Справа № 675/801/22
Суддя: Матущак В.В.
Дата ухвалення: 2022-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 675/801/22
РІШЕННЯ

іменем України

07 вересня 2022 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Матущака В.В. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державна установа "Замкова виправна колонія (№58) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Державної установи "Замкова виправна колонія (№ 58"), в якому просить:

- визнати протиправним дії Державної установи "Замкова виправна колонія (№58)" в особі начальника Довгополого П.В. по винесенню постанови від 21.04.2022 про поміщення засудженого ОСОБА_1 на 12 діб у ДІЗО установи;

- зобов`язати Державну установу "Замкова виправна колонія (№58)" в особі начальника Довгополого П.В. скасувати постанову від 21.04.2022 про поміщення засудженого ОСОБА_1 на 12 діб у ДІЗО установи без виходу на роботу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою начальника ДУ "ЗВК (№58)" позивачу обрано дисциплінарне стягнення у виді 12 діб ДІЗО без виводу на роботу за вчинення - демонстративною жестикуляцію погрожував представнику адміністрації-інспектору. Позивач вважає, що фактичних обставин, які описані в оскаржуваній постанові не було, а тому таке рішення має бути скасоване як незаконне. Просить позов задовольнити повністю.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, у якому він заперечив проти заявлених позовних вимог. Зазначає, що засуджений ОСОБА_1 допустив порушення режиму відбування покарання, а саме під час слідування у їдальню установи, даний засуджений демонстративно жестикулюючи, погрожував представнику адміністрації фізичною розправою. На зроблені зауваження інспектора ВНБ припинити порушення не відреагував, своєю поведінкою негативно впливав на процес виправлення інших засуджених. В ході бесіди виховного характеру свою вину засуджений ОСОБА_1 не визнав, надав письмове пояснення. На заходи виховного впливу та профілактичного характеру не реагує. Враховуючи наведене, дисциплінарне стягнення накладене на засудженого ОСОБА_1 відповідно до вимог чинного законодавства відтак вважає, що позов є безпідставним та необґрунтованим, а тому необхідно відмовити позивачу в задоволенні його вимог у повному обсязі.

Позивач скористався правом на подання відповіді на відзив, в якій позивач просить позов задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою суду від 22.07.2022 відкрите провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без (повідомлення) виклику сторін.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Суд встановив, що ОСОБА_1 відбуває покарання у державній установі "Замкова виправна колонія (№58)".

Позивач ознайомлений з вимогами Кримінально-виконавчого кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України, Кримінального кодексу України та нормативно-правових актів, що регламентують порядок та умови відбування покарань засудженими до позбавлення волі.

Згідно рішення дисциплінарної комісії з розгляду питань щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності засуджених державної установи "Замкова виправна колонія (№58)" засудженого ОСОБА_1 поміщено в ДІЗО строком на 12 діб без виводу на роботу.

Підставою прийняття оскаржуваного рішення стало порушення засудженим ОСОБА_1 режиму відбування покарання, а саме під час слідування у їдальню установи, даний засуджений демонстративно жестикулюючи, погрожував представнику адміністрації фізичною розправою, що підтверджуються рапортами інспекторів відділу нагляду і безпеки.

В ході бесіди виховного характеру свою вину засуджений ОСОБА_1 не визнав, надав письмове пояснення.

Вважаючи, що фактичних обставин, які описані в оскаржуваній постанові не було, а тому таке рішення має бути скасоване як незаконне, позивач звернувся до суду з цим позовом.

ІV. ЗАКОНОДАВСТВО ТА ОЦІНКА СУДУ

Кримінально-виконавче законодавство України регламентує порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань з метою захисту інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими.

Згідно статті 3 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі - КВК України) до засуджених, які відбувають покарання на території України, застосовується кримінально-виконавче законодавство України.

Порядок і умови виконання та відбування покарань визначаються та забезпечуються відповідно до законодавства, яке діє на час виконання та відбування кримінального покарання.

Відповідно до частини 1 статті 9 КВК України, засуджені зобов`язані, зокрема: виконувати встановлені законодавством обов`язки громадян України, неухильно додержуватися правил поведінки, які передбачені для засуджених, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших осіб; виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань, уповноваженого органу з питань пробації; ввічливо ставитися до персоналу, інших осіб, які відвідують установи виконання покарань, а також до інших засуджених; з`являтися за викликом адміністрації органів і установ виконання покарань, уповноваженого органу з питань пробації.

Частиною 2 статті 9 КВК України встановлено, що невиконання засудженими своїх обов`язків і встановлених законодавством вимог адміністрації органів і установ виконання покарань тягне за собою встановлену законом відповідальність.

Режим у виправних і виховних колоніях, відповідно до частини 1 статті 102 КВК України, це встановлений законом та іншими нормативно-правовими актами порядок виконання і відбування покарання, який забезпечує ізоляцію засуджених; постійний нагляд за ними; виконання покладених на них обов`язків; реалізацію їхніх прав і законних інтересів; безпеку засуджених і персоналу; роздільне тримання різних категорій засуджених; різні умови тримання засуджених залежно від виду колонії; зміну умов тримання засуджених.

Відповідно до абзаців 1, 3 частини 3 статті 107 Кримінально-виконавчого Кодексу України засуджені зобов`язані дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колони, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами, виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії.

Вказані обов`язки засуджених також передбачені абзацами 2, 5 пункту 3 розділу 11 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 28.08.2018 №2823/5.

Невиконання засудженими своїх обов`язків і встановлених законодавством вимог адміністрації органів і установ виконання покарань тягне за собою встановлену законом відповідальність (частина 2 статті 9 КВК України).

Пунктом 3 розділу ІІ Правил встановлено, що засуджені зобов`язані:

- виконувати встановлені законодавством обов`язки громадян України, неухильно додержуватися правил поведінки, які передбачені для засуджених, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших осіб;

- дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня установи виконання покарань, правомірні взаємовідносини з іншими засудженими, персоналом установи виконання покарань та іншими особами;

- носити одяг встановленого законодавством зразка та нагрудні знаки, затверджені зразками поіменної картки та нагрудного розпізнавального знака для засуджених (додаток 2).

Відповідно до частини другої розділу ІІІ Правил, засуджені зобов`язані дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня установи виконання покарань, правомірні взаємовідносини з іншими засудженими, персоналом установи виконання покарань та іншими особами.

Суд зазначає, що причиною даного правопорушення є особиста недисциплінованість засудженого ОСОБА_1 , небажання ним виконувати обов`язки, покладені на нього Кримінально-виконавчим законодавством України. Окрім того встановлено, що засуджений ОСОБА_1 порушення встановленого режиму утримання допускав і раніше, що підтверджується довідкою про заохочення та стягнення.

Позивач був повідомлений про місце та час засідання дисциплінарної комісії та засудженому надано можливість звернення за отриманням правової допомоги до суб`єктів надання такої допомоги, зокрема надано бланк звернення до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Хмельницькій області, також надана можливість повідомити своїх близьких та рідних, що підтверджується відповідною розпискою ОСОБА_1 .

Відповідно до частини 1 статті 134 Кримінально-виконавчого Кодексу України при призначенні заходів стягнення враховуються причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, а також пояснення засудженого щодо суті проступку.

Встановлено, що на засіданні дисциплінарної комісії державної установи "Замкова виправна колонія (№58)" (протокол №23 від 21.04.2022), начальник відділення соціально-психологічної служби в присутності засудженого доповів інформацію, в якій зазначив суть дисциплінарного проступку причини, обставини і мотиви вчинення даного порушення, ставлення засудженого ОСОБА_1 до вчиненого проступку, а також зазначив кількість і характер раніше накладених стягнень.

Також, на засіданні дисциплінарної комісії було заслухано пояснення засудженого ОСОБА_1 та заслухано думку всіх присутніх осіб.

За результатом розгляду, дисциплінарна комісія установи прийняла рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності засудженого ОСОБА_1 у вигляді поміщення в ДІЗО на 12 діб - одноголосно, про що прийнята постанова про поміщення засудженого в ДГЗО установи від 21.04.2022.

Відповідно до частини 1 статті 132 Кримінально-виконавчого Кодексу України за невиконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, можуть застосовуватися такі заходи стягнення: - попередження, - догана, - сувора догана, - грошовий штраф до двох мінімальних розмірів заробітної плати, - скасування поліпшених умов тримання, поміщення засуджених чоловіків, які тримаються у виправних колоніях, у дисциплінарний ізолятор з виведенням або без виведення на роботу чи навчання на строк до чотирнадцяти діб, а засуджених жінок - до десяти діб, - поміщення засуджених, які тримаються в приміщеннях камерного типу виправних колоній максимального рівня безпеки у карцер без виведення на роботу на строк до чотирнадцяти діб, - переведення засуджених, які тримаються у виправних колоніях, крім засуджених, які тримаються у виправних колоніях мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання, до приміщення камерного типу (одиночної камери) на строк до трьох місяців.

Враховуючи встановлене, суд дійшов висновку, що накладене стягнення відповідає тяжкості і характеру проступку засудженого, що дисциплінарне стягнення накладене на засудженого ОСОБА_1 відповідно до вимог чинного законодавства.

Твердження позивача на порушення його прав через протиправні дії Державної установи "Замкова виправна колонія (№58)" в особі начальника Довгополого П.В. при винесенні постанови від 21.04.2022 про поміщення засудженого ОСОБА_1 на 12 діб у ДІЗО установи не знайшло свого підтвердження, відтак відсутні підстави для задоволення позову.

Згідно з частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд приходить до висновку, що доказів, які б спростували доводи відповідача, позивач під час розгляду справи не надав, натомість відповідач довів правомірність своїх дій в межах наданих йому повноважень згідно чинного законодавства.

Проаналізувавши приписи законодавства України, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Враховуючи приписи статті 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної установи "Замкова виправна колонія (№ 58)" - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 07 вересня 2022 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1
Відповідач:Державна установа "Замкова виправна колонія (№58) (вул. Гагаріна, буд. 2, м.Ізяслав, Хмельницька область, 30300 , код ЄДРПОУ - 08564771)

Головуючий суддя В.В. Матущак