Справа № 120/12662/21-а
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2022-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/12662/21-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Дончик Віталій Володимирович

Суддя-доповідач - Матохнюк Д.Б.

07 вересня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Гонтарука В. М. Білої Л.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Уланівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Уланівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на роботі,

В С Т А Н О В И В :

у жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Уланівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області в якому просив:

-визнати протиправним та скасувати розпорядження тимчасово виконуючого обов`язки сільського голови Уланівської сільської ради №239-к від 14.06.2021 року "Про покладення виконання обов`язків начальника відділу надання адміністративних послуг (ЦНАП) Уланівської сільської ради на ОСОБА_1 ", в частині визначення дати закінчення строкового трудового договору "по 07 вересня 2021 року включно";

- визнати протиправним та скасувати розпорядження тимчасово виконуючого обов`язки сільського голови Уланівської сільської ради №336-к від 07.09.2021 року "Про звільнення в.о. начальника відділу надання адміністративних послуг (ЦНАП) Уланівської сільської ради Устименка В.П.";

- поновити ОСОБА_1 на посаді виконуючого обов`язки начальника відділу надання адміністративних послуг (ЦНАП) Уланівської сільської ради з 08.09.2021 року;

- стягнути з Уланівської сільської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 08.09.2021 року по день поновлення на роботі.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2021 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на її думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційних скарг наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 14.06.2021 року позивач звернувся із заявою до т.в.о. сільського голови, в якій просив покласти на нього виконання обов`язків начальника відділу надання адміністративних послуг (ЦНАП) на період проведення конкурсу на дану посаду із 16.06.2021 року.

Розпорядженням т.в.о. сільського голови №239-к від 14.06.2021 року на позивача покладено виконання обов`язків начальника відділу надання адміністративних послуг (ЦНАП) Уланівської сільської ради з 16.06.2021 року по 07.09.2021 року включно.

Листом Уланівської сільської ради від 02.09.2021 року №911 позивача повідомлено про те, що строковий трудовий договір, який укладений на підставі ст. 23 КЗпП України, згідно з розпорядженням т.в.о. сільського голови від 14.06.2021 року №239-К, закінчується 07.09.2021 року.

Розпорядженням т.в.о. сільського голови Уланівської сільської ради №336-к від 07.09.2021 року позивача звільнено з посади начальника відділу надання адміністративних послуг (ЦНАП) Уланівської сільської ради.

Не погоджуючись з вказаними розпорядженнями, позивач звернувся до суду з даним позовом.

За результатом розгляду справи, суд першої інстанції, керуючись нормами чинного законодавства дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступні обставини.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Так, правові, організаційні, матеріальні та соціальні умови реалізації громадянами України права на службу в органах місцевого самоврядування, визначення загальних засад діяльності посадових осіб місцевого самоврядування, їх правовий статус, порядок та правові гарантії перебування на службі в органах місцевого самоврядування наведені в Законі України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07 червня 2001 року №2493-II (Закон №2493-II).

Статтею 1 Закону №2493-ІІ визначено, що служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Відповідно до ст. 2 Закону №2493-ІІ посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Згідно з ст. 3 Закону №2493-ІІ посадами в органах місцевого самоврядування є: виборні посади, на які особи обираються територіальною громадою; виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

Згідно ч. 1 ст. 10 Закону №2493-III прийняття на службу в органи місцевого самоврядування здійснюється на посади керівника секретаріату (керуючого справами) районної, обласної ради, керуючого справами виконавчого апарату обласних і районних рад, керівників відділів, управлінь та інших працівників органів місцевого самоврядування шляхом призначення відповідно сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

Частиною 5 чт. 10 Закону №2493-III визначено, шо на час відсутності (відпустки) посадових осіб органів місцевого самоврядування (крім виборних посад) для виконання їх повноважень можуть прийматися на службу особи за строковим трудовим договором (контрактом).

Таким чином, посада начальника відділу надання адміністративних послуг Уланівської сільської ради, виконання обов`язків якого покладено на позивача, за номенклатурою призначення віднесена до повноважень сільського голови, шляхом проведення конкурсної процедури.

При цьому, ч. 3 ст. 7 Закону №2493-III визначено, що на посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія Закону України "Про запобігання корупції" та законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін (в редакції, які існували на час призначення позивача на роботу).

Згідно зі ст. 23 КЗпП України трудовий договір може бути: безстроковим, що укладається на невизначений строк; на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

При цьому, при укладенні трудового договору на визначений строк цей строк встановлюється погодженням сторін і може визначатись як конкретним терміном, так і часом настання певної події (наприклад, повернення на роботу працівниці з відпустки по вагітності, родах і догляду за дитиною; особи, яка звільнилась з роботи в зв`язку з призовом на дійсну строкову військову чи альтернативну службу, обранням народним депутатом чи на виборну посаду (або виконанням певного обсягу робіт).

Строк, на який працівник наймається на роботу, обов`язково має бути вказаний у наказі про прийняття на роботу, інакше буде вважатися, що працівник прийнятий на роботу за безстроковим трудовим договором.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 03 лютого 2021 року у справі №752/1880/19 зазначив, що укладення строкового трудового договору можливе за погодженням сторін, без згоди працівника укладення такого договору є неможливим.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 14.06.2021 року позивач звернувся із заявою до т.в.о. сільського голови, в якій просив покласти на нього виконання обов`язків начальника відділу надання адміністративних послуг (ЦНАП) на період проведення конкурсу на дану посаду із 16.06.2021 року.

Так, розпорядженням т.в.о. сільського голови №239-к від 14.06.2021 року на позивача покладено виконання обов`язків начальника відділу надання адміністративних послуг (ЦНАП) Уланівської сільської ради з 16.06.2021 року по 07.09.2021 року включно.

Проте, в матеріалах справи відсутні докази про ознайомлення позивача з даним розпорядженням.

Крім того, із змісту оскаржуваного розпорядження встановлено, що підставою для його прийняття слугувала заява ОСОБА_1 від 14.06.2021 року.

Також, в матеріалах справи відсутні докази про те, що Уланівською сільською радою станом на 07.09.2021 року проведено конкурс на посаду начальника відділу надання адміністративних послуг (ЦНАП) Уланівської сільської ради.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність погодження сторонами дати закінчення строкового договору та відповідно, про відсутність основної умови за наявності якої може бути укладено такий договір.

Також колегія суддів вважає безпідставними посилання апелянта про обізнаність та погодження позивачем умов договору про що свідчить підпис позивача у Книзі руху трудових книг та проставлення резолюції т.в.о. сільського голови на заяві позивача від 14.06.2021 року, на думку суду, оскільки вказане не може свідчити про погодження позивачем умов договору.

Таким чином, виходячи з вищенаведеного колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що і розпорядження т. в.о. сільського голови №239-к від 14.06.2021 року, в частині визначення дати закінчення строкового договору і розпорядження №336-к від 07.09.2021 року про звільнення позивача з підстав закінчення строкового трудового договору є протиправними та підлягають скасуванню, а позивач підлягає поновленню на посаді виконуючого обов`язки начальника відділу надання адміністративних послуг (ЦНАП) Уланівської сільської ради з 08.09.2021 року.

Крім того, згідно з ст. 235 Кодексу законів про працю України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Так, порядок обчислення середньої заробітної плати затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати" (Порядок №100).

Відповідно до абзаців 3, 4 п. 2, п. 8 Порядку №100 у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Згідно з п. 5 розділу ІV Порядку №100 основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно п.8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - календарних днів за цей період.

Відповідно до абз. 2 п. 8 Порядку №100 після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

Згідно довідки Уланівської сільської ради про заробітну плату та інші прибутки за червень - вересень 2021 року, середньомісячна заробітна плата позивача за останні два повні календарні місяці роботи складає: 27680,25 грн. (липень 13327,21 грн., серпень 14353,04 грн.), середньоденна: 643,72 грн. (27680,25 грн. : 43 робочих дні).

Так, час вимушеного прогулу позивача становить 76 робочих днів, а саме з 08.09.2021 по 23.12.2021, тому сума, яку належить стягнути з Уланівської сільської ради на користь позивача, як середній заробіток за час вимушеного прогулу, становить 48922,72 грн.

Відповідно до п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку.

Крім того, у апеляційній скарзі позивачем не зазначено жодної норми матеріального або процесуального права, яку порушив суд першої інстанції під час розгляду даної справи та обставини або доказу, якому суд першої інстанції не дослідив чи не надав належної оцінки.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення дотримано норми матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Уланівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Гонтарук В. М. Біла Л.М.