Справа № 260/1312/21
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2022-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

08 вересня 2022 року

м. Київ

справа №260/1312/21

адміністративне провадження № К/990/17111/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Кашпур О.В.,

суддів - Радишевської О.Р., Уханенка С.А.,

перевірив касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 липня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2021 року у справі №260/1312/21 за позовом ОСОБА_1 до Сьомої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів, Офісу Генерального прокурора, Закарпатської обласної прокуратури про визнання протиправним та скасування рішення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Сьомої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), Офісу Генерального прокурора, Закарпатської обласної прокуратури, в якому просив:

визнати протиправним та скасувати рішення Сьомої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) від 15 січня 2021 року №2 про неуспішне проходження атестації першим заступником керівника Тячівської місцевої прокуратури Закарпатської області;

визнати протиправним та скасувати наказ керівника Закарпатської обласної прокуратури Д.Казак від 12 березня 2021 року №40к про звільнення ОСОБА_1 з посади першого заступника керівника Тячівської місцевої прокуратури Закарпатської області та органів Закарпатської обласної прокуратури;

поновити ОСОБА_1 з 13 березня 2021 року в Тячівській окружній прокуратурі Закарпатської області на посаді, рівнозначній посаді першого заступника керівника Тячівської місцевої прокуратури Закарпатської області, та в органах Закарпатської обласної прокуратури;

стягнути із Закарпатської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 липня 2021 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2021 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Сьомої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) від 15 січня 2021 року №2 про неуспішне проходження атестації першим заступником керівника Тячівської місцевої прокуратури Закарпатської області.

Визнано протиправним та скасовано наказ керівника Закарпатської обласної прокуратури Д. Казак від 12 березня 2021 року №40к про звільнення ОСОБА_1 з посади першого заступника керівника Тячівської місцевої прокуратури Закарпатської області та органів Закарпатської обласної прокуратури.

Поновлено ОСОБА_1 з 13 березня 2021 року в Тячівській місцевій прокуратурі Закарпатської області на посаді першого заступника керівника Тячівської місцевої прокуратури Закарпатської області та органів Закарпатської обласної прокуратури, яку він займав станом на 12 березня 2021 року.

Стягнуто із Закарпатської обласної прокуратури середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, а саме: з 12 березня 2021 року по 06 липня 2021 року, із утриманням із цієї суми обов`язкових платежів (податків та зборів) у розмірі 127 157,80 грн.

Допущено негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 в Закарпатській обласній прокуратурі на посаді першого заступника керівника Тячівської місцевої прокуратури Закарпатської області та органів Закарпатської обласної прокуратури, яку він займав станом на 12 березня 2021 року та в частині стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу - у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 4 127,61 грн.

У задоволенні позову в частині інших позовних вимог відмовлено.

05 липня 2022 року Офіс Генерального прокурора вшосте засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 липня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2021 року. Скаржник просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове судове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Верховного Суду від 26 липня 2022 року касаційну скаргу залишено без руху, визнано неповажними підстави пропуску Офісом Генерального прокурора строку на касаційне оскарження рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 липня 2021 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2021 року у справі №260/1312/21, а скаржнику надано строк для усунення її недоліків. Зокрема, необхідно було надіслати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших поважних підстав пропуску строку на касаційне оскарження та надати належні та допустимі докази, що підтверджують ці обставини.

Вищевказана ухвала отримана скаржником 01 серпня 2022 року.

10 серпня 2022 року від скаржника надійшла заява про поновлення процесуального строку.

Заява обґрунтована тим, що вперше касаційна скарга на вказані рішення судів подана Офісом Генерального прокурора у межах строку передбаченого КАС України для подання касаційної скарги, проте, ухвалами Верховного Суду від 14 грудня 2021 року, 17 січня 2022 року, 15 лютого 2022 року, 19 травня 2022 року та 22 червня 2022 року касаційні скарги поверталися скаржнику через їх невідповідність вимогам статті 330 КАС України та на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.

Скаржник указує, що у зв`язку із збільшенням навантаження на працівників Департаменту представництва інтересів держави в суді, збільшився час підготовки процесуальних документів.

Скаржник також зазначає, що запровадження воєнного стану на певній території також є поважною причиною для поновлення процесуальних строків.

Відповідно до пункту 6 частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Отже, учасники справи, мають право оскаржити судові рішення у встановлений Кодексом строк та у передбаченому процесуальним законом порядку. КАС України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

Установлення процесуальних строків процесуальним законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України процесуальних обов`язків.

Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

Щодо посилань скаржника на потребу значного часу для оформлення касаційної скарги у зв`язку із збільшення навантаження на працівників Департаменту представництва інтересів держави в суді та інших, залучених до справи, структурних підрозділів Офісу Генерального прокурора та, як наслідок, збільшення часу підготовки процесуальних документів, то з цього приводу Верховний Суд зауважує, що внутрішня організація роботи Офісу Генерального прокурора є суб`єктивними чинниками та, за відсутності об`єктивних підстав, що підтверджені належними та допустимими доказами, не є поважною підставою для поновлення пропущеного строку, оскільки тривалість процедури оформлення касаційної скарги безпосередньо залежить від роботи працівників відповідача і не свідчить про наявність непереборних обставин. Окрім того, ці доводи і обставини не підтверджено будь-якими доказами, що свідчить про формальність вказаних скаржником аргументів.

Слід зазначити, що право на касаційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.

Разом з тим, Суд зазначає, що невиконання відповідачем вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та як наслідок, повернення касаційної скарги, не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його касаційного оскарження, а відтак не свідчить про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.

Щодо посилання скаржника на обставину запровадження на території України воєнного стану з 24 лютого 2022 року, колегія суддів зазначає, що питання поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Однак, сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень у всіх абсолютно випадках, тим більш, якщо пропуск цього строку відбувся ще до запровадження воєнного стану.

Посилання на введення воєнного стану, як на поважну причину пропуску строку звернення з касаційною скаргою не приймається Судом, оскільки Офіс Генерального прокурора до введення воєнного стану двічі реалізовув своє право на касаційне оскарження і скарги були повернуті з підстав, передбачених пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.

Ураховуючи зазначене, зважаючи на те, що з моменту прийняття оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції до моменту подання повторної касаційної скарги пройшло більше 8 місяців, доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження є необґрунтованими та не можуть бути визнані Судом поважною причиною пропуску строку, встановленого КАС України.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що наведені скаржником підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними, наявні підстави для відмови у відкритті касаційного провадження.

На підставі викладеного, керуючись статтями 333, 355, 359 КАС України,

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Офісу Генерального прокурора на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 липня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2021 року у справі №260/1312/21 за позовом ОСОБА_1 до Сьомої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів, Офісу Генерального прокурора, Закарпатської обласної прокуратури про визнання протиправним та скасування рішення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала, у спосіб їх надсилання до суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.В. Кашпур

Судді: О.Р. Радишевська

С.А. Уханенко