Справа № 158/1916/22
Суддя: Польова М. М.
Дата ухвалення: 2022-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 158/1916/22
Провадження № 2-а/0158/66/22
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 вересня 2022 року м. Ківерці
Ківерцівський районний суд Волинської області у складі:
головуючого судді Польової М.М.,
з участю секретаря судового засідання Сороки І.Є.,
представника позивача Мельника М.М.,
відповідача ОСОБА_1 ,
перекладача Каримшакова Н.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ківерці в режимі відеоконференції справу за адміністративним позовом Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області до громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 про примусове видворення та затримання іноземця з метою забезпечення примусового видворення,
В С Т А Н О В И В :
Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області (далі ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області) звернулося до суду із адміністративним позовом до громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 про примусове видворення та затримання іноземця з метою забезпечення примусового видворення, які незаконно перебувають в Україні, строком на 6 місяців.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08.09.2022 працівниками Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області було виявлено громадянина Азербайджанської республіки ОСОБА_1 , який порушив Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», а саме: проживав на території України без документів, які надавали б йому право законного перебування на території України, та у встановлений строк, а саме до 25.09.2021, без поважних причин не виконав рішення про примусове повернення з України, яке було прийнято щодо нього 27.08.2021 ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області.
Документів, які підтверджують законність перебування на території України у відповідача були відсутні, тому відповідно до частини другої статті 263 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідач був затриманий строком на 72 год. з метою з`ясування причин та обставин правопорушення та поміщений до Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України.
Таким чином, оскільки відповідач порушив законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, є нелегальним мігрантом, ухиляється від виїзду із України, є обґрунтовані підстави вважати, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення про його примусове повернення у разі його прийняття, перешкоджатиме проведенню процедури видворення, а також існує ризик його втечі, представник позивача просить суд винести рішення про примусове видворення та затримання громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 з метою забезпечення примусового видворення строком на 6 місяців.
Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 09.09.2022 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у ньому, просив позов задовольнити.
Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги щодо задоволення позову заперечив та пояснив, що українською мовою не володіє. Рішення про примусове повернення не отримував, Перекладача під час його спілкування з працівниками міграційної служби залучено не було. Крім того, зазначив, що хоче самостійно залишити територію України та має таку можливість.
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до частини першої статті 288 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.
Так, судом встановлено, що за порушення правил перебування іноземних громадян на території України 27.08.2021 працівниками ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області стосовно відповідача було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МКМ №007199 від 27.08.2021 за частиною першою статті 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ПН МКМ №007183 від 27.08.2022 (а.с.9-11).
Співробітниками ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області 27.08.2021 було прийнято рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянина Айзербайджанської Республіки Ібрагімова ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не пізніше 25.09.2021 (а.с.11-12).
27.08.2021 у громадянина Айзербайджанської Республіки ОСОБА_1 було відібрано розписку про отримання зазначеного рішення, в якій останній зобов`язувався залишити територію України до 25.09.2021 (а.с.12, зворот). Відповідач вищезазначене рішення ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області не виконав.
08.09.2022 співробітниками ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області було затримано громадянина Айзербайджанської Республіки ОСОБА_1 в адміністративному порядку у зв`язку з вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203 КУпАП, для з`ясування причин та обставин правопорушення та умов, що йому сприяло, що підтверджується протоколом про адміністративне затримання від 08.09.2022 (а.с.14).
На підставі рішення Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області від 08.09.2022 відповідача було поміщено до Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території Україні (а.с.15).
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд враховує наступне.
Частиною першою статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.
Відповідно до частини другої статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першій цієї статті, може супроводжуватися забороною щодо подальшого в`їзду в Україну строком на три роки. Строк заборони щодо подальшого в`їзду в Україну обчислюється з дня винесення такого рішення. Порядок виконання рішення про заборону щодо подальшого в`їзду в Україну визначає Кабінет Міністрів України.
Згідно із частиною третьою статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» один із примірників рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства видається іноземцю або особі без громадянства, стосовно яких воно прийнято. У рішенні зазначаються підстави його прийняття, порядок оскарження та наслідки невиконання. Форма рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства затверджується спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України.
Відповідно до частини 5 статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.
Частиною першою статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.
Отже, вказаною правовою нормою встановлено, що примусове видворення з України іноземця на підставі винесеної постанови адміністративного суду застосовується, якщо рішення про примусове повернення не виконано іноземцем в установлений строк без поважних причин.
Крім того, із змісту наведеної норми вбачається, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства передують дві обставини: 1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове видворення; 2) ухилення від виїзду після прийняття рішення про примусове повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.
Пунктом 7 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23.04.2012 №353/271/150 (далі Інструкція №353/271/150) визначено, що підставами для подання позову про примусове видворення іноземців є: невиконання іноземцем в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення; наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення, крім випадків затримання іноземця за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та його передачі прикордонним органам суміжної держави; якщо іноземці, прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію, не мають законних підстав для перебування на території України та якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких осіб відсутній договір про реадмісію; якщо іноземець, стосовно якого прийнято рішення про скасування дозволу на імміграцію, не виїхав з України протягом місяця з дня отримання копії такого рішення, за винятком випадків, коли особа оскаржила рішення про скасування дозволу на імміграцію до суду, - до набрання рішенням суду законної сили.
Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Інструкції №353/271/150 рішення про примусове повернення оголошується іноземцю протягом 72 годин з дати його ухвалення, за винятком випадків, коли місцезнаходження іноземця не встановлено, в присутності перекладача та/або законного представника (на вимогу особи) під підпис та обліковується посадовою особою органу ДМС, органу охорони державного кордону та органу СБУ, яка уповноважена складати документи для примусового повернення, у журналі обліку прийнятих рішень про примусове повернення та видворення з України іноземців та осіб без громадянства.
Крім того, право іноземця на послуги перекладача регламентовано не тільки внутрішніми нормативно-правовими актами України, а й пунктом 1 статті 5 Декларації про права людини у відношенні осіб, що не є громадянами країни, в якій вони проживають, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 13 грудня 1985 року на виконання Міжнародних пактів про права людини, що ратифіковані Україною. Також Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово наголошував на важливості забезпечення права особи на перекладача.
Отже, вказаними норми права встановлено, що рішення про примусове повернення оголошується за участі перекладача та/або законного представника. Тобто присутність перекладача та/або законного представника при оголошенні іноземцю або особі без громадянства є обов`язковою, за винятком випадків, коли іноземець розуміє українську мову, і з цього приводу є відповідні докази.
У судовому засіданні судом встановлено, що громадянином Айзербайджанської Республіки ОСОБА_3 надана розписка про те, що йому повідомлено рішення про примусове повернення і він зобов`язується залишити територію України не пізніше 25.09.2021, яка складена без участі перекладача. Матеріали справи не містять доказів про те, що відповідач розуміє українську мову.
Крім того, рішення про примусове повернення до країни походження не містить відомостей про роз`яснення відповідачу його права на перекладача.
Наведене свідчить про те, що відповідач не міг виконати рішення позивача про примусове повернення, оскільки не розумів його зміст.
У разі невиконання рішення про примусове повернення з поважних причин виключає можливість примусового видворення відповідача.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позовна вимога щодо примусового видворення відповідача є передчасною і не підлягає задоволенню.
Перевіряючи обґрунтованість вимог про затримання відповідача з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення, які незаконно перебувають в Україні, строком на 6 місяців, суд враховує наступне.
Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства визначені статтею 289 КАС України.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства, зокрема, такого заходу як: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.
Частина тринадцята статті 289 КАС України передбачає, що умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є:
1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації;
2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.
Аналізуючи зазначені норми права, суд дійшов висновку, що клопотання про затримання іноземця може бути подано міграційним органом до суду після подання адміністративного позову про його примусове видворення за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або якщо існує ризик його втечі, а так само у разі відсутності в іноземця, який вчинив порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України.
Оскільки позивачем застосована процедура затримання відповідача одночасно з поданням позову про примусове видворення, позовна вимога про затримання є додатковою.
Враховуючи, що підстав для задоволення позову в частині примусового видворення немає, суд дійшов висновку про відсутність підстав для затримання відповідача з метою забезпечення примусового видворення.
Таким чином, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог про примусове видворення та затримання іноземця з метою забезпечення примусового видворення громадянина Айзербайджанської Республіки ОСОБА_1 , відтак, у задоволенні позову слід відмовити.
Керуючись статтями 9, 72-77, 241, 244, 246, 268-272, 288, 289 КАС України, суд
У Х В А Л И В:
В задоволенні позову Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області до громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 про примусове видворення та затримання іноземця з метою забезпечення примусового видворення відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 09 вересня 2022 року.

Позивач: Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області (02152, м. Київ, вул. Березняківська, 4А; ).

Відповідач: громадянин Азербайджанської республіки ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце перебування: АДРЕСА_1 ).

Суддя Ківерцівського районного суду М.М. Польова