок природного газу» державне регулювання ринку природного газу здійснює Регулятор у межах повноважень, визначених цим Законом та іншими актами законодавства.

Згідно зі ст.40 вказаного Закону розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.

За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу.

Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором.

Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками.

Договір розподілу природного газу є публічним.

Регулятор затверджує кодекс газорозподільних систем за результатами консультацій із суб`єктами ринку природного газу. Оператор газорозподільної системи розміщує кодекс газорозподільних систем на своєму веб-сайті. Кодекс газорозподільних систем повинен містити такі положення: 1) основні правила технічної експлуатації газорозподільних систем, планування, оперативно-технологічного управління та розвитку газорозподільних систем та механізми нагляду за їх додержанням; 2) умови, у тому числі комерційні та технічні, доступу до газорозподільних систем, включаючи комерційні та технічні умови приєднання нових об`єктів замовника до газорозподільної системи; 3) правила обліку природного газу (у тому числі приладового); 4) правила поведінки на випадок збоїв у роботі газорозподільних систем; 5) порядок обміну інформацією з іншими суб`єктами ринку природного газу; 6) інші питання щодо експлуатації газорозподільних систем (ст.41 Закону України «Про ринок природного газу»).

У відповідності до вказаних статей Закону України «Про ринок природного газу» НКРЕКП затверджено Кодекс газорозподільних систем (постановою від 30.09.2015 року №2494), Типовий договір розподілу природного газу (постановою від 30.09.2015 року №2498) та Методику визначення та розрахунку тарифу на послуги розподілу природного газу (постановою від 25.02.2016 року №236).

Так, постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 07.10.2019 №2080 внесено наступні зміни:

І. Зміни до Кодексу газорозподільних систем

1. Пункт 4 глави 1 розділу І після абзацу п`ятого доповнити новим абзацом шостим такого змісту:

«газовий рік - період часу, який розпочинається з першої газової доби жовтня поточного календарного року і триває до першої газової доби жовтня наступного календарного року;».

У зв`язку з цим абзаци шостий - вісімдесят сьомий вважати відповідно абзацами сьомим - вісімдесят восьмим.

2. У пункті 5 глави 1 розділу V:

1) в абзаці першому знаки, слова та цифри «, крім випадку, передбаченого пунктом 2 глави 6 розділу VI цього Кодексу» виключити;

2) абзаци четвертий та п`ятий виключити.

3. У розділі VI:

1) у главі 3:

у підпункті 2 пункту 2 слова «у межах приєднаної потужності його об`єкта» виключити;

у пункті 5:

в абзаці третьому слова «та визначення об`єму споживання природного газу» виключити,

абзац п`ятий викласти в такій редакції:

« 2) величину річної замовленої потужності об`єкта споживача (для споживача, що не є побутовим) на період до завершення першого повного газового року споживання природного газу;»;

2) пункти 1 та 2 глави 6 замінити п`ятьма новими пунктами 1 - 5 такого змісту:

« 1. Розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року.

Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

До встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу, виходячи із річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача відповідно до цього Кодексу, оплата послуг здійснюється за тарифами, встановленими Регулятором для Оператора ГРМ, за фізичний обсяг розподілу природного газу.

2. Річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу.

Оператор ГРМ зобов`язаний до 12 жовтня щорічно за підсумками газового року проінформувати споживача про фактичний обсяг споживання природного газу об`єктом (об`єктами) споживача за попередній газовий рік, величину планованої місячної плати за послуги розподілу із зазначенням її складових (визначається Оператором ГРМ відповідно до абзацу першого цього пункту). Така інформація може бути надана споживачеві шляхом розміщення її в особистих кабінетах споживача (за наявності), актах приймання-передачі природного газу (для споживачів, що не є побутовими), платіжних документах тощо.

Споживач, що не є побутовим, має право не пізніше ніж до 20 жовтня календарного року, що передує розрахунковому (крім замовлення потужності на 2020 рік, яке здійснюється до 01 листопада), подати Оператору ГРМ уточнену заявку на величину річної замовленої потужності сумарно по всіх його об`єктах у газорозподільній зоні відповідного Оператора ГРМ на розрахунковий календарний рік. У такому разі, якщо фактичний обсяг використання потужності (протягом календарного року) буде перевищувати замовлену споживачем річну потужність, величина перевищення має бути сплачена споживачем за двократною вартістю тарифу на розподіл природного газу на користь Оператора ГРМ відповідно до договору розподілу природного газу.

Фактичний обсяг використання потужності визначається виходячи із фактичного обсягу споживання природного газу наростаючим підсумком протягом відповідного календарного року.

У випадку якщо річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, нарахування Оператором ГРМ вартості перевищення замовленої потужності не здійснюється.

На період до кінця 2019 року Оператор ГРМ визначає річну замовлену потужність об`єкта споживача виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за період з 01 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року.

3. Споживач, що не є побутовим, який здійснив замовлення річної потужності відповідно до абзацу третього пункту 2 цієї глави, має право з 10 липня по 23 липня розрахункового календарного року подати Оператору ГРМ заявку на уточнення (збільшення/зменшення) величини річної замовленої потужності сумарно по всіх його об`єктах у газорозподільній зоні відповідного Оператора ГРМ на розрахунковий календарний рік.

4. Для нового побутового споживача та/або його об`єкта, що має фактичний період споживання природного газу менший ніж дев`ять місяців або за умови відсутності споживання природного газу побутовим споживачем та/або його об`єктом протягом усього попереднього газового року, річна замовлена потужність споживача (його об`єкта) визначається Оператором ГРМ на рівні планових об`ємів споживання, що розраховуються виходячи з групи споживання побутового споживача відповідно до додатка 1 до цього Кодексу.

З моменту, коли новий побутовий споживач та/або об`єкт побутового споживача фактично споживає природний газ повні дев`ять місяців та до завершення повного календарного року споживання, величина річної замовленої потужності об`єкта споживача визначається як добуток числа 12 на фактичне середньомісячне споживання природного газу за попередні дев`ять місяців.

5. Для нового споживача, що не є побутовим, та/або його об`єкта на період до завершення повного газового року споживання природного газу цим споживачем та/або його об`єктом або за умови відсутності споживання споживачем, що не є побутовим, та/або його об`єктом природного газу протягом усього попереднього газового року річна замовлена потужність споживача (його об`єкта) визначається споживачем за його заявою. При цьому якщо фактичний обсяг використання потужності (протягом календарного року) буде перевищувати замовлену споживачем річну потужність, величина перевищення має бути сплачена споживачем за півторакратною вартістю тарифу на розподіл природного газу на користь Оператора ГРМ відповідно до договору розподілу природного газу.

У випадку коли новий споживач, що не є побутовим, та/або об`єкт споживача, що не є побутовим, фактично споживає природний газ повний газовий рік, величина річної замовленої потужності об`єкта споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за попередній газовий рік, крім випадку, передбаченого пунктом 2 цієї глави.

У випадку приєднання нового об`єкта споживача, що не є побутовим (за умови наявності інших об`єктів з періодом експлуатації не менше одного повного газового року), величина річної замовленої потужності та фактичне використання такої потужності визначається по цьому об`єкту споживача окремо. По інших об`єктах споживача величина річної замовленої потужності та фактичне використання такої потужності визначається сумарно по всіх об`єктах.».

У зв`язку з цим пункти 3 - 6 вважати відповідно пунктами 6 - 9;

3) пункт 3 глави 7 викласти в такій редакції:

« 3. Якщо внаслідок несвоєчасної та/або неповної оплати послуг за договором розподілу природного газу Оператор ГРМ не здійснив припинення (обмеження) розподілу природного газу споживачу-боржнику через відмову в доступі до об`єкта споживача або на письмову вимогу Оператора ГРМ споживач самостійно не обмежив чи не припинив споживання (відбір) природного газу з ГРМ, Оператор ГРМ має право вимагати від споживача, крім оплати послуги розподілу природного газу, сплати компенсації, яка розраховується за формулою

В = W/12 Ч Ц Ч T,

деВ-величина компенсації;
W-величина річної замовленої потужності об`єкта споживача за договором розподілу природного газу;
Ц-тариф, встановлений Регулятором для Оператора ГРМ за послуги розподілу природного газу;
T-кількість календарних місяців з часу, вказаного в повідомленні про припинення розподілу природного газу, до часу фактичного припинення розподілу природного газу або до моменту відсутності у споживача простроченої заборгованості за послуги розподілу природного газу. При неповному календарному місяці для розрахунку враховується фактична частка місяця, протягом якого здійснювався розподіл природного газу».;

ІІ. Зміни до Типового договору розподілу природного газу

1. У розділі І:

1) пункт 1.1 викласти в такій редакції:

« 1.1. Цей Типовий договір розподілу природного газу (далі - Договір) є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.»;

2) у пункті 1.4:

в абзаці восьмому знак та слова «, величина приєднаної потужності об`єкта Споживача» виключити;

в абзаці десятому слова «в межах приєднаної потужності його об`єкта» виключити.

2. У розділі VI:

1) у пункті 6.1 слова та символи «за потужність (абонентська плата)» замінити словами «за річну замовлену потужність»;

2) в абзаці другому пункту 6.2 слово «приєднаної» замінити словами «річної замовленої»;

3) після пункту 6.2 доповнити новим пунктом 6.3 такого змісту:

« 6.3. Величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) Споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ.

Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.».

У зв`язку з цим пункти 6.3 - 6.6 вважати відповідно пунктами 6.4 - 6.7;

4) після пункту 6.4 доповнити новим пунктом 6.5 такого змісту:

« 6.5. У випадку якщо Споживач, що не є побутовим, в установленому Кодексом ГРМ порядку самостійно здійснив замовлення величини річної потужності по всіх його об`єктах (об`єкту) в газорозподільній зоні відповідного Оператора ГРМ на розрахунковий календарний рік та фактичний обсяг використання потужності (протягом календарного року) буде перевищувати замовлену споживачем річну потужність, Споживач, що не є побутовим, зобов`язаний з моменту перевищення фактичного обсягу над заявленим здійснювати оплату вартості перевищення річної замовленої потужності, велична якої визначається за формулою:

дек = 1,5-у випадку первинного замовлення річної потужності (на період до завершення повного газового року споживання природного газу) новим Споживачем, що не є побутовим, та/або для потреб нового об`єкта споживача;
к = 2-у випадку замовлення річної потужності Споживачем, що не є побутовим;
Т-тариф на розподіл природного газу Оператора ГРМ, встановлений Регулятором;
-при розрахунку оплати вартості перевищення річної замовленої потужності у першому місяці, в якому було допущено таке перевищення;
-при розрахунку оплати вартості перевищення річної замовленої потужності у місяцях, наступних за місяцем, в якому було вперше у календарному році допущено перевищення;
-фактичний обсяг використання потужності (протягом календарного року), що визначається виходячи із фактичного обсягу споживання природного газу з початку календарного року до місяця надання послуг (включно);
-фактичний обсяг використання потужності (протягом календарного року), що визначається виходячи із фактичного обсягу споживання природного газу з початку календарного року до місяця, що передує місяцю надання послуг (включно);
-річна замовлена потужність Споживачем.
Визначення фактичного обсягу використання потужності (протягом календарного року) та замовленої Споживачем річної потужності здійснюється сумарно по всіх об`єктах Споживача, що не є побутовим, що знаходяться в газорозподільній зоні відповідного Оператора ГРМ, крім випадків, передбачених главою 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем.

За підсумками місяця, за умови перевищення фактичного обсягу використання потужності над обсягом замовленої Споживачем річної потужності, Оператор ГРМ до 12 числа місяця, наступного за місяцем надання послуг розподілу, здійснює нарахування вартості перевищення та разом із рахунком про сплату вартості перевищення (або в рахунку) надає Споживачеві, що не є побутовим, звіт про фактичне використання потужності та розрахунок вартості перевищення річної замовленої потужності.

Споживач, що не є побутовим, зобов`язаний здійснити оплату величини вартості перевищення річної замовленої потужності протягом 10 робочих днів з дня надання Оператором ГРМ рахунку на оплату.

У випадку якщо річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, нарахування Оператором ГРМ вартості перевищення річної замовленої потужності не здійснюється.

Розбіжності щодо вартості перевищення річної замовленої потужності підлягають урегулюванню відповідно до умов цього Договору або в суді. До прийняття рішення суду вартість перевищення річної замовленої потужності, яку Споживач зобов`язаний сплатити у строк, визначений у цьому пункті, визначається за даними Оператора ГРМ.».

У зв`язку з цим пункти 6.5 - 6.7 вважати відповідно пунктами 6.6 - 6.8;

5) в абзаці другому пункту 6.6 цифри « 05» замінити цифрами « 20».

3. У розділі VIІ:

1) у підпункті 2 пункту 7.1 слова «в межах величини приєднаної потужності його об`єкта» виключити;

2) підпункт 1 пункту 7.3 викласти в такій редакції:

« 1) на отримання цілодобового доступу до газорозподільної системи та передачу належних Споживачу об`ємів (обсягів) природного газу з належним рівнем надійності, безпеки, якості та величини його тиску за умови дотримання ним вимог цього Договору та Кодексу газорозподільних систем;»;

3) пункт 7.4 доповнити новим підпунктом такого змісту:

« 8) на вимогу Оператора ГРМ у десятиденний строк сплатити Операторові ГРМ компенсацію за порушення, які передбачені пунктом 3 глави 7 розділу VI Кодексу газорозподільних систем.».

4. Рядок 4 графи «Персоніфіковані дані Споживача за Договором:» додатка 1 до Типового договору розподілу природного газу виключити.

У зв`язку з цим рядки 5 - 10 вважати відповідно рядками 4 - 9.

5. У рядку 4 графи «Персоніфіковані дані Споживача за Договором:» додатка 2 до Типового договору розподілу природного газу слова «приєднаної потужності об`єкта» замінити словами та символами «річної замовленої потужності об`єкта споживача на перший газовий рік на період до завершення першого повного газового року споживання природного газу»;

ІІІ. Зміни до Методики визначення та розрахунку тарифу на послуги розподілу природного газу

1. У розділі І:

1) пункт 4 виключити.

У зв`язку з цим пункт 5 вважати пунктом 4;

2) у пункті 4:

після абзацу другого доповнити новим абзацом третім такого змісту:

«газовий рік - період часу, який розпочинається з першої газової доби жовтня поточного календарного року і триває до першої газової доби жовтня наступного календарного року;».

У зв`язку з цим абзаци третій - п`ятнадцятий вважати відповідно абзацами четвертим - шістнадцятим;

після абзацу п`ятого доповнити новим абзацом шостим такого змісту:

«заява - письмове звернення суб`єкта господарювання до НКРЕКП про встановлення або перегляд тарифу на послуги розподілу природного газу;».

У зв`язку з цим абзаци шостий - шістнадцятий вважати відповідно абзацами сьомим - сімнадцятим;

після абзацу сьомого доповнити новими абзацами восьмим - десятим такого змісту:

«нецільове використання коштів - використання коштів, передбачених установленою структурою тарифу та/або схваленою інвестиційною програмою, на інші цілі;

перегляд тарифу - зміна рівня тарифу та/або його структури шляхом встановлення;

перехресне субсидіювання - переміщення доходу від провадження господарської діяльності з розподілу природного газу для фінансової підтримки іншого виду господарської діяльності в межах одного суб`єкта господарювання;».

У зв`язку з цим абзаци восьмий - сімнадцятий вважати відповідно абзацами одинадцятим - двадцятим;

після абзацу шістнадцятого доповнити новим абзацом сімнадцятим такого змісту:

«попередній період - період тривалістю календарний рік, який передує базовому періоду;».

У зв`язку з цим абзаци сімнадцятий - двадцятий вважати відповідно абзацами вісімнадцятим - двадцять першим.

2. У розділі ІІ:

1) пункт 1 викласти в такій редакції:

« 1. Тариф на послуги розподілу природного газу (Трозп) за одиницю річної замовленої потужності розраховується за формулою

(1)
деТВ-планована річна тарифна виручка суб`єкта господарювання з розподілу природного газу на планований період, тис.грн;
Wрозп-загальна планована річна замовлена потужність розподілу природного газу ліцензіата (1000 м-3 на рік), яка дорівнює фактичній замовленій потужності розподілу природного газу за газовий рік, що передує плановому періоду.
Для розрахунку тарифів на послуги розподілу природного газу до 01 листопада 2020 року загальна планована річна замовлена потужність розподілу природного газу визначається виходячи з фактичних обсягів споживання природного газу за період з 01 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року з урахуванням обсягів річної замовленої потужності відповідно до глави 6 розділу VI Кодексу.

У разі проведення суб`єктами ринку природного газу господарських операцій на території України з урахуванням енергетичних показників використання природного газу тариф на послуги розподілу природного газу за одиницю річної замовленої потужності у гривнях за МДж на місяць розраховується за формулою
(2)

де -середньозважене значення вищої теплоти згоряння за місяць, яке визначається у порядку, визначеному Кодексом газотранспортної системи, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2493.
Перерахунок в інші енергетичні одиниці виконується відповідно до національних стандартів України з урахуванням коефіцієнта, визначеного згідно з таким співвідношенням: 1 кВт·год = 3,6 МДж.».

У зв`язку з цим формули 4 - 21 вважати відповідно формулами 3 - 20;

2) пункт 2 виключити.

У зв`язку з цим пункти 3 - 8 вважати пунктами 2 - 7, формули 4 - 20 вважати відповідно формулами 3 - 19;

3) пункт 3 викласти в такій редакції:

« 3. Планована тарифна виручка для фінансування обґрунтованих витрат визначається з урахуванням даних форми звітності № 4-НКРЕКП-розподіл природного газу (квартальна) «Звітні та розрахункові дані про ліцензовану діяльність суб`єктів господарювання з розподілу природного газу», затвердженої постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, від 04 жовтня 2012 року № 1258, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 31 жовтня 2012 року за № 1818/22130 (далі - форма № 4-НКРЕКП-розподіл природного газу), та/або форми звітності № 8б-НКРЕКП-газ-моніторинг (квартальна) «Звіт про застосування тарифів на послуги розподілу природного газу», затвердженої постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 07 липня 2016 року № 1234, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 05 серпня 2016 року за № 1090/29220 (далі - форма № 8б-НКРЕКП-газ-моніторинг), за попередні три роки.»;

4) пункти 5 - 7 виключити.

У зв`язку з цим формули 13 - 19 вважати відповідно формулами 4 - 10.

3. Підпункт 5 пункту 1 розділу ІІІ викласти в такій редакції:

« 5) звітних даних форми № 4-НКРЕКП-розподіл природного газу та/або форми № 8б-НКРЕКП-газ-моніторинг суб`єкта господарювання з розподілу природного газу за попередні три роки;».

4. Пункт 6 розділу V виключити.

5. Доповнити новим розділом такого змісту:

«VIIІ. Процедура встановлення та перегляду тарифів на послуги розподілу природного газу

1. Тариф на послуги розподілу природного газу встановлюється НКРЕКП за умови наявності у суб`єкта господарювання відповідної чинної ліцензії або одночасно з видачею ліцензії.

2. Суб`єкт господарювання зобов`язаний використовувати тарифну виручку, отриману при провадженні відповідного виду діяльності, виключно за елементами витрат та в розмірах, що передбачені встановленою структурою тарифу.

3. Суб`єкт господарювання забезпечує достовірність документів, що подаються ним для встановлення або перегляду тарифу на послуги розподілу природного газу.

4. Установлення тарифів на послуги розподілу природного газу здійснюється НКРЕКП за умови відповідного обґрунтування суб`єктом господарювання планованих витрат, пов`язаних із розподілом природного газу.

5. Рішення про встановлення або перегляд тарифів на послуги розподілу природного газу приймається НКРЕКП на засіданнях, що проводяться у формі відкритих слухань.

6. Для встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу суб`єкт господарювання подає до НКРЕКП не пізніше ніж за 60 календарних днів до початку планованого періоду заяву про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу (далі - заява) за формою, наведеною в додатку 1 до цієї Методики, до якої додаються:

1) пояснювальна записка до розрахунку тарифу на послуги розподілу природного газу, підготовлена відповідно до Примірного переліку питань (додаток 2 до цієї Методики);

2) динаміка розвитку основних техніко-виробничих показників суб`єкта господарювання (додаток 3 до цієї Методики);

3) динаміка звітних даних та плановані розрахункові дані про ліцензовану діяльність суб`єкта господарювання з розподілу природного газу та розрахунок тарифу на планований період (додатки 4 та 5 до цієї Методики);

4) динаміка річної замовленої потужності розподілу природного газу з відповідними обґрунтуваннями (додаток 6 до цієї Методики);

5) розрахунок витрат, пов`язаних із закупівлею природного газу, що використовується для забезпечення виробничо-технологічних витрат та нормативних втрат природного газу (додаток 7 до цієї Методики);

6) розрахунок матеріальних витрат та динаміка цих витрат за попередній період, базовий період та очікувані зміни у планованому періоді з відповідними обґрунтуваннями;

7) розрахунок витрат на оплату праці, відрахувань на соціальні заходи та інформація щодо показників витрат на оплату праці за попередній, базовий та на планований періоди з відповідними обґрунтуваннями (додаток 8 до цієї Методики);

8) розрахунок амортизаційних відрахувань на планований період та динаміка цих витрат за попередній, базовий та на планований періоди з відповідними обґрунтуваннями з урахуванням строків амортизації (додаток 9 до цієї Методики);

9) розрахунок інших витрат на планований період та динаміка цих витрат за попередній, базовий та на планований періоди з відповідними обґрунтуваннями;

10) розрахунок прибутку з урахуванням суми прибутку на виробничі інвестиції на планований період та динаміка відповідних показників за попередній, базовий та на планований періоди з відповідними обґрунтуваннями;

11) план розвитку газорозподільної системи на наступні 10 років, оформлений з дотриманням вимог розділу IV Кодексу, та розрахунок джерел фінансування на перший рік плану розвитку (інвестиційної програми);

12) копії фінансової звітності (за попередній звітний період): балансу, звіту про фінансові результати, звіту про рух грошових коштів, звіту про власний капітал та примітки до фінансової звітності;

13) копії декларації з податку на прибуток підприємства з додатками (за попередній звітний період);

14) протокол відкритого обговорення (відкритого слухання) на місцях, проведеного відповідно до вимог Порядку проведення відкритого обговорення проектів рішень Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 червня 2017 року № 866.

7. Заява та документи, що додаються до неї, визначені пунктом 6 цього розділу, оформлюються суб`єктом господарювання, що провадить діяльність з розподілу природного газу, за формами, наведеними в додатках 1 9 до цієї Методики, та подаються до НКРЕКП у паперовій (два примірники) та електронній формах.

8. Числова інформація в документах зазначається з точністю до одного знака після коми, крім тарифу на послуги розподілу природного газу.

Величина тарифу на послуги розподілу природного газу зазначається з точністю до двох знаків після коми.

9. Суб`єкт господарювання зобов`язаний обґрунтовано розподілити загальновиробничі, адміністративні витрати та витрати на збут між діяльністю з розподілу природного газу та іншими видами діяльності з документальним підтвердженням необхідності такого розподілу.

10. Суб`єкт господарювання обґрунтовує кожну складову витрат господарської діяльності з розподілу природного газу, пов`язаних з операційною діяльністю, фінансових витрат (крім фінансових витрат, які включені до собівартості кваліфікаційних активів відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку) та прибутку документами, визначеними пунктом 6 цього розділу.

11. Суб`єкт господарювання, який має намір провадити господарську діяльність з розподілу природного газу подає заяву та документи, зазначені у пункті 6 цього розділу, одночасно із заявою про видачу відповідної ліцензії.

12. Заява та документи, що до неї додаються, перевіряються НКРЕКП щодо їх відповідності вимогам цієї Процедури.

У разі надання неповного пакета документів, визначеного пунктом 6 цього розділу, заява не розглядається, про що НКРЕКП повідомляє заявника у письмовій формі протягом 10 робочих днів з дня надходження таких документів до НКРЕКП та повертає їх заявнику.

У разі відповідності заяви та доданих до неї документів, визначених пунктом 6 цього розділу, НКРЕКП розглядає їх протягом 30 робочих днів з дня надходження до НКРЕКП.

У разі потреби НКРЕКП може звернутися до суб`єкта господарювання, що провадить або має намір провадити господарську діяльність з розподілу природного газу, щодо надання додаткових пояснень та обґрунтувань, які подаються суб`єктом господарювання до НКРЕКП у визначений нею строк, підписані керівником суб`єкта господарювання.

Розгляд заяви призупиняється на строк, необхідний для доопрацювання структури тарифу на послуги розподілу природного газу або інвестиційної програми, якщо при розгляді виникають питання, що потребують додаткового вивчення і доопрацювання, про що НКРЕКП письмово повідомляє суб`єкта господарювання.

13. НКРЕКП може відмовити суб`єкту господарювання у встановленні або перегляді тарифу на послуги розподілу природного газу у разі:

фінансової неспроможності та економічної недоцільності здійснення відповідного виду ліцензованої діяльності суб`єктом господарювання, який має намір його провадити;

надання до НКРЕКП недостовірної інформації, визначеної цією Методикою.

14. Перегляд рівня тарифу на послуги розподілу природного газу здійснюється як за ініціативою суб`єкта господарювання, так і НКРЕКП за умови відповідного обґрунтування такого перегляду.

15. Суб`єкт господарювання має право звернутися до НКРЕКП щодо перегляду рівня тарифу на послуги розподілу природного газу у разі:

1) зміни річної замовленої потужності у планованому періоді відносно врахованої при розрахунку тарифу на послуги розподілу природного газу більше ніж на 5 %;

2) зміни собівартості, передбаченої структурою тарифу на послуги розподілу природного газу, унаслідок підвищення цін на паливо, сировину, матеріали, послуги, зростання витрат на оплату праці у зв`язку зі зміною законодавчо визначеного розміру мінімальної заробітної плати відносно врахованої при розрахунку тарифу більше ніж на 5 %;

3) змін у чинному законодавстві України, зокрема в частині розміру ставок податків, зборів, обов`язкових платежів.

16. НКРЕКП може ініціювати перегляд тарифу на послуги розподілу природного газу у разі:

1) закінчення періоду, на який розраховувався тариф на послуги розподілу природного газу (або закінчення строку врахування окремих елементів витрат у структурі тарифу);

2) установлення факту нецільового використання коштів, передбачених структурою тарифу на послуги розподілу природного газу;

3) надання до НКРЕКП недостовірної інформації щодо здійснення господарської діяльності;

4) провадження господарської діяльності, яка не належить до сфери природних монополій, у разі якщо ця діяльність має вплив на ринок, що перебуває у стані природної монополії, за відсутності установлених НКРЕКП вимог;

5) зміни річної замовленої потужності, урахованої при розрахунку тарифу на послуги розподілу природного газу, більше ніж на 5 %;

6) зміни витрат, що передбачені структурою встановленого тарифу на послуги розподілу природного газу, що сталася з причин, незалежних від суб`єкта господарювання, якщо це призводить до зміни рівня тарифу на послуги розподілу природного газу більше ніж на 5 % від встановленого рівня;

7) змін у чинному законодавстві України, зокрема в частині розміру ставок податків, зборів, обов`язкових платежів;

8) за результатами здійснення заходів нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктами господарювання вимог законодавства у сфері енергетики та Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу.

17. За наявності підстав, передбачених пунктом 16 цього розділу, НКРЕКП переглядає тарифи на послуги розподілу природного газу з урахуванням наявної в НКРЕКП інформації, даних звітності, актів, складених за результатами проведення заходів нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктами господарювання вимог законодавства у сфері енергетики та Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 16 лютого 2017 року № 201, та/або наданих суб`єктом господарювання документів та пояснень до них.».

6. У тексті Методики слова у всіх відмінках «приєднана потужність» замінити словами «річна замовлена потужність» у відповідних відмінках.

7. Методику доповнити додатками 1 - 9, що додаються.».

Позивач зазначає, що внесені спірною постановою зміни встановлюють новий підхід до порядку обрахунку та сплати вартості послуг з розподілу природного газу із застосуванням величини річної замовленої потужності об`єкта споживача, в той же час, оплата замовленої величини відбувається рівномірними частинами протягом календарного року, а не від фактично використаного обсягу споживання природного газу. Вказані зміни визначають право споживача, що не є побутовим, не пізніше 20 жовтня календарного року подати Оператору ГРМ уточнену заявку на величину річної потужності на розрахунковий календарний рік, однак, якщо фактичний обсяг використаної потужності буде перевищувати замовлену, то перевищена величина має бути сплачена споживачем за двократною вартістю тарифу. Разом з тим, лише в період з 10 по 23 липня розрахункового календарного року споживач має право подати Оператору ГРМ заявку на уточнення величини річної замовленої потужності.

На переконання позивача такі зміни є несправедливими та унеможливлюють оперативне коригування обсягу замовленої потужності та призводить до безпідставного збагачення постачальника, що не відповідає меті досягнення балансу інтересів споживача та суб`єктів господарювання, що проводять діяльність у сфері енергетики та комунальних послуг, не відповідають принципам законності, пропорційності, ефективності, справедливості і розумності, не захищають права споживача.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно з р.ІІ «Цілі державного регулювання» Аналізу впливу проекту спірної постанови (а.с.46 т.1), метою її прийняття є удосконалення положень Кодексу ГРМ, Типового договору та Методики, у частині реалізації положень Закону та врегулювання питання тарифоутворення на послуги розподілу природного газу, зокрема шляхом визначення процедури встановлення та перегляду тарифів на послуги розподілу природного газу; зміни принципів визначення величини потужності для споживачів природного газу (перехід від приєднаної потужності до замовленої потужності, що буде максимально відповідати потребам споживачів); зменшення фінансового навантаження на споживачів природного газу в опалювальний період; спрощення процедури замовлення потужності на основі статистичних даних обсягів споживання природного газу кожного споживача у минулих періодах.

Також в зазначеному Аналізі наведено визначення та оцінку альтернативних способів досягнення цілей, їх вплив на сферу інтересів держави, громадян та суб`єктів господарювання.

Зазначений проект Постанови було винесено на відкрите обговорення, що підтверджується відповідним протоколом відкритого обговорення проекту постанови НКРЕКП «Про затвердження Змін до деяких постанов НКРЕКП», що має ознаки регуляторного акту від 02.09.2019 №92-п (а.с.58-77 т.1), під час якого було розглянуто та враховано всі пропозиції суб`єктів господарювання, які приймали участь у такому обговоренні.

Разом з тим, позивач не наводить жодних доводів щодо порушення відповідачем порядку прийняття регуляторного акту, неналежного розміщення оголошення про проведення публічного обговорення або щодо недопущення його до такого обговорення, в рамках яких останній міг надати свої зауваження та пропозиції, які підлягали врахуванню Регулятором. В той же час, з протоколу від 02.09.2019 №92-п вбачається, що позивач не приймав участь у публічному обговоренні вказаної постанови.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції визначив, що передбачення внесення протягом 10 липня по 23 липня є недостатньо гнучким, оскільки дозволяє скоригувати замовлену потужність лише один раз протягом короткого періоду, при цьому відповідачем не зазначено необхідності запровадження відповідного механізму обрахунку сплати за розподіл газу, який визначається, виходячи з річної замовленої потужності.

Також, на думку суду першої інстанції, оскаржуваний порядок обрахунку не може вважатись необхідним і мінімально достатніми для досягнення мети задоволення загальносуспільного інтересу (забезпечення споживачів газом), оскільки позивач як споживач послуг з розподілу природного газу повинен сплачувати кошти за послуги, які не надались, а відповідачем не наведено доводів чому саме такий алгоритм розрахунку потужності на рік є єдино можливим, що могло б свідчити про те, що таке регулювання було необхідним і мінімально достатнім для належного забезпечення діяльності суб`єктів господарювання на ринку постачання газу з метою забезпечення газом побутових та інших споживачів та обґрунтованим.

Колегія суддів звертає увагу, що необхідність впровадження нового механізму обрахунку сплати за розподіл газу, який визначається, виходячи з річної замовленої потужності, мета внесених змін прямо визначена у Аналізі впливу проекту спірної постанови, в тому числі, зменшення фінансового навантаження на споживачів природного газу в опалювальний період; спрощення процедури замовлення потужності на основі статистичних даних обсягів споживання природного газу кожного споживача у минулих періодах.

При цьому, альтернативні способи вирішення спірного питання також були досліджені Регулятором із наданням їм належної оцінки, визначенням їх впливу на сферу інтересів держави, громадян та суб`єктів господарювання та обґрунтованим їх відхиленням на користь запроваджених змін, що також відображено в Аналізі впливу проекту спірної постанови.

Позивачем не обґрунтовано, який саме період для коригування замовленої потужності буде достатнім для надання обґрунтованої оцінки спожитим обсягам природнього газу в розрізі прогнозованого щомісячного споживання. В той же час, суд першої інстанції не обґрунтував власних висновків, що період з 10 по 23 липня є недостатнім для належного коригування споживачами замовленої потужності на розрахунковий календарний період.

Разом з тим, на момент розгляду справи в суді першої інстанції постановою НКРЕКП №1469 від 29.07.2020 було внесено зміни до п.3 гл.6 р.VI Кодексу ГРМ, в результаті чого збільшився період, протягом якого споживач має право подати Оператору ГРМ заявку на уточнення (збільшення/зменшення) величини річної замовленої потужності з 10 липня по 15 вересня розрахункового календарного періоду.

Наведене свідчить про безпідставність висновків суду першої інстанції в частині недостатності періоду з 10 по 23 липня для уточнення (збільшення/зменшення) величини річної замовленої потужності споживачами природного газу, які не є побутовими.

Крім того, застосування до споживача природнього газу двократної вартості тарифу можливо виключно у разі, якщо такий споживач перевищив обсяг замовленої потужності на розрахунковий календарний період та не скористався своїм право на уточнення (збільшення/зменшення) величини річної замовленої потужності з 10 липня по 15 вересня такого періоду. А отже, така форма відповідальності за перевищення замовленого обсягу природного газу не є безумовною та повністю залежить від волевиявлення суб`єкта господарювання.

Крім того, у постановах Верховного Суду від 31 липня 2018 року у справі № 826/11415/16, від 2 листопада 2018 року у справі № 826/22323/15, від 22 листопада 2018 року у справі № 826/14323/16 та від 14 лютого 2019 року у справі № 820/10582/15 сформульовано висновок, відповідно до якого адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен установити, що в зв`язку з прийняттям рішення чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача; підставами для визнання протиправним та скасування рішення суб`єкта владних повноважень є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт.

У Рішенні від 1 грудня 2004 року у справі № 18-рп/2004 (справа про охоронюваний законом інтерес) Конституційним Судом України розтлумачено поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається у законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права», а саме зазначено, що цей термін треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально правовим засадам.

Вищезазначений підхід був застосований Верховним Судом у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 210/3729/17 (2-а/210/204/17).

В той же час, наявність судового спору в Господарському суді Київської області між позивачем та Оператором ГРМ (АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз») про стягнення заборгованості (справа №911/2088/20) не є доказом протиправності спірної постанови, або окремих положень Кодексу ГРМ, Типового договору чи Методики, до яких було внесено зміни постановою НКРЕКП від 07.10.2019 №2080.

Суд звертає увагу, що вирішення питання про внесення змін до Кодексу газорозподільних систем, до Типового договору розподілу природного газу та до Методики визначення розрахунку тарифу на послуги розподілу природного газу належить до виключної компетенції НКРЕКП, повноваження якої в рамках даного питання є дискреційними.

Згідно з Рекомендацією Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною третьою статті 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управлiння, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Суд не може підміняти державний орган рiшення якого оскаржується, приймати замість рiшення, яке визнається протиправним, інше рiшення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, якi належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно дискреційних повноважень ключовим завданням якого є здiйснення правосуддя. Тому - завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення.

При цьому, як вже було зазначено вище, відповідно до ст.4 Закону України «Про ринок природного газу» державне регулювання ринку природного газу здійснює Регулятор у межах повноважень, визначених цим Законом та іншими актами законодавства.

Тобто, прийняття відповідних регуляторних рішень, якими встановлюється державне регулювання на ринку природного газу, належить до дискреційних повноважень НКРЕКП, такі рішення можуть встановлювати новий (відмінний від попереднього) порядок розподілу природного газу механізм здійснення розрахунків у сфері газопостачання між Операторами ГРМ та споживачами (як побутовими, так і не побутовими), в тому числі щодо запровадження річної замовленої потужності, що свідчить про спірна постанова НКРЕКП та запроваджені нею зміни були прийняті відповідачем в межах дискреційних повноважень визначених законами України «Про ринок природного газу», «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг) та у спосіб, визначений законодавством України.

В той же час, твердження позивача про порушення відповідачем принципів діяльності регулятора або функціонування ринку природного газу не знайшли свого підтвердження в рамках розгляду даної справи.

З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, колегія суддів вважає безпідставними висновки суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог та наявності підстав для їх часткового задоволення.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права та дійшов помилкових висновків щодо наявності підстав для задоволення частини позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне скасувати його в частині із прийняттям нової постанови про відмову в їх задоволенні.

Керуючись ст.ст.243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А

Апеляційні скарги Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» - задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 листопада 2021 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Білоцерківська Теплоелектроцентраль» - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст.329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 05 вересня 2022 року.

Суддя-доповідач Н.В.Безименна

Судді Л.В.Бєлова

В.О.Аліменко