Справа № 420/8872/22
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2022-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8872/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стефанова С.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними та скасування п. 2 наказу №348 від 09.06.2022 року та наказу №861о/с від 16.06.2022 року, зобов`язання поновити на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 29 червня 2022 надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, в якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати п. 2 наказу Департаменту патрульної поліції від 09.06.2022 року №348 в частині притягнення інспектора взводу №1 роти №2 батальйону №1 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ ДПП від 16.06.2022 року №861о/с в частині звільнення зі служби в поліції інспектора взводу №1 роти №2 батальйону №1 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Департамент патрульної поліції поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу №1 роти №2 батальйону №1 полку УПП в Одеській області ДПП з 16.06.2022 року;

- стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 16.06.2022 року по день поновлення;

- допустити негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу №1 роти №2 батальйон №1 полку УПП в Одеській області ДПП з 16.06.2022 року та в частині стягнення на користь позивача заробітної плати за один місяць у розмірі 40 205,84 грн. з урахуванням належних до сплати податків та інших обов`язкових платежів;

- стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судовий збір.

Позиція позивача обґрунтовується наступним

Позивач зазначає, що жодними своїми діями не підірвав авторитет Національної поліції. Завжди сумлінно ставився до виконання службових обов`язків. Висновок службового розслідування та рішення про звільнення є необґрунтованими. Жодних доказів того, що вказані події, якимось чином дискредитували звання поліцейського не підтверджені.

Також, позивач вказує, що відповідачем, при застосуванні до позивача найсуворішого дисциплінарного стягнення, фактично не було враховано ні характер його проступку, ні обставини, за яких він був вчинений, ні його особу, ні ступінь його вини, ні його попередню поведінку та ставлення до служби, а також жодним чином не вмотивовано неможливості застосування до позивача іншого, передбаченого ст.13 Дисциплінарного статуту, виду дисциплінарного стягнення, окрім як звільнення зі служби в поліції.

Позиція відповідача обґрунтовується наступним

Департамент патрульної поліції не погоджується з позовними вимогами ОСОБА_1 та зазначає, що відповідач за наслідками службового розслідування правомірно та обґрунтовано зробив висновок про наявність в діяннях позивача вчинку, який слугує підставою для застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладене на позивача дисциплінарне стягнення є пропорційним, встановленим за результатами службового розслідування порушенням, під час проведення службового розслідування дотримані норми законодавства, що регламентують його процедуру, у зв`язку з чим позовні вимоги необґрунтовані та безпідставні.

Процесуальні дії та клопотання учасників справи

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 04 липня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в порядку ст.262 КАС України.

Вищевказаною ухвалою також витребувано з Департаменту патрульної поліції (вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048, ) належним чином засвідчені копії:

- матеріалів особової справи інспектора взводу №1 роти №2 батальйону №1 полку лейтенанта поліції ОСОБА_1 ;

- матеріалів службового розслідування, проведеного на підставі наказу Департаменту патрульної поліції від 04.05.2022 року №541 «Про призначення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків»;

- наказу Департаменту патрульної поліції №541 від 04.05.2022 року «Про призначення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків»;

- довідки з зазначенням середньомісячної та середньоденної заробітної плати лейтенанта поліції ОСОБА_1 за останні 2 місяці перед звільненням з посади інспектора взводу №1 роти №2 батальйону №1 полку Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції.

25 липня 2022 року від Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позовну заяву (вхід. №23806/22) разом з витребуваними судом документами на 117 арк., який було направлено позивачу в порядку передбаченому ч.3 ст.162 КАС України.

27 липня 2022 року від позивача надійшла відповідь на відзив (вхід. №ЕС/2757/22).

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2022 року, витребувано з Департаменту патрульної поліції (вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048, ):

- належним чином засвідчені копії матеріалів особової справи інспектора взводу №1 роти №2 батальйону №1 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції Шляхти Олександра Сергійовича;

- належним чином оформлену інформацію з наданням підтверджуючих доказів щодо видачі/отримання 03.05.2022 року екіпажем №202 (Peugeot/8839) СП Дачне, ( ОСОБА_1 (номер жетона 0029388), ОСОБА_2 (номер жетона 0002882), ОСОБА_3 (номер жетона 0004841) відеорегістраторів та, безпосередньо ОСОБА_1 ;

- належним чином оформлену інформацію з наданням підтверджуючих доказів наявності, станом на час розгляду даної справи, дисциплінарних стягнень та/або заохочень ОСОБА_1 .

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2022 року, витребувано з Територіального управління ДБР, розташованого в м. Миколаєві (вул. Погранична, 9, м. Миколаїв, 54020) витяг з ЄРДР по кримінальному провадженні №0000180 від 05 травня 2022 року, а також належним чином оформлену інформацію:

- на якій стадії перебуває кримінальне провадження №0000180 від 05 травня 2022 року;

- про процесуальний статус ОСОБА_1 в кримінальному провадженні №0000180 від 05 травня 2022 року;

- чи оголошено підозру ОСОБА_1 у кримінальному провадженні №0000180 від 05 травня 2022 року.

11 серпня 2022 року від Територіального управління ДБР, розташованого в м. Миколаєві надійшов лист №16-05-9906-22 від 02 серпня 2022 року (вхід. №25708/22).

15 серпня 2022 року від Департаменту патрульної поліції надійшли витребувані Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2022 року документи на 10 арк. (вхід. №26110/22).

25 серпня 2022 року від Департаменту патрульної поліції надійшла заява про розгляд справи в порядку загального позовного провадження (вхід. №ЕП/24198/22).

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2022 року, в задоволенні заяви Департаменту патрульної поліції про розгляд в порядку загального позовного провадження адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним та скасування пункту 2.97 наказу №24 від 25.02.2022 року та зобов`язання звільнити з військової служби відмовлено.

31 серпня 2022 року від позивача надійшли додаткові пояснення (вхід. №ЕС/3484/22).

01 вересня 2022 року від відповідача надійшли докази на підтвердження направлення заяви про розгляд справи в порядку загального позовного провадження позивачу (вхід. №27794/22).

Станом на 05 вересня 2022 року, будь-яких інших заяв по суті справи, з боку сторін на адресу суду не надходило.

Вивчивши матеріали справи, а також дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позиції позивача та відповідача, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Обставини справи встановлені судом

ОСОБА_1 у період з червня 2008 року служив в органах внутрішніх справ, та з листопада 2015 року - в органах поліції. З 19.01.2019 року позивач призначений на посаду інспектора взводу №1 роти №2 батальйону №1 полку УПП в Одеській області ДПП.

Відповідно до розрахунку сил та засобів (1-4 роти) батальйону № 1 полку Управління з 08:00 год. 03.05.2022 року до 20:00 год. 03.05.2022 року у складі наряду із позивним «Океан-СП-0202», заступили на чергування для виконання службових обов`язків, пов`язаних із забезпеченням публічної безпеки, наглядом за дорожнім рухом, забезпеченням його безпеки та за правомірністю експлуатації транспортних засобів: інспектор взводу № 1 роти № 2 батальйону № 1 полку лейтенант поліції ОСОБА_1 , поліцейський взводу № 2 роти № 2 батальйону № 1 полку УПП в Одеській області ДПП старший сержант поліції Чернобровкін Сергій Сергійович та інспектор взводу № 1 роти № 2 батальйону № 1 полку капітан поліції Харченко Віктор Юхимович (а.с.103-104).

Згідно з даними Інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», 03.05.2022 року о 16 год. 45 хв. на скорочений номер екстреного виклику поліції « 102» від заявника - гр. ОСОБА_4 надійшло повідомлення: прийняття або надання пропозицій, обіцянки або одержання неправомірної вигоди службовою особою» наступного змісту (мовою оригіналу): «Заявник повідомляє, що на блокпосту працівники поліції (номер жетону та прізвищ не пам`ятає) вимагали від заявника гроші нібито із-за того що у гр. ОСОБА_4 протерміноване водійське посвідчення, зі словами, якщо не бажаєш штраф в сумі 3400 грн., переводь на картку ЗСУ суму 1500 грн. або не маєш на картці то кидай в коробок з під сигарет цю суму в сторону трави та можеш бути вільний» (виклик зареєстровано в журналі Єдиного Обліку за вх. №2614 від 04.05.2022 року) (а.с.105-108).

04.05.2022 року старший інспектор з особливих доручень відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Одеській області ДПП, лейтенант поліції ОСОБА_5 та т.в.о. інспектора ВМАЗ УПП в Одеській області ДПП старший лейтенант поліції Олександр Залевський доповіли рапортом на ім`я начальника УПП в Одеській області ДПП підполковника поліції Дмитра Хмарука про те, що 04.05.2022 року прийнято звернення від громадянина ОСОБА_4 (за вх. №Л-784) щодо можливих корупційних дій, вчинених окремими співробітниками УПП в Одеській області ДПП (а.с.101).

Відповідно до змісту звернення гр. ОСОБА_4 , 03.05.2022 року він, керуючи транспортним засобом, їхав по автомобільній дорозі М-05 Київ-Одеса, на стаціонарному посту «Дачне» був зупинений співробітниками УПП в Одеській області ДПП, під час перевірки документів працівники поліції виявили, що у ОСОБА_4 закінчився термін дії посвідчення водія та повідомили, що випишуть штраф на суму 3400 (три тисячі чотириста) гривень та тимчасово затримають його транспортний засіб. «Або можуть піти на уступок» (мовою оригіналу), а саме половину суми штрафу, за вчинене ним правопорушення, перевести на рахунок Збройних Сил України у один із фондів, на що заявник повідомив, що має тільки готівкові кошти. Тоді ж, зі слів заявника, співробітники УПП в Одеській області ДПП запропонували йому покласти 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень у пачку з під цигарок викинути у квіти біля узбіччя, що ОСОБА_4 виконав (а.с.102).

Т.в.о. інспектор ВМАЗ УПП в Одеській області ДПП старший лейтенант поліції Олександр Залевський отримав 04.05.2022 року від ОСОБА_1 письмові пояснення з приводу подій, що відбулись 03.05.2022 року (а.с.117-118).

04.05.2022 року т.в.о. начальника УПП в Одеській області ДПП підполковник поліції Дмитро Хмарук звернувся до начальника ДПП полковника поліції Євгенія Жукова з доповідною запискою про факт можливого порушення службової дисципліни інспектором взводу № 1 роти № 2 батальйону № 1 полку лейтенантом поліції ОСОБА_1 , поліцейський взводу № 2 роти № 2 батальйону № 1 полку УПП в Одеській області ДПП старшим сержантом поліції Чернобровкіним Сергієм Сергійовичем та інспектор взводу № 1 роти № 2 батальйону № 1 полку капітаном поліції ОСОБА_3 , що виразилось у вчиненні дій, що підривають авторитет Національної поліції в період дії особливого правового режиму воєнного стану (а.с.97-100).

Наказом Департаменту патрульної поліції №541 від 04.05.2022 року:

- призначено службове розслідування у формі письмового провадження;

- для проведення службового розслідування утворено дисциплінарну комісію;

- на час проведення розслідування відсторонено позивача від виконання службових обов`язків поліцейського та вилучено у нього службове посвідчення, спеціальний нагрудний знак та картку-замісник (а.с.90-92).

З вищевказаним наказом №541 від 04.05.2022 року позивач ознайомився 04.05.2022 року.

Наказом Департаменту патрульної поліції №597 від 17.05.2022 року продовжено термін проведення службового розслідування, призначеного наказом Департаменту патрульної поліції №541 від 04.05.2022 року, на п`ятнадцять календарних днів (а.с.139).

Відповідно до п.6 Наказу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції «Про застосування дисциплінарних стягнень» №246 від 28.05.2022 року, інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 1 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді сурової догани (а.с.231-232).

01.06.2022 року Департамент патрульної поліції звернувся до заправочної станції АМІС «Energy» з листом про отримання відеозаписів з камер спостереження за 03.05.2022 року в період часу з 16:20 год. по 17:00 год. та 04.05.2022 року в період часу з 09:00 год. по 15:00 год. (а.с.144).

01.06.2022 року старшим інспектором ВМАЗ УПП в Одеській області ДПП капітаном поліції Юрієм Ніколенком складено акт перегляду відеозапису, який надійшов до УПП в Одеській області ДПП та в якому зазначено, що заправочною станцією АМІС «Energy» було надано 5 відрізків відеозаписів, які позначені назвами: IMG_9781, IMG_9770, IMG_9771, IMG_9772, IMG_9773 (а.с.145-149). Диски з відрізками відеозаписів наявні в матеріалах справи (а.с.198, 199).

02.05.2022 року Департаментом патрульної поліції складено висновок за результатами службового розслідування, призначеного з метою встановлення причин та обставин можливого порушення службової дисципліни, у тому числі, інспектором взводу №1 роти №2 батальйону №1 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_1 , що виразилось у вчиненні можливих корупційних дій 03.05.2022 року за зверненням від громадянина ОСОБА_4 , що підривають авторитет Національної поліції в період дії особливого правового режиму воєнного стану (а.с.159-186).

Згідно п.3 висновку від 02.05.2022 року, за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог частини другої статті 19 та статті 68 Конституції України, пунктів 1, 2 частини першої статті 18, частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 7 частини першої статті 9 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної», пунктів 1,6, 11, 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, пункту 5 розділу II та пункту 2 розділу VII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18 грудня 2018 року №1026, абзаців першого та другого, шостого-восьмого пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09 листопада 2016 року № 1179, підпунктів 1, 10, 13 пункту 3.1 розділу III Посадової інструкції інспектора роти батальйону УПП в Одеській області ДПП, затвердженої наказом ДПП від 13 листопада 2018 року № 5112, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції згідно з пунктом 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту, до інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 1 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Наказом Департаменту патрульної поліції №692 від 02.06.2022 року, інспектора взводу №1 роти №2 батальйону №1 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 допущено до виконання службових обов`язків за займаною посадою (а.с.187-188).

Пунктом 2 наказу Департаменту патрульної поліції «Про застосування до працівників УПП в Одеській області ДПП дисциплінарних стягнень» №348 від 09.06.2022 року, за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог частини другої статті 19 та статті 68 Конституції України, пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, визначеної статтею 64 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 7 частини першої статті 9 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної», пунктів 1, 6, 11, 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, пункту 5 розділу II та пункту 2 розділу VII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18 грудня 2018 року №1026, абзаців першого та другого, шостого-восьмого пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09 листопада 2016 року № 1179, підпунктів 1, 10, 13 пункту 3.1 розділу III Посадової інструкції інспектора роти батальйону УПП в Одеській області ДПП, затвердженої наказом ДПП від 13 листопада 2018 року № 5112, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції згідно з пунктом 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту, до інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 1 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції (а.с.192-195).

Наказом Департаменту патрульної поліції №861о/с від 16.06.2022 року, відповідно до пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції по управлінню поліції в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0029388), інспектора взводу №1 роти №2 батальйону №1 полку, з 16 червня 2022 року (а.с.36).

Листом ТУ ДБР розташованого у місті Миколаєві №16-05-9906-22 від 02.08.2022 року, повідомлено, що відповідно до матеріалів кримінального провадження №0000180 від 05.05.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, ОСОБА_1 не має статусу у кримінальному провадженні відповідно до глави 3 КПК України. Крім того, повідомлено, що ОСОБА_1 не має статусу підозрюваного у зазначеному кримінальному провадженні (а.с.222-223).

Також, судом було встановлено, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19.08.2022 року по справі №420/8192/22, позовну заяву ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 ) до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (, місцезнаходження: 65114, м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 5) про визнання протиправним та скасування наказу, - задоволено:

- визнано протиправним та скасовано пункт 6 наказу т.в.о. начальника Управління патрульної поліції в Одеської області Департаменту патрульної поліції від 28.05.2022 № 246 «Про застосування дисциплінарних стягнень» в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 1 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції Шляхти Олександра Сергійовича;

- стягнуто з Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (, місцезнаходження: 65114, м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 5) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок).

Позивач, не погоджуючись з прийнятими наказами №348 від 09.06.2022 року та №861о/с від 16.06.2022 року, вважаючи їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Джерела права та висновки суду

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 2 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII).

Статтею 8 Закону № 580-VIII встановлено, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Статтею 19 Закону № 580-VIII встановлено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно з частиною 1 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» (далі - Дисциплінарний статут) службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського:

1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;

4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;

5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;

6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;

7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;

8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;

9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;

10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;

11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;

12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;

13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;

14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Згідно статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

У відповідності до статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:

1) зауваження;

2) догана;

3) сувора догана;

4) попередження про неповну службову відповідність;

5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;

6) звільнення з посади;

7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Порядок процедури проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування визначений Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893 (далі Порядок № 893).

Підстави для проведення службового розслідування визначені у пункті 1 Розділу ІІ Порядку № 893.

Так, службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування призначається, зокрема, за наявності даних про, зокрема: внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєння поліцейським кримінального правопорушення.

Пунктом 1, 2 розділу V Порядку № 893 визначено, що проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування розпочинається із дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка виконує його обов`язки, висновку службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Строк проведення службового розслідування, його продовження, порядок обчислення строку службового розслідування визначаються статтею 16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Згідно з цією Статтею, службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів.

Розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження (п. 7 Розділу V Порядку).

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інші особи можуть надавати усні чи письмові пояснення з приводу відомих їм відомостей про діяння, що стало підставою для призначення службового розслідування (п. 13 Розділу V Порядку).

Під час розгляду справи у формі письмового провадження поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, надає пояснення в письмовій формі (п. 14 Розділу V Порядку).

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 року №2337-УІІІ «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право зокрема, надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються.

Відповідно до п. 2 Розділу VI Порядку підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

У разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Так, судом було встановлено, що 04.05.2022 року за вх. №Л-784 надійшло звернення громадянина ОСОБА_4 щодо можливих корупційних дій вчинених окремими співробітниками УПП в Одеській області ДПП. Відповідно до змісту звернення, під час перевірки документів на посту Дачне працівники поліції виявили, що ОСОБА_4 закінчився строк дії посвідчення водія та повідомили, що випишуть штраф на суму 3 400 грн. та тимчасово затримають його транспортний засіб. Разом з тим, запропонували інший варіант, а саме половину суми штрафу за вчинене ним правопорушення перевести на рахунок ЗСУ у один із фондів. На що заявник повідомив, що має тільки готівкові кошти. Тоді ж, зі слів заявника співробітники запропонували йому покласти 1500 грн. у пачку з-під сигарет та кинути на узбіччі, що заявник і зробив. Після вказаних дій працівниками УПП повернуто посвідчення водія та він поїхав.

З матеріалів справи вбачається, що підставою проведення службового розслідування стала Доповідна записка т.в.о. начальника управління УПП в Одеській області ДПП Хмарука Д.В. від 04.05.2022 року за №4421 за фактом звернення громадянина ОСОБА_4 відносно події які мали місце 03.05.2022 року на посту «Дачне».

При цьому судом також встановлено, що з аналізу змісту наказу про призначення службового розслідування, доповідної записки від 04.05.2022 року та пояснень ОСОБА_1 від 04.05.2022 року вбачається, що надання пояснень позивачем відбувалось по факту начебто неналежного виконання службових обов`язків 03.05.2022 року під час спілкування з громадянином ОСОБА_6 . Натомість в матеріалах справи відсутні будь-які докази чи інформація, що позивачу пропонується надати пояснення з приводу обставин порушення Інструкції № 1026, Правил етичної поведінки, Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної».

Суд погоджується з твердженням позивача, що фактично позивач дізнався про ці факти, коли ознайомився наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності. При цьому, відповідачем жодного доказу або аргументу проти цього факту суду не наведено.

Більш того, наявні в матеріалах службового розслідування: Наказ Департаменту патрульної поліції №541 від 04.05.2022 року, пояснення позивача та інших поліцейських, зібрані рапорти, надані саме тільки по факту неналежного виконання співробітниками УПП в Одеській області службових обов`язків 03.05.2022 року по обставинам пов`язаним з громадянином ОСОБА_4 .

Суд зазначає, що позбавлення відповідачем права позивача надати пояснення щодо зазначених підстав притягнення до дисциплінарної відповідальності, а саме порушення Інструкції № 1026 із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, Правил етичної поведінки, Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» є грубим порушення процедури проведення службового розслідування та фактично позбавило позивача права участі у процесі прийняття рішення.

Як зазначив Верховний суд у постанові від 10.08.2020 року у справі №826/11855/18, критерій щодо ухвалення адміністративного акта з урахуванням права особи на участь у процесі його прийняття випливає з принципу гласності прийняття рішень.

Відповідний дисциплінарний орган зобов`язаний застосовувати цей критерій у процесі прийняття рішення, особливо якщо воно матиме несприятливі наслідки для особи. Особа, щодо якої приймається рішення, має право бути вислуханою, наводити доводи та докази на їх підтвердження.

Незастосування суб`єктом владних повноважень цього критерію є підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Отже, застосування дисциплінарного стягнення на підставі обставин, котрі були виявлені під час службового розслідування, без відповідного повідомлення зацікавленої особи, є порушенням порядку, передбаченого чинними законодавством (від позивача не відбиралися письмові пояснення), свідчить про те, що виявлені факти не можуть слугувати підставою для звільнення позивача з публічної служби.

Крім того, суд зазначає, що положеннями Дисциплінарного статуту, не передбачена можливість зміни або доповнення підстав проведення службового розслідування, така зміна підстав призводить до порушення порядку його проведення. В свою чергу, предметом службового розслідування може бути тільки подія, зазначена в наказі про призначення службового розслідування.

Таким чином, суд вважає, що дії відповідача щодо проведення службового розслідування відносно позивача, вчинені з порушенням Дисциплінарного статуту та Порядку №893, та сформований в результаті цих дій висновок про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності не можуть мати жодних правових наслідків для позивача.

Згідно із Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року №1026, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 р. за №28/32999 (далі - Інструкція), ця Інструкція регулює застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, доступ до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, порядок зберігання, видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів.

У п. 2 Розділу І Інструкції вказано, що застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення; 2) охорони громадської безпеки та власності; 3) забезпечення безпеки осіб; 4) забезпечення публічної безпеки і порядку.

В ч. 3. Розділу І Інструкції вказано, що у цій Інструкції терміни вживаються у таких значеннях: портативний відеореєстратор - пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції якого дають змогу закріпити його на форменому одязі поліцейського.

Відповідно до п.п.1-3 Розділу ІІ Інструкції, наказом керівника органу, підрозділу поліції призначається відповідальна особа з числа працівників органу, підрозділу поліції (далі - відповідальна особа), на яку покладається відповідальність за:

1) зберігання, видачу та приймання портативних відеореєстраторів;

2) зберігання, видачу та приймання карт пам`яті;

3) зміну дати та часу на портативних відеореєстраторах;

4) облік, зберігання та видачу інформації, отриманої з портативних відеореєстраторів;

5) належне ведення відповідної документації.

Портативні відеореєстратори та карти пам`яті зберігаються в приміщеннях органів, підрозділів поліції та видаються поліцейському під підпис у журналі обліку видачі, повернення портативного відеореєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації (далі - Журнал обліку) (додаток 1), який зберігається в органі, підрозділі поліції.

Згідно п. 4 Розділу ІІ Інструкції, - під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення.

Відповідно до вимог п. 5 та п. 6 Розділу ІІ Інструкції, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Під час здійснення повноважень поліцейський забезпечує збереження та належні умови експлуатації виданого йому портативного відеореєстратора та не допускає його розряджання.

У разі пошкодження портативного відеореєстратора поліцейський негайно доповідає про це відповідальній особі та керівнику органу, підрозділу поліції.

Після прибуття до місця постійної дислокації портативний відеореєстратор або карта пам`яті передається відповідальній особі.

Отже, чинним законодавством України встановлено обов`язок безперервного ведення відеозйомки під час здійснення поліцейськими своїх повноважень.

Судом було встановлено, що згідно відповіді УПП в Одеській області ДПП від 23.06.2022 року за вих. №237а/з в роздавальній відомості 03.05.2022 року три відеорестратора отримала одна особа, а саме ОСОБА_2 .

При цьому, будь-яких доказів щодо отримання позивачем особисто відеорегістратора 03.05.2022 року в тому числі від ОСОБА_2 матеріали справи не містять та відповідачем надано не було.

Суд зазначає, що отримання одним поліцейським декількох пристроїв на службі унеможливлює ідентифікування судом використання конкретного реєстратора конкретним поліцейським та як наслідок можливість встановити належність записів до користувача портативного відеорегістратора.

Що стосується порушення позивачем пункту 7 частини першої статті 9 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної», то в цій частині суд зазначає наступне.

Так, згідно із ч. 1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» цей Закон набирає чинності через два місяці з дня його опублікування (набрав чинності 16.07.2019р.), крім: підпункту 1 пункту 7 цього розділу, який набирає чинності через три роки з дня набрання чинності цим Законом.

Підпунктом 1 пункту 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» передбачено внести зміни до таких законодавчих актів України: у Кодексі України про адміністративні правопорушення (Відомості Верховної Ради УРСР, 1984 р., додаток до № 51, ст. 1122): а) доповнити статтями 188-52і 188-53такого змісту: «Стаття 188-52. Порушення закону щодо функціонування і застосування української мови як державної».

Тобто Законом України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» передбачено, що стаття 188-52 КУпАП набирає чинності через 3 роки з дня набрання чинності Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної», тобто з 16.07.2022.

Окрім того, суд зазначає, що ст. 49 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» визначено, що з метою сприяння функціонуванню української мови як державної у сферах суспільного життя, визначених цим Законом, на всій території України діє уповноважений із захисту державної мови (частина перша). Завданнями уповноваженого є: 1) захист української мови як державної; 2) захист права громадян України на отримання державною мовою інформації та послуг у сферах суспільного життя, визначених цим Законом, на всій території України і усунення перешкод та обмежень у користуванні державною мовою (частина друга). З метою реалізації покладених на нього завдань уповноважений здійснює такі повноваження розглядає скарги фізичних і юридичних осіб на дії та бездіяльність органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій всіх форм власності, інших юридичних і фізичних осіб щодо дотримання вимог законодавства про державну мову (пункт 3 частини четвертої).

Згідно приписів статей 54, 55 вказаного Закону будь-яка особа має право звернутись до уповноваженого зі скаргою про порушення вимог Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної», а уповноважений за наявності відповідних правових підстав зобов`язаний розглянути таку скаргу та повідомити заявника про результати розгляду його скарги.

Отже, питання порушення позивачем вимог Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» в частині володіння державною мовою та застосовування її під час виконання службових обов`язків може бути розглянуто уповноваженим із захисту державної мови відповідно до покладених на нього законодавством повноважень.

На думку суду, відповідач не може самостійно кваліфікувати дії позивача як порушення вимог Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» в частині володіння державною мовою та застосовування її під час виконання службових обов`язків, оскільки такий висновок може зробити уповноважений на це орган.

Не заперечуючи в цілому важливість виконання вимог закону щодо забезпечення функціонування української мови як державної, суд зазначає, що таке порушення не може бути достатньо підставою для звільнення зі служби в поліції, оскільки застосована відповідачем дисциплінарна міра покарання є неспівмірною з характером допущеного порушення та спричиненими таким порушенням наслідками.

Також, відповідач в обґрунтування правомірності прийнятих наказів також посилається на відрізки відеозаписів, які позначені назвами: IMG_9781, IMG_9770, IMG_9771, IMG_9772, IMG_9773 (а.с.145-149).

З матеріалів справи вбачається, що 01.06.2022 року УПП в Одеській області ДПП направлено запит за вих. №5488/41/13/03/02-22 до АЗС «АМІС Energy» за адресою Київська траса 3 «з», м. Одеса щодо надання відеозаписів з камер спостережень за 03.05.2022 року в період часу з 16:20 по 17:00 та за 04.05.2022 року в період часу з 09:00 по 15:00.

Судом було встановлено, що 01.06.2022 року старшим інспектором ВМАЗ УПП в Одеській області ДПП капітаном поліції Юрієм Ніколенком складено акт перегляду відеозапису, який надійшов до УПП в Одеській області ДПП та в якому зазначено, що заправочною станцією «АМІС Energy» було надано 5 відрізків відеозаписів, які позначені назвами: IMG_9781, IMG_9770, IMG_9771, IMG_9772, IMG_9773 (а.с.145-149). Диски з відрізками відеозаписів наявні в матеріалах справи (а.с.198-199).

Суд, критично відноситься до факту того що акт перегляду відеозапису отриманого з АЗС «АМІС Energy» від 01.06.2022 року складено старшим інспектором ВМАЗ УПП в Одеській області ДПП капітаном поліції Юрієм Ніколенком, який фактично не є членом дисциплінарної комісії та будь яких повноважень на вчинення цього перегляду від дисциплінарної комісії не отримував.

Суд зазначає, що відповідачем не надано до суду докази отримання дисциплінарною комісією зазначених у висновку відеозаписів саме АЗС «АМІС Energy». Перегляд зазначених відеозаписів не підтверджує місце, час, дату, конкретно наявність на них позивача та відношення цього доказу до обставин справи в частині підстав притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача згідно п.6 наказу т.в.о. начальника Управління патрульної поліції в Одеської області Департаменту патрульної поліції від 28.05.2022 року №246 «Про застосування дисциплінарних стягнень».

Крім цього, відповідач у відзиві на позовну заяву пояснює вибір застосованого дисциплінарного стягнення реалізацією керівником дискреційних повноважень. Зауважуючи на сукупність прав та обов`язків начальника Департаменту патрульної поліції, що надають можливість вибору на власний розсуд одного з кількох варіантів управлінських рішень. З огляду на це, відсутня потреба наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Відповідно ч. 3 ст. 3 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

Звільнення зі служби в поліції - є самим найсуворішим видом дисциплінарних стягнень.

Частиною 2 ст. 29 Статуту визначено, що у період дії воєнного стану дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.

Хоча і вимоги щодо проведення службового розслідування не передбачають наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень, проте, під час перевірки обов`язковим є встановлення: обставин, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомостей, що характеризують поліцейського, а також даних про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень, вид і розмір заподіяної шкоди (п. 4 Розділу 5 Порядку).

Вищезазначене в сукупності впливає на обрання керівником дисциплінарного стягнення.

Відповідач обґрунтовуючи правомірність застосування до позивача найсуворішого стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції зазначає, що у відношенні ОСОБА_1 застосовувалось три догани та одна сувора догана.

Так, судом було встановлено, що відповідно до п.6 Наказу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції «Про застосування дисциплінарних стягнень» №246 від 28.05.2022 року, інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 1 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді сурової догани (а.с.231-232).

При цьому, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19.08.2022 року по справі №420/8192/22, визнано протиправним та скасовано пункт 6 наказу т.в.о. начальника Управління патрульної поліції в Одеської області Департаменту патрульної поліції від 28.05.2022 № 246 «Про застосування дисциплінарних стягнень» в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 1 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 .

Крім цього, суд враховує те, що листом ТУ ДБР розташованого у місті Миколаєві №16-05-9906-22 від 02.08.2022 року, повідомлено, що відповідно до матеріалів кримінального провадження №0000180 від 05.05.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, ОСОБА_1 не має статусу у кримінальному провадженні відповідно до глави 3 КПК України. Крім того, повідомлено, що ОСОБА_1 не має статусу підозрюваного у зазначеному кримінальному провадженні (а.с.222-223).

Таким чином, суд зазначає, що відповідачем не доведено неможливості застосування до позивача іншого, передбаченого ст. 13 Дисциплінарного статуту, виду дисциплінарного стягнення, окрім як звільнення зі служби в поліції.

Крім цього, суд критично оцінює факт того, що висновок за результатами службового розслідування затверджено 02.05.2022 року, тобто раніше за дату прийняття наказу «Про призначення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків» №541 від 04.05.2022 року та наказу «Про продовження строку проведення службового розслідування» №597 від 17.05.2022 року (а.с.159-186).

Відповідно до статті 8 Конституції України та статті 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з частиною другою статті 21 та частини першої статті 23 Загальної декларації прав людини кожна людина має право рівного доступу до державної служби в своїй країні, кожна людина має право на працю, на вільний вибір роботи, на справедливі і сприятливі умови праці та на захист від безробіття.

Нормами частини другої статті 5 КАС України передбачено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування п. 2 наказу №348 від 09.06.2022 року та наказу №861о/с від 16.06.2022 року підлягають задоволенню.

Щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу №1 роти №2 батальйону №1 полку УПП в Одеській області ДПП з 16.06.2022 року, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст.43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб.

Отже, з викладених норм Конституції України вбачається, що одним із принципів дії правової системи в Україні визначено принцип верховенства права та встановлено, що права і свободи можуть бути обмежені виключно у випадках, передбачених Конституцією України, а саме, у разі введення воєнного або надзвичайного стану.

Частина 6 статті 43 Конституції України гарантує громадянам захист від незаконного звільнення.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду, як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.01.2013 року у справі «Волков проти України», звертаючи увагу на необхідність поновлення особи на посаді, як спосіб відновлення порушених прав, зазначив, що рішення суду не може носити декларативний характер, не забезпечуючи у межах національної правової системи захист прав і свобод, гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані у цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту у національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права має бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Закон не наділяє орган, який розглядає трудовий спір, повноваженнями на обрання іншого способу захисту трудових прав, ніж зазначені в ч.1 ст.235 та статті 240-1 Кодексу Законів про працю України (далі - КЗпП України), а відтак встановивши, що звільнення відбулось із порушенням установленого законом порядку, єдиним можливим рішенням суду є поновлення такого працівника на займаній або прирівняній до займаної посаді.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про поновлення ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу №1 роти №2 батальйону №1 полку УПП в Одеській області ДПП з 16.06.2022 року.

Згідно з частиною другою статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Щодо позовної вимоги про стягнення з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст.27 Закону України «Про оплату праці» порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» (далі - Порядок), цей Порядок застосовується у випадках вимушеного прогулу працівника (підпункт «з» пункту 1). Відповідно до ч.3 п.2 Порядку, збереження заробітної плати «у всіх інших випадках», до яких відноситься й випадок вимушеного прогулу, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи.

Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно з абзацом першим пункту 8 розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньоденна (середньогодинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період.

Оскільки позивача звільнено з роботи з 16.06.2022 року, відповідно 16.06.2022 року є останнім днем роботи, за який відповідачем виплачено позивачу заробітну плату при проведенні розрахунку при звільненні.

Тривалість вимушеного прогулу позивача, який утворився внаслідок винесення протиправного наказу, суд вважає необхідним обраховувати з 17.06.2022 року по 02.09.2022 рік.

Згідно листа Міністерства економіки України «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2022 рік», розміщеному на офіційному сайті Мінекономіки: https://www.me.gov.ua/Documents/Detail?lang=uk-UA&id=00e9e1b4-5537-42f3-8fe3-9d6b600e956e&title=ProRozrakhunokNormiTrivalostiRobochogoChasuNa2022-Rik:

- кількість робочих днів у червні 2022 року складає 20, (кількість днів вимушеного прогулу складає 10);

- кількість робочих днів у липні 2022 року складає 21, (кількість днів вимушеного прогулу складає 21);

- кількість робочих днів у серпні 2022 року складає 22, (кількість днів вимушеного прогулу складає - 22);

- кількість робочих днів у вересні 2022 року складає 22, (кількість днів вимушеного прогулу складає - 2).

Згідно довідки про доходи ОСОБА_1 №1293 від 01.08.2022 року, середньомісячна заробітна плата позивача складає 11 939,97 грн., а середньоденна заробітна плата складає 391,47 грн. (а.с.238).

Виходячи з наведених величин, судом здійснено розрахунок середнього заробітку позивача за час вимушеного прогулу за період часу з 17.06.2022 року по 02.09.2022 рік, а саме: оскільки нарахована середньоденна заробітна плата становить 391,47 грн., а кількість днів вимушеного прогулу складає 55 дні, то середній заробіток за час вимушеного прогулу, який підлягає стягненню з Департаменту патрульної поліції складає 21 695,85 грн.

У відповідності з п.2 ч.1 ст.371 КАС України рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби підлягають негайному виконанню, рівно як і рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць підлягають негайному виконанню.

Відповідно до зазначеної норми Закону суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу №1 роти №2 батальйону №1 полку УПП в Одеській області ДПП з 16.06.2022 року та в частині стягнення з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць в сумі 11 939 грн. 97 коп.

Згідно частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно статей 74 -76 Кодексу адміністративного судочинства України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно частин першої третьої статі 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позивач довів обґрунтованість позовних вимог з викладених судом вище підстав.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності прийняття оскаржуваних наказів. Його доводи є безпідставними та необґрунтованими, оскільки спростовуються наведеними вище обставинами, встановленими судом, та нормами права, застосованими при вирішенні цього спору.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Таким чином, оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов ОСОБА_1 таким, що підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, враховуючи задоволення позовних вимог та згідно із ст.139 КАС України судові витрати ОСОБА_1 в сумі 1 984,80 грн., сплачені згідно квитанції №0.0..1 від 28 червня 2022 року підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 12, 14, 44, 139, 242-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними та скасування п. 2 наказу №348 від 09.06.2022 року та наказу №861о/с від 16.06.2022 року, зобов`язання поновити на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати п. 2 наказу Департаменту патрульної поліції від 09.06.2022 року №348 в частині притягнення інспектора взводу №1 роти №2 батальйону №1 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Визнати протиправним та скасувати наказ ДПП від 16.06.2022 року №861о/с в частині звільнення зі служби в поліції інспектора взводу №1 роти №2 батальйону №1 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 .

Зобов`язати Департамент патрульної поліції поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу №1 роти №2 батальйону №1 полку УПП в Одеській області ДПП з 16.06.2022 року.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 16.06.2022 року по 02.09.2022 року у розмірі 21 695 грн. 85 коп. (двадцять одна тисяча шістсот дев`яносто п`ять гривень вісімдесят п`ять копійок).

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу №1 роти №2 батальйону №1 полку УПП в Одеській області ДПП з 16.06.2022 року.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць в сумі 11 939 грн. 97 коп. (одинадцять тисяч дев`ятсот тридцять дев`ять гривень дев`яносто сім копійок).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 1 984,80 грн. (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири гривні вісімдесят копійок).

Рішення набирає законної сили згідно ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 та п.15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено, згідно ст.295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Департамент патрульної поліції (вул. Федора Ернста, буд.3, м. Київ, 03048, ).

Суддя С.О. Cтефанов