Справа № 600/2953/21-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2022-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

08 вересня 2022 р. м. Чернівці Справа № 600/2953/21-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Лелюк О.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправним рішення та скасування податкових повідомлень-рішень,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправним рішення та скасування податкових повідомлень-рішень.

Позивач, з урахуванням позовної заяви в новій редакції, просить суд:

- визнати протиправним прийняте Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області рішення у формі інформації про відмову у задоволенні звернення ОСОБА_1 від 05 травня 2021 року;

- скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Ф» №39780-5404-2412 від 31 травня 2018 року;

- скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Ш» № від 15 липня 2019 року;

- скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Ш» № від 15 липня 2019 року;

- скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Ф» №43206-5506-2410 від 12 липня 2019 року;

- скасувати податкове повідомлення-рішення №64797-5507-2410 від 30 квітня 2020 року.

Ухвалою суду від 26 липня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; встановлено строки для подання заяв по суті справи.

До суду надійшов від відповідача відзив на позовну заяву. Водночас відповідачем було подано і клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

Розглядаючи подане відповідачем клопотання про залишення позову без розгляду, судом 09 листопада 2021 року постановлено ухвалу про зупинення провадження у цій справі до набрання законної сили рішення Верховного Суду у справі №160/11673/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Оскільки судом було встановлено, що рішення Верховного Суду у справі №160/11673/20 набрало законної сили, то ухвалою суду від 08 вересня 2022 року поновлено провадження у цій справі.

Враховуючи викладене та з огляду на наявне у справі клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, суд зазначає наступне.

Так, в обґрунтування клопотання зазначено, що оскільки дану позовну заяву подано до суду з пропуском шестимісячного строку, встановленого статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України, і позивач не просив суд такий строк поновити, то позов підлягає залишенню без розгляду відповідно до статті 123 та пункту 8 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України. При цьому відповідачем вказано, що оскаржувані податкове повідомлення-рішення форми «Ф» №39780-5404-2412 від 31 травня 2018 року отримано позивачем 04 червня 2018 року, податкові повідомлення-рішення форми «Ш» № та № від 15 липня 2019 року отримано позивачем 29 липня 2019 року, податкове повідомлення-рішення форми «Ф» №43206-5506-2410 від 12 липня 2019 року отримано позивачем 29 липня 2019 року, податкове повідомлення-рішення форми «Ф» №64797-5507-2410 від 30 квітня 2020 року отримано позивачем 15 червня 2020 року. Однак позивач звернувся до суду з позовом про оскарження зазначених податкових повідомлень-рішень лише 01 липня 2021 року, тобто з пропуском шестимісячного строку звернення до суду, встановленого статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Натомість позивач, у поданій до суду відповіді на відзив, вказав на помилковість тверджень відповідача про пропущення шестимісячного строку звернення до суду з цим позовом. При цьому зазначав, що про порушення своїх прав він дізнався 25 травня 2021 року після отриманої відмови відповідача у задоволенні заяви про скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень. Також вказував, що до ухвалення Чернівецьким апеляційним судом постанови від 11 лютого 2021 року постанови, якою, зокрема, визнано недійсним договір між Глибоцькою районною державною адміністрацією Чернівецької області та ОСОБА_1 оренди землі, розташованої в територіальних межах Луковецької сільської ради Глибоцького району Чернівецької області за межами населеного пункту площею 6,3705 га, з цільовим призначенням для рибогосподарських потреб, кадастровий номер :01:001:0327 від 03 квітня 2017 року, у позивача не було правових підстав для оскарження раніше вказаних правових актів, оскільки на той час діяв не скасований договір оренди землі. Позивач не звертався до суду з позовом відразу після набрання законної сили постанови суду, оскільки у нього до отримання відповіді відповідача спору з ним не існувало.

З матеріалів справи вбачається, що 31 травня 2018 року ГУ ДФС у Чернівецькій області прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Ф» №39780-5404-2412 на суму податкового зобов`язання за податковий період 2018 року у розмірі 100516,94 грн, яке отримано позивачем 04 червня 2018 року, що підтверджується відміткою у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

12 липня 2019 року ГУ ДФС у Чернівецькій області прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Ф» №43206-5506/2410 на суму податкового зобов`язання за податковий період 2019 року у розмірі 100516,94 грн, яке отримано позивачем 29 липня 2019 року, що підтверджується відміткою у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

На підставі акту перевірки №72/24-13-55-06/ НОМЕР_1 від 23 травня 2019 року ГУ ДФС у Чернівецькій області 15 липня 2019 року прийнято податкові повідомлення-рішення форми «Ш» №, згідно з яким зобов`язано позивача сплатити штраф у розмірі 300,00 грн за платежем орендна плата з фізичних осіб, та №, згідно з яким зобов`язано позивача сплатити штраф у розмірі 2529,00 грн за платежем орендна плата з фізичних осіб. Вказані податкові повідомлення-рішення отримані позивачем 29 липня 2019 року, що підтверджується відміткою у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

30 квітня 2020 року ГУ ДПС у Чернівецькій області прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Ф» №64797-5507-2410 на суму податкового зобов`язання за податковий період 2020 року у розмірі 100516,94 грн, яке отримано позивачем 15 червня 2020 року, що підтверджується відміткою у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Не погоджуючись з указаними рішеннями, позивач звернувся до Головного управління ДПС у Чернівецькій області із зверненням від 06 травня 2021 року, в якому просив скасувати раніше прийняті податкові повідомлення-рішення, що стосуються заборгованості з орендної плати по договору оренди землі між Глибоцькою державною адміністрацією Чернівецької області та ОСОБА_1 , розташованої в територіальних межах Луковицької сільської ради Глибоцокого району Чернівецької області за межами населеного пункту площею 6,3705 га, з цільовим призначенням для рибогосподарських потреб, кадастровий номер :01:001:0327 від 03 квітня 2017 року. Підставою для скасування податкових повідомлень-рішень є визнання вказаного вище договору недійсним на підставі постанови Чернівецького апеляційного суду від 11 лютого 2021 року.

Листом від 25 травня 2021 року Головне управління ДПС у Чернівецькій області повідомило позивача про те, що постанова Чернівецького апеляційного суду від 11 лютого 2021 року не є підставою для відкликання нарахувань згідно податкових повідомлень-рішень по орендній платі за землю. Разом з цим, відповідач у вказаному листі наголосив, що рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 26 грудня 2019 року по справі №824/1308/19-а було задоволено адміністративний позов Головного управління ДПС у Чернівецькій області про стягнення заборгованості у сумі 112314,22 грн за несвоєчасну сплату грошового зобов`язання по орендній платі з фізичних осіб, яка виникла на підставі податкового повідомлення-рішення форми «Ф» №39780-5404-2412 від 31 травня 2018 року, форми «Ш» № від 15 липня 2019 року, форми «Ш» № від 15 липня 2019 року, форми «Ф» №43206-5506-2410 від 12 липня 2019 року. Рішення набрало законної сили.

Відносно указаних обставин, повідомлених, у тому числі, відповідачем у поданому клопотанні з наданням відповідних доказів, позивач у відповіді на відзив не заперечував. Між тим, вказав про те, що ним не було попущено строк звернення до суду з цим позовом, адже про порушення своїх прав він дізнався 25 травня 2021 року після отриманої відмови відповідача у задоволенні заяви про скасування податкових повідомлень-рішень.

Однак такі твердження позивача суд оцінює критично, оскільки, як вбачається зі змісту позовної заяви, подання даного позову обумовлено, перш за все, незгодою позивача із наявністю податкових повідомлень-рішень №39780-5404-2412 від 31 травня 2018 року, № від 15 липня 2019 року, № від 15 липня 2019 року №43206-5506-2410 від 12 липня 2019 року, №64797-5507-2410 від 30 квітня 2020 року, про які йому було відомо задовго до отримання листа податкового органу щодо відсутності правових підстав для скасування нарахувань згідно названих податкових повідомлень-рішень.

До цього варто зазначити і те, що звернення позивача до ГУ ДПС у Чернівецькій області із заявою від 05 травня 2021 року не є оскарженням вказаних вище податкових повідомлень-рішень в адміністративному порядку у розумінні Податкового кодексу України, адже за змістом пункту 56.2. статті 56 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, такий платник має право звернутися із скаргою про перегляд цього рішення до контролюючого органу вищого рівня. Тобто, у разі незгоди із податковими повідомленнями-рішеннями, прийнятими відповідачем, позивач мав право оскаржити їх до контролюючого органу вищого рівня, яким є ДПС (ДФС) України.

При цьому як вбачається зі звернення від 05 травня 2021 року, воно мотивовано підпунктом 60.1.2 пункту 60.1. статті 60 Податкового кодексу України, згідно з яким податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов`язання або податкову вимогу.

Листом від 25 травня 2021 року відповідач надав позивачу лише інформацію відносно його звернення, що не може вважатися рішенням контролюючого органу, прийнятого за результатом адміністративного оскарження податкових повідомлень-рішень.

Отже, в даних правовідносинах позивач не скористався адміністративним порядком оскарження прийнятих відповідачем податкових повідомлень-рішень №39780-5404-2412 від 31 травня 2018 року, № від 15 липня 2019 року, № від 15 липня 2019 року №43206-5506-2410 від 12 липня 2019 року, №64797-5507-2410 від 30 квітня 2020 року.

Згідно змісту позовної заяви, саме вказані податкові повідомлення-рішення позивач просить суд скасувати.

Таким чином, предметом даного спору є податкові повідомлення-рішення №39780-5404-2412 від 31 травня 2018 року, № від 15 липня 2019 року, № від 15 липня 2019 року, №43206-5506-2410 від 12 липня 2019 року, №64797-5507-2410 від 30 квітня 2020 року, про які позивачу було відомо 04 червня 2018 року, 29 липня 2019 року, 15 червня 2020 року відповідно, тобто задовго до звернення до суду з позовом про їх скасування (01 липня 2021 року).

Зазначене, на думку відповідача, свідчить про пропуск позивачем встановленого статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України шестимісячного строку звернення до суду з позовом щодо оскарження податкових повідомлень-рішень.

Тому, при вирішенні поданого клопотання про залишення позову без розгляду, підлягають оцінці доводи відповідача щодо застосування у спірних відносинах строку звернення до суду, встановленого статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень судом встановлено, що Верховним Судом у справі №160/11673/20 вирішувалось питання щодо єдиного підходу у застосуванні норм матеріального та процесуального права при визначенні строку звернення до адміністративного суду з позовом про оскарження податкових повідомлень-рішень у разі не використання процедури адміністративного оскарження, що фактично і має місце у даній ситуації.

Так, у постанові Верховного Суду від 27 січня 2022 року у справі №160/11673/20 судом касаційної інстанції сформулювало такий правовий висновок: «Процесуальний строк звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення (рішення про застосування штрафних санкцій) у випадку, якщо платником податків не використовувалася процедура досудового вирішення спору (адміністративного оскарження) визначається частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України - становить шість місяців і обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів».

Враховуючи викладене у своїй сукупності, суд погоджується з позицією відповідача про те, що у даній справі позивачем пропущений шестимісячний строк звернення до суду, встановлений частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

В аспекті наведеного варто зазначити і те, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Відповідно до частини третьої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, законодавець допускає ймовірність виявлення судом факту недотримання строку звернення до суду і після відкриття провадження у справі, внаслідок чого позов може бути залишений без розгляду. При цьому наведені законодавчі приписи передбачають право особи подати заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду з наведенням поважних причин такого пропуску.

Крім цього, частиною шостою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно із частиною тринадцятою статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Отже, одним із обов`язків позивача при поданні позовної заяви, яку подано з пропуском строку звернення до адміністративного суду, є надання заяви про поновлення цього строку та доказів поважності причин його пропуску. Наслідком же невиконання такої вимоги, встановленої судом після відкриття провадження у справі, є прийняття судом ухвали про залишення позову без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення останньому ухвали.

Враховуючи, що після відкриття провадження у цій справі та прийняття до розгляду позовної заяви ОСОБА_1 судом встановлено факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду з даним позовом, з метою надання можливості йому подати заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин пропуску, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для залишення позовної заяви без руху.

Тому, клопотання відповідача про залишення позову без розгляду підлягає частковому задоволенню, а позовну заяву необхідно наразі залишити без руху.

Керуючись статтями 122, 123, 171, 248, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

1.Клопотання Головного управління ДПС у Чернівецькій області про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправним рішення та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити частково.

2.Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправним рішення та скасування податкових повідомлень-рішень залишити без руху.

3.Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня отримання цієї ухвали шляхом подання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску.

4.Роз`яснити, що в разі невиконання вимог ухвали і не усунення недоліків у вказаний строк позовна заява буде залишена без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Лелюк