Справа № 480/4901/21
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2022-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2022 р. Справа № 480/4901/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Кононенко З.О.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Макаренко Я.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Тростянецької міської ради на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18.11.2021, головуючий суддя І інстанції: М.М. Шаповал, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 22.11.21 по справі № 480/4901/21

за позовом ОСОБА_1

до Тростянецької міської ради

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Тростянецької міської ради, в якій просила суд:

- визнати дії Тростянецької міської ради Сумської області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 середньомісячної заробітної плати на час працевлаштування відповідно до вимог частини другої статті 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" з часу припинення повноважень голови Печинської сільської ради Тростянецького району Сумської області за період з 18.11.2020 по 18.05.2021 протиправними;

- зобов`язати Тростянецьку міську раду Сумської області нарахувати та виплати ОСОБА_1 середньомісячну заробітну плату, яку вона отримувала на виборній посаді голови Печинської сільської ради Тростянецького району Сумської області на час її працевлаштування з 18.11.2020 по 18.05.2021.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що працювала на посаді голови Печинської сільської ради Тростянецького району Сумської області. До обрання на цю посаду голови Печинської сільської ради Тростянецького району Сумської області працювала на посаді вчителя історії та німецької мови Печинської загальноосвітньої школи І- ІІ ступенів - дошкільного навчального закладу Тростянецької районної ради. Разом з тим, при звільненні з роботи у зв`язку із припиненням повноважень з нею не було проведено розрахунку по виплаті середньої заробітної плати за 6 місяців на підставі ст. 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад".

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 18.11.2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Тростянецької міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задоволено.

Визнано дії Сумської області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 середньомісячної заробітної плати на час працевлаштування відповідно до вимог частини другої статті 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" з часу припинення повноважень голови Печинської сільської ради Тростянецького району Сумської області за період з 18.11.2020 по 18.05.2021 протиправними.

Зобов`язано Тростянецьку міську раду Сумської області нарахувати та виплати ОСОБА_1 середньомісячну заробітну плату, яку вона отримувала на виборній посаді голови Печинської сільської ради Тростянецького району Сумської області на час її працевлаштування з 18.11.2020 по 18.05.2021.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Тростянецької міської ради Сумської області судовий збір у розмірі 1989 гривень.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Ухвалами Другого апеляційного адміністративного суду від 03.02.22 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Тростянецької міської ради на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18.11.2021 по справі № 480/4901/21 за позовом ОСОБА_1 до Тростянецької міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії та призначено у відкритому судовому засіданні на 09:45 год. 10 березня 2022 року.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 введено воєнний стан в Україні.

Розпорядженням Другого апеляційного адміністративного суду №2.2-08/5 від 24.02.2022 року "Щодо здійснення заходів по евакуації та збереження справ" зобов`язано здійснити вивезення всіх судових справ, насамперед у першу чергу тих, що перебувають у провадженні суддів; вміст серверів скопіювати на переносні носії та вивезти їх за першої можливості (в т.ч. сервери з кадровою, бухгалтерською інформацією та інші переносні носії з відповідною інформацією); вивезти особові справи та трудові книжки суддів і працівників апарату суду; вивезти прилади з електронними цифровими підписами суддів і працівників апарату суду, які знаходяться у приміщенні суду. З метою запобігання пошкодженню документи на паперових носіях, що підлягають перевезенню, щільно укладати у картонні коробки, ящики, пакунки чи інші засоби зберігання. Вивезення судових справ, документів, носіїв, приладів (зазначених у пункті першому цього розпорядження) здійснити у бомбосховище чи інше доступне безпечне місце, в якому буде забезпечено їх схоронність. За наявності ризику для життя чи здоров`я працівників суду для здійснення вивезення, - перемістити не вивезені судові справи, документи, носії, прилади (зазначених у пункті першому цього розпорядження) у бомбосховище або інше безпечне місце, де буде забезпечено їх схоронність.

Рішенням зборів суддів Другого апеляційного адміністративного суду "Про особливості роботи Другого апеляційного адміністративного суду в період воєнного стану" №6 від 14.04.2022 зазначено, що у зв`язку з проведенням бойових дій на території Харківської області, робота суду та організація процесу відправлення правосуддя значно ускладнено, оскільки питання безпеки та здоров`я людей є пріоритетним. На підставі викладеного, з урахуванням попереднього онлайн-голосування суддів від 03.03.2022, обмежено доступ до приміщень Другого апеляційного адміністративного суду, без особливого дозволу голови або керівника апарату суду, крім працівників Служби судової охорони. Тимчасово обмежено приймання, реєстрацію вхідної та відправку вихідної кореспонденції судом. Розгляд судових справ та матеріалів, виготовлення повних текстів судових рішень, відправка судових рішень до Єдиного державного реєстру судових рішень, надсилання сторонам у справах процесуальних документів Другим апеляційним адміністративним судом відкладено на інші дати та буде здійснюватися з урахуванням ситуації, що склалась та вирішено, що об`єктивних підстав відсутня можливість зміни умов роботи Другого апеляційного адміністративного суду, а саме: скасування обмеженого доступу до приміщень Другого апеляційного адміністративного суду, без особливого дозволу голови або керівника апарату суду, крім працівників Служби судової охорони; повного відновлення приймання, реєстрації вхідної та відправки вихідної кореспонденції судом; відновлення розгляду судових справ та матеріалів, виготовлення повних текстів судових рішень, відправка судових рішень до Єдиного державного реєстру судових рішень, надсилання сторонам у справах процесуальних документів Другим апеляційним адміністративним судом. Керівнику апарату суду вжити заходів щодо переведення доступних працівників на дистанційну роботу та забезпечення організаційних та технічних умов роботи суду.

Рішенням зборів суддів Другого апеляційного адміністративного суду "Про особливості роботи Другого апеляційного адміністративного суду в період воєнного стану" №7 від 16.05.2022 вирішено розпочати організаційні заходи суду щодо відновлення процесу відправлення правосуддя, який був вимушено тимчасово обмежений, у зв`язку з проведенням бойових дій на території Харківської області, а саме поступове вирішення питань щодо розгляду справ в порядку письмового провадження та процесуальних питань, в яких не вимагається призначення судового засідання, та за наявності можливості інших справ та питань. Визначити умови роботи суддів та працівників апарату суду, виходячи з індивідуальних обставин безпосередньо на робочому місці в приміщенні суду, дистанційно тощо. Працівники апарату суду, що залучаються до роботи, визначаються наказом керівника апарату суду. Доручити керівнику апарату суду з урахуванням значної кількості евакуйованих працівників, вжити організаційних, технічних та інших заходів для забезпечення можливості працівниками суду виконувати визначену роботу, у тому числі забезпечення обробки організаційно-розпорядчих та процесуальних документів, роботи в автоматизованій системі документообігу суду тощо.

Рішенням зборів суддів Другого апеляційного адміністративного суду "Про особливості роботи Другого апеляційного адміністративного суду в період воєнного стану" №10 від 30.06.2022 зазначено, що у зв`язку з проведення бойових дій у Харківському регіоні, постійним оповіщенням сигналу повітряної тривоги про небезпеку авіаційних та артилерійських ударів, перебоями у роботі систем електропостачання та Інтернету, з метою недопущення випадків загрози життю та безпеці відвідувачів і працівників суду, тимчасово обмежено призначення та проведення відкритих судових засідань, в тому числі в режимі відеоконференцзв`язку та вирішено вважати неможливим відновлення проведення відкритих судових засідань, в тому числі в режимі відеоконференцзв`язку зважаючи на ситуацію в Харківському регіоні на теперішній час.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2022 року запропоновано учасникам справи протягом 10 днів з моменту отримання вказаної ухвали висловити свою пропозицію щодо можливості апеляційного розгляду справи №480/4901/21 за позовом ОСОБА_1 до Тростянецької міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії за їх відсутності в порядку письмового провадження.

У відповідь на зазначену ухвалу представниками Тростянецькою міською радою та ОСОБА_1 подано до канцелярії Другого апеляційного адміністративного суду заяви про розгляд справи за апеляційною скаргою Тростянецької міської ради на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18.11.2021 по справі № 480/4901/21 за позовом ОСОБА_1 до Тростянецької міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії в порядку письмового провадження.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Так, відповідач в апеляційній скарзі зазначає,що збереження за колишнім депутатом місцевої ради (сільським головою, секретарем) на період працевлаштування середньої заробітної плати, яку він одержував на виборній посаді, законодавцем безпосередньо пов`язується із неможливістю надання йому роботи (посади), яку він обіймав до свого обрання на виборну посаду і з якої був звільнений із зв`язку із таким обранням.

Отже, колишньому сільському голові гарантується збереження середньої заробітної плати, яку він одержував на виборній посаді, лише за умови неможливості надання йому попередньої роботи і виключно на період його працевлаштування, але не більше шести місяців. При цьому, необхідною умовою реалізації зазначеного права є неможливість працевлаштування на підприємстві, в установі чи організації, де він працював до обрання, або ж рівноцінній роботі (посаді).

Представник відповідача зазначає, що гарантії, передбачені ч. 2 ст. 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" поширюються на колишніх секретарів сільради, які безпосередньо перед обранням на виборну посаду були працевлаштовані на іншій посаді і були звільнені з такого місця роботи згідно з п. 5 ст. 36 КЗпП (перехід на виборну посаду). Трудовий договір має бути припинено саме на підставі, передбаченій п. 5 ст. 36 КЗпП. Запис про звільнення за такою підставою обов`язково має бути у трудовій книжці. Якщо звільнення буде оформлено за іншою підставою (наприклад ст. 38 КЗпП), то особа не може претендувати на гарантії ч. 2 ст. 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад".

Саме ці обставини, визначають право особи повернутися на місце роботи, де та працювала до обрання на зазначену виборну посаду.

В даному випадку, згідно записів трудової книжки, позивачку було звільнено на підставі п. 5 ст. 36 КЗпП України. Необхідною умовою реалізації зазначеного права є неможливість працевлаштування на підприємстві, в установі чи організації, де він працював до обрання, або ж рівноцінній роботі (посаді).

На переконання відповідача, позивач міг звернутись безпосередньо до Полянського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів - заклад дошкільної освіти Тростянецької міської ради (попередня назва - Полянського навчально- виховного комплексу «загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-дошкільний навчальний заклад» Тростянецької районної ради Сумської області), чого ним здійснено не було.

Проте, позивач щодо свого працевлаштування до відповідача та безпосередньо до навчального закладу або до засновника Печинської загальноосвітньої школи, яким є Тростянецька районна рада, протягом 3 місяців не звертався, а одразу звернувся до Відповідача за отриманням середньої заробітної плати. При цьому наявність вакантних посад у закладі не є обов`язковою умовою для працевлаштування позивача, оскільки у разі наявності такого звернення з посади була б звільнена особа, яка її обіймала на дату звернення.

На думку представника відповідача, позивач не має права на отримання середньої заробітної плати на період працевлаштування, оскільки проігнорував можливість на отримання своєї попередньої роботи в Полянському закладі загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів - заклад дошкільної освіти Тростянецької міської ради та не звернувся безпосередньо до засновника юридичної особи, в явкій він працював до обрання на виборну посаду - Тростянецької районної ради.

Позивач скориставшись своїм правом надав до Другого апеляціного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому зазначає, що відповідач не вжив достатніх заходів щодо надання позивачу попередньої роботи (посади), а за її відсутності - іншої рівноцінної роботи (посади) на тому самому або, за її згодою, на іншому підприємстві, в установі, організації.

Позивач вважає, посилання відповідача на те, що позивач могла працевлаштуватись на попереднє місце роботи до Печинської середньосвітньої школи цинічним та неправдивим, так як відповідачу відомо, що вказана школа в наслідок реформи в галузі освіти припинила свою діяльність та не працювала. Наявність в матеріалах справи витягу з реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вказує на те, що відомості до реєстру про припинення реєстрації юридичної особи не внесені. В той же час, директор та інші працівники школи звільнені, сама будівля не використовується як школа.

Крім того, законом № 93-1V не передбачено обов`язку позивача доводити правомірність відмови попереднього роботодавця щодо працевлаштування. Після закінчення повноважень позивача на виборній посаді, відповідач зобов`язаний працевлаштувати її на попередній посаді або ж на іншій рівноцінній роботі (посаді) у тій же установі, або за її бажанням - в іншій. Строки, протягом яких відповідач має виконати зазначений обов`язок запропонувати надати рівноцінну роботу, нормативно не встановлений. До часу працевлаштування такій особі повинна бути збережена середня заробітна плата, але не більше 6 місяців. У разі відмови особи від працевлаштування обов`язок роботодавця зі збереження такого заробітку особи припиняється.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що згідно з копією записів в трудовій книжці, 14.04.2006 позивачка у зв`язку з переходом на виборну посаду голови Печинської сільської ради Тростянецького району Сумської області була звільнена з Печинської загальноосвітньої школи 1-11 ступенів - дошкільного навчального закладу Тростянецької районної ради, де працювала вчителем історії та німецької мови.

14.04.2006 Рішенням першої сесії V скликання Печинської сільської ради від 14.04.2006 обрана головою цієї ради.

11.11.2010 та 05.11.2015 позивачка двічі обиралася головою Печинської сільської ради і працювала на цій посаді на постійній основі безперервно до 18.11.2020.

Рішенням Печинської сільської Ради Тростянецького району Сумської області 21 сесії 5 скликання від 06.05.2009 ОСОБА_1 присвоєно 7 ранг посадової особи місцевого самоврядування.

18.11.2020 ОСОБА_1 звільнена з посади голови Печинської сільської ради у зв`язку з припиненням повноважень на підставі п.п. 4 п. 2 розділу II "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо визначення територій та адміністративних центрів територіальних громад" № 562-ІХ від 16.04.2020, ст. 50 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні". Повноваження голови Печинської сільської ради припинені на підставі рішення Тростянецької міської ради № 4 від 18.11.2021 "Про факт припинення повноважень посадових осіб сільських рад та здійснення остаточного розрахунку".

04.12.2020 позивачка звернулася до Тростянецької міської ради із заявою, зокрема, вирішити питання передбачене ч. 2 ст. 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" (далі - Закон № 93-ІV).

Листом від 24.12.2020 № 1925 Тростянецька міська рада повідомила позивачку про те, що оскільки вона була сільським головою, то її повноваження та гарантії визначаються Законом України "Про місцеве самоврядування в України" № 280/97-ВР від 21.05.1997, а тому вимоги ст. 33 Закону № 93-ІV, щодо збереження середньомісячної заробітної плати на час працевлаштування на неї не поширюються.

Позивачка, вважаючи, що їй протиправно не проведено розрахунок по виплаті середньої заробітної плати за шість місяців на підставі ч. 2 ст. 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад", звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач протиправно відмовив щодо виплати позивачці середньомісячної заробітної плати за період з 18.11.2020 (з дня припинення повноважень голови) у відповідності до вимог ст.33 Закону України "Про статус місцевих рад".

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційних скарг.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, організаційні, матеріальні та соціальні умови реалізації громадянами України права на службу в органах місцевого самоврядування, визначає загальні засади діяльності посадових осіб місцевого самоврядування, їх правовий статус, порядок та правові гарантії перебування на службі в органах місцевого самоврядування регулює Закон України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

З урахуванням Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" на сільських, селищних, міських голів поширюються повноваження та гарантії депутатів рад, передбачені законом про статус депутатів рад, якщо інше не встановлено законом.

Відтак, позивачка, обіймаючи посаду секретаря ради, являвся службовцем органу місцевого самоврядування.

Статтею 3 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП) встановлено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

За правилами ст. 118 Кодексу законів про працю України працівникам, звільненим від роботи внаслідок обрання їх на виборні посади в державних органах, а також у партійних, профспілкових, комсомольських, кооперативних та інших громадських організаціях, надається після закінчення їх повноважень за виборною посадою попередня робота (посада), а при її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою працівника, на іншому підприємстві, в установі, організації.

Частиною 1 статті 33 Закону № 93-IV передбачено, що у разі обрання депутата місцевої ради на виборну посаду у раді, на якій він працює на постійній основі, трудовий договір з ним за попереднім місцем роботи припиняється відповідно до законодавства. Обраний на виборну посаду у відповідній раді, на якій він працює на постійній основі, депутат місцевої ради, який перебуває на службі у військових формуваннях чи правоохоронних органах держави, прикомандировується до місцевої ради із залишенням на цій службі.

З працівником, якого прийнято на роботу (посаду), що її виконував (займав) депутат місцевої ради, укладається строковий трудовий договір; цей договір розривається у разі повернення депутата місцевої ради на роботу, але не пізніш як через три місяці після припинення повноважень депутата місцевої ради.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону № 93-IV депутату місцевої ради, який працював у раді на постійній основі, після закінчення таких повноважень надається попередня робота (посада), а за її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою депутата, на іншому підприємстві, в установі, організації.

У разі неможливості надання відповідної роботи (посади) на період працевлаштування за колишнім депутатом місцевої ради зберігається, але не більше шести місяців, середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді у раді, що виплачується з відповідного місцевого бюджету.

Аналізуючи наведені правові норми, колегія суддів зазначає, що чинним законодавством гарантії трудових прав секретаря ради після закінчення його повноважень прирівняні до таких гарантій депутатів місцевих рад.

Крім того, слід звернути увагу, що за такими особами на час виконання обов`язків на постійній основі зберігається попередня робота (посада), яку він обіймав на час свого обрання на виборну посаду. Із працівником, якого прийнято на роботу (посаду), що її виконував (займав) депутат місцевої ради (сільський голова), укладається строковий трудовий договір; цей договір розривається у разі повернення депутата місцевої ради на роботу, але не пізніш як через три місяці після припинення повноважень депутата місцевої ради.

Отже, збереження за колишнім депутатом місцевої ради (сільським головою, секретарем) на період працевлаштування середньої заробітної плати, яку він одержував на виборній посаді, законодавцем безпосередньо пов`язується із неможливістю надання йому роботи (посади), яку він обіймав до свого обрання на виборну посаду і з якої був звільнений із зв`язку із таким обранням.

Таким чином, колегія суддів вважає, що колишньому сільському голові гарантується збереження середньої заробітної плати, яку він одержував на виборній посаді, лише за умови неможливості надання йому попередньої роботи і виключно на період його працевлаштування, але не більше шести місяців. При цьому, необхідною умовою реалізації зазначеного права є неможливість працевлаштування на підприємстві, в установі чи організації, де він працював до обрання, або ж рівноцінній роботі (посаді).

З матеріалів справи вбачається, що позивач звільнена 14.04.2006 з посади вчителя історії та німецької мови Печинської загальноосвітньої школи 1-11 ступенів - дошкільного навчального закладу Тростянецької районної ради на підставі п. 5 ст. 36 КЗПП України та 14.04.2006 обрана головою Печинської сільської ради Тростянецького району Сумської області, а 18.11.2020 повноваження позивача припинено п.п. 4 п. 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо визнання територій та адміністративних центрів територіальних громад" від 16.04.2020 № 562-ІХ ст. 50 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", про що зазначено в трудовій книжки позивача.

Територіальна громада села Печини Тростянецького району була об`єднана з Тростянецькою міською радою Сумської області і овноваження голови Печинської сільської ради припинені на підставі рішення Тростянецької міської ради № 4 від 18.11.2021 "Про факт припинення повноважень посадових осіб сільських рад та здійснення остаточного розрахунку".

Так, Верховний Суд у своїй постанові від 23.05.2018 у справі № 219/2204/2016-ц зробив висновок, що гарантії, передбачені ч. 2 ст. 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" поширюються на колишніх секретарів сільради, які безпосередньо перед обранням на виборну посаду були працевлаштовані на іншій посаді і були звільнені з такого місця роботи згідно з п. 5 ст. 36 КЗпП (перехід на виборну посаду).

Верховний Суд наголосив, що трудовий договір має бути припинено саме на підставі, передбаченій п. 5 ст. 36 КЗпП. Запис про звільнення за такою підставою обов`язково має бути у трудовій книжці. Якщо звільнення буде оформлено за іншою підставою (наприклад ст. 38 КЗпП), то особа не може претендувати на гарантії ч. 2 ст. 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад".

Саме ці обставини, визначають право особи повернутися на місце роботи, де та працювала до обрання на зазначену виборну посаду.

З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що в даному випадку, згідно записів трудової книжки, позивачку було звільнено на підставі п. 5 ст. 36 КЗпП України.

Колегія суддів звертає увагу, що необхідною умовою реалізації зазначеного права є неможливість працевлаштування на підприємстві, в установі чи організації, де він працював до обрання, або ж рівноцінній роботі (посаді).

Також, матеріалами справи підтверджується, що згідно довідки відділу освіти Тростянецької районної держадміністрації Сумської області від 01.12.2020 № 01-16/927, яку було видано на звернення позивачки, Печинська загальноосвітня школа I- II ступенів призупинила діяльність з 02.09.2013 у зв`язку з відсутністю контингенту учнів, на підставі розпорядження голови Тростянецької районної адміністрації Сумської області від 30.08.2013 № 388-ОД "Про призупинення навчально- виховного процесу у навчальному-виховному комплексі: Печинська загальноосвітня школа 1-11 ступеню" та згідно аналогічного наказу відділу освіти, молоді та спорту Тростянецької райдержадміністрації № 504-ОД від 30.08.2013.

Тобто, позивач позбавлена можливості працевлаштуватися на підприємстві, в установі чи організації, де вона працювала до обрання, або ж рівноцінній роботі (посаді).

Крім того, позивач не має права на пенсійне забезпечення, що також підтверджується довідкою ГУ ПФУ в Сумській області.

Отже, позивачка має право на гарантовану ст. 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" виплату середньої заробітної плати, яку вона одержувала на виборній посаді у раді, на період працевлаштування.

Щодо доводів апеляційної скарги відповідача стосовно того, що ним було вжито всіх заходів щодо працевлаштування позивачки, колегія суддів зазначає, що в даному випадку, доказів того, що позивачку було працевлаштовано на попередній роботі (посаді) матеріали справи не містять, відсутні докази того, що позивачці надана інша рівнозначна робота (посада) на тому самому підприємстві, відсутня згода позивачки на надання іншої роботи (посади) на іншому підприємстві, установі, організації.

Доводи відповідача про те, що позивачка мала право повернутись на своє попереднє місце роботи, звернувшись безпосередньо до Полянського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів - заклад дошкільної освіти Тростянецької міської ради (попередня назва - Полянського навчально-виховного комплексу "загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-дошкільний навчальний заклад" Тростянецької районної ради Сумської області колегія суддів до уваги не бере, оскільки будь-якої визначеної посади позивачці запропоновано не було.

Враховуючи викладене, аналізуючи наведене нормативне резулювання, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач протиправно відмовив щодо виплати позивачці середньомісячної заробітної плати за період з 18.11.2020 (з дня припинення повноважень голови) у відповідності до вимог ст.33 Закону України "Про статус місцевих рад".

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачений наведеними нормативно правовими актами, без дотримання вимог частини другої статті 2 КАС України.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18.11.2021 року по справі № 480/4901/21 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Тростянецької міської ради - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18.11.2021 по справі № 480/4901/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя З.О. Кононенко
Судді О.М. Мінаєва Я.М. Макаренко