Справа № 420/2147/22
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2022-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/2147/22

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваля М.П.,

суддів Кравця О.О.,

Зуєвої Л.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційну скаргу Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 червня 2022 року, прийняте у складі суду судді Єфіменка К.С. в місті Одеса, по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, за участю третьої особи Головного управління МВС України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, за участю третьої особи Головного управління МВС України в Одеській області, в якому позивач просила суд:

- визнати протиправною відмову Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради в наданні ОСОБА_1 , яка діє від свого імені та в мені неповнолітнього ОСОБА_2 , статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", викладену в листі від 11.10.2021 №02-T-46964/2-H;

- зобов`язати Департамент праці та соціальної політики Одеської мiської ради надати ОСОБА_1 , яка діє від свого імені та від члена сім`ї iменi неповнолітнього ОСОБА_2 , статус загиблого ветерана війни, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту";

- зобов`язати Департамент праці та соціальної політики Одеської мiської ради видати ОСОБА_1 посвідчення з написом "Посвідчення члена сім`ї загиблого".

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є вдовою загиблого при виконанні обов`язків командира взводу №1 роти №5 полку ПС ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_3 та має право на отримання статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», проте в задоволенні відповідної заяви відповідачем було відмовлено.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06 червня 2022 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправною відмову Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради в наданні ОСОБА_1 , яка діє від свого імені та в мені неповнолітнього ОСОБА_2 , статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", викладену в листі від 11.10.2021 №02-T-46964/2-H. Зобов`язано Департамент праці та соціальної політики Одеської мiської ради надати ОСОБА_1 , яка діє від свого імені та від iменi члена сім`ї неповнолітнього ОСОБА_2 , статус загиблого ветерана війни, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Зобов`язано Департамент праці та соціальної політики Одеської мiської ради видати ОСОБА_1 посвідчення з написом "Посвідчення члена сім`ї загиблого".

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Департамент праці та соціальної політики Одеської мiської ради звернувся до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій вказує, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального права, тому просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що правові підстави для встановлення ОСОБА_1 статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни відсутні, оскільки суб`єктами абзацу 1 пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» є сім`ї осіб, які за життя мали статус учасника бойових дій чи інваліда війни, при цьому суд першої інстанції не врахував, що статус сім`ям осіб, зазначених у цьому абзаці, надається у разі загибелі (смерті) внаслідок виконання завдань по охороні громадського порядку при надзвичайних ситуаціях, які пов`язані з антигромадськими проявами.

Представник третьої особи надав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначено про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, тому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 18.08.2014 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено шлюб, після чого позивачці було присвоєно прізвище « ОСОБА_5 », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії - НОМЕР_1 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проходив службу в органах внутрішніх справ з 12.06.2009 року по 26.06.2015, з 02.03.2015 року - на посаді командира взводу №1 роти №5 полку ПС ОМУ ГУМВС України в Одеській області, мав спеціальне звання - старший лейтенант міліції.

26.06.2015 року з 20:00 до 27.06.2015 08:00 годин у відповідності до розрахунку сил та засобів ПС ОМУ ГУМВС на охорону громадського порядку у прибережній зоні Приморького району м.Одеси заступили 13 працівників роти №5 полку ПС ОМУ ГУМВС, у тому числі командир взводу №1 роти №5 полку ПС ОМУ ГУМВС України в Одеській області старший лейтенант міліції ОСОБА_3 .

Під час проведення інструктажу перед несенням служби, до особового складу роти №5, який заступав на службу, керівництвом полку було доведено порядок несення служби у складі піших патрулів, було визначено маршрути патрулювання і зони відповідальності. За організацію та контроль служби відповідали старший лейтенант міліції ОСОБА_3 позивний «Зеніт - 502» та командир роти №5 полку ПС ОМУ ГУМВС капітан міліції ОСОБА_6 - позивний «Зеніт - 501». При цьому вказані співробітники перебували у форменому одязі, зі спеціальними засобами активної оборони та табельною вогнепальною зброєю.

Після отримання інструктажу особовий склад роти №5, який заступив на службу по охороні громадського порядку, прибув до місця несення служби між пляжами «Дельфін» та «Аркадія» у прибережній зоні Приморського району м.Одеси. При цьому частина вказаних працівників міліції прибула до пляжу «Дельфін», в тому числі старший лейтенант міліції ОСОБА_3 та старший сержант міліції ОСОБА_7 , а інша частина прибула до пляжу «Аркадія».

О 21:00 годині старший лейтенант міліції ОСОБА_3 проконтролював висування піших патрулів «Зеніт - 553» та «Зеніт -555» по маршрутах патрулювання на території пляжу «Дельфін», під час чого виявив, що наряд «Зеніт - 551», який повинен нести"службу на території пляжу «Аркадія» у неповному складі, так як старший сержант міліції ОСОБА_8 прибув одразу до попередньо визначеного місця несення служби. Зважаючи на це, старший лейтенант міліції ОСОБА_3 спільно зі старшим сержантом міліції ОСОБА_7 вирушили по «Трасі здоров`я», від пляжу «Дельфін» у напрямку пляжу «Аркадія» для остаточної розстановки піших патрулів.

О 21.40 годин на «Трасі Здоров`я» в районі пляжу «Санаторія прикордонників», під час патрулювання у зеленій зоні, сержанти міліції ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , старший сержант міліції ОСОБА_11 та молодший сержант міліції ОСОБА_12 по стежці серед кущів та дерев помітили на відстані приблизно 15-20 м., а саме біля входу в катакомби, підозрілого чоловіка з ввімкненим ліхтариком. Коли невідома особа наблизилась до працівників міліції сержант міліції ОСОБА_9 дав йому наказ: - «Стій! Міліція!». Однак невідомий почав тікати в напрямку пляжу «Дельфін». По стежці зеленої зони та одночасно зробив 3 постріли, з вогнепальної зброї, у бік працівників міліції. В подальшому невідома особа тікаючи від працівників міліції вибігла на «Трасу Здоров`я».

В цей час, старший лейтенант міліції ОСОБА_3 та старший сержант міліції ОСОБА_7 , які були неподалік, почувши звуки пострілів, попрямували у бік цих звуків. При цьому, назустріч працівникам міліції, з кущів вийшов переслідуємий чоловік віком приблизно 35-40 років, зросту 170-175 см. крупної статури та намагався ввести в оману працівників міліції. Однак, старший лейтенант міліції ОСОБА_3 не повірив останньому та наказав зупинитись.

Однак, невідомий вимоги працівників міліції не виконав, почав тікати, одночасно з цим зробив три постріли з вогнепальної зброї у бік працівників міліції та влучив у старшого лейтенанта міліції ОСОБА_3 , від чого той упав на землю.

Переслідуючи злочинця, старший сержант міліції ОСОБА_7 та сержант міліції ОСОБА_10 побачили на Трасі здоров`я службовий автомобіль ДПС ВДАІ під керуванням командира взводу №4 роти ДПС ВДАІ з обслуговування м.Одеси УДАІ ГУМВС майора поліції майора міліції ОСОБА_13 , повідомили йому про подію та вказали де знаходяться поранені. В подальшому майор міліції ОСОБА_13 доставив старшого лейтенанта міліції ОСОБА_3 до 411-го Центрального військового шпиталю Південного оперативного командування, де було констатовано його смерть від вогнепального кульового сліпого проникаючого поранення черева з пошкодженням органів магістральних судин, внутрішньочеревної масивної кровотечі, вогнепального поранення м`яких тканин лівого стегна, геморологічного, травматичного шоку 4-го ступеню (ЖЄО Приморського РВ ОМУ ГУМВС №28047)

Зазначені вище обставини встановлені службовим розслідуванням від 28.07.2015 року, проведеним Головним управлінням МВС України в Одеській області за фактом отримання вогнепальних поранень працівниками полку ПС ОМУ ГУМВС України в Одеській області сержантом міліції ОСОБА_9 та старшим лейтенантом міліції ОСОБА_3 .

Згідно з висновком службового розслідування ГУМВС України в Одеські області від 28.07.2015 року та на підставі вимог п.3.11. Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказам МВС України від 27.12.2002 №1346, загибель командира взводу №1 роти №5 полку ПС ОМУ ГУМВС України в Одеській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_3 настала 26.06.2015 від вогнепального кульового сліпого проникаючого поранення черева з пошкодженням органів магістральних судин, внутрішньочеревної масивної кровотечі, вогнепального поранення м`яких тканин лівого стегна, геморологічного, травматичного шоку 4-го ступеню була кваліфікована такою, що настала в період проходження служби в ОВС, при виконанні службових обов`язків, пов`язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку, громадської безпеки, у боротьбі зі злочинністю.

Відповідно до Указу Президента України від 03.08.2016 № 326/2016 про відзначення державними нагородами України старшого лейтенанта міліції ОСОБА_3 (посмертно) нагороджено орденом «За мужність» III ступеня.

22 листопада 2016 року постановою №499 військово-лікарської комісії державної установи «ТМО МВС України по Одеській області» на підставі протоколу засідання ВЛК №499 від 22.11.2016 встановлено, що поранення громадянина ОСОБА_3 , що привело до смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 - підтверджене лікарським свідоцтвом про смерть №2072 від 27.06.2015, свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 28.06.2015, висновком службового розслідування від 28.07.2015, актом про нещасний випадок №1 від 20.07.2015 - так, пов`язане з виконанням службових обов`язків.

Разом з померлим ОСОБА_3 в позивачки є спільна дитина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яку вона виховує самостійно.

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Департаменту соціальної та сімейної політики Одеської обласної державної адміністрації щодо здійснення виплати допомоги до Дня вшануванні пам`яті працівників органів внутрішніх справ, які загинули при виконанні службових обов`язків відповідно до Порядку здійснення щорічних виплат сім`ям працівників органів внутрішніх справ до Дня вшанування пам`яті працівників ОВС, які загинули при виконанні службових обов`язків, затвердженого наказом Департаменту від 29.03.2021 №51.

На вказане звернення Департаментом соціальної та сімейної політики Одеської обласної державної адміністрації була надана відповідь, в якій було зазначено, що питання виплати допомоги згідно з вищезазначеним Порядком буде вирішено після надання посвідчення «Член сім`ї загиблого» у зв`язку з чим запропоновано звернутися до Департаменту праці та соціальної політики за місцем реєстрації для встановлення права на отримання статусу «Члена сім`ї загиблого» та відповідного посвідчення, згідно з абз.2 п.1 ст.10 Закону України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі Закону № 3551-XII).

20.09.2021 року ОСОБА_1 звернулась з заявою до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради щодо встановлення їй та її сину ОСОБА_2 статусу «Член сім`ї загиблого (померлого)» та просила видати відповідне посвідчення, документ який підтверджує відповідний статус. До заяви було додано: копію паспорта громадянина України; копію свідоцтва про смерть; копію свідоцтва про народження; копію витягу з наказу начальника ГУМВС України в Одеській області; копію довідки №9/Т- 2316 від 25.11.2016р.; копію постанови №499 Військово-лікарської комісії; копію висновку службового розслідування від 27.07.2015 р.; копію Акту форми Н-1 від 20.07.2015 р.; копію Акту форми Н-5 від 16.07.2015 р.; копію службової карточки; копію листа Департаменту соціальної та сімейної політики Одеської обласної державної Адміністрації від 13.07.2021 року.

Листом №02-Т-964/2-н від 11.10.2021 Департаментом праці та соціальної політики Одеської міської ради заяву залишено без задоволення, оскільки положення абзацу 2 пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії соціального захисту» зберігають пільги і гарантії сім`ям вказаних осіб, які загинули під час виконання завдань по охороні громадського порядку при надзвичайних ситуаціях, пов`язаних з антигромадськими проявами, а тому правових підстав для встановлення статусу члена сім`ї загиблого (померлого), відсутні.

Позивач вважає відмову Департаменту праці та соціальної політики Одеської Міської ради щодо встановлення їй та її синові ОСОБА_2 статусу «Член сім`ї загиблого (померлого)» протиправною та за захистам своїх прав звернулась до суду.

Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки поранення старшого лейтенанта міліції ОСОБА_3 , що привело до смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 - Підтверджене лікарським свідоцтвом про смерть №2072 вiд 27.06.2015, свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 28.06.2015, висновком службового розслідування від 28.07.2015 р., актом про нещасний випадок №1 вiд 20.07.2015 р. - пов`язане з виконанням службових обов`язків, у ОСОБА_1 є всі законні підстави на встановлення статусу члена сім`ї загиблого ветерана війни у відповідності до Закону № 3551-XII.

Вирішуючи дану справу в апеляційній інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяння формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них є Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 №3551-XII (далі Закон №3551, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 4 Закону №3551 ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.

Статтею 6, 7 Закону №3551 визначено осіб, які належать до учасників бойових дій та належать до осіб з інвалідністю внаслідок війни.

Пунктом 1 частини 1 статті 10 Закону №3551 встановлено, що чинність цього Закону поширюється, зокрема на:

- сім`ї військовослужбовців, партизанів, підпільників, учасників бойових дій на території інших держав, прирівняних до них осіб, зазначених у статтях 6 і 7 цього Закону, які загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), а також внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби чи на території інших держав під час воєнних дій та конфліктів;

- сім`ї військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу, які призивалися на збори військовозобов`язаних Міністерства оборони, органів внутрішніх справ і державної безпеки колишнього Союзу РСР і загинули (померли) під час виконання завдань по охороні громадського порядку при надзвичайних ситуаціях, пов`язаних з антигромадськими проявами;

- сім`ї осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України, поліцейських, які загинули або померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час участі в антитерористичній операції, захищаючи незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України.

Статтею 10 Закону №3551 I також визначено, що до членів сімей загиблих (тих, які пропали безвісти) військовослужбовців, партизанів та iнших осіб, зазначених у цій статті, належать: утриманці загиблого або того, хто пропав безвісти, яким у зв`язку з цим виплачується пенсія; батьки; один з подружжя, який не одружився вдруге, незалежно від того, виплачується йому пенсія чи ні; діти, які не мають (і не мали) своїх сімей; діти, які мають свої сiм`ї, але стали особами з інвалідністю до досягнення повноліття; діти, обоє з батькiв яких загинули або пропали безвісти.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 № 302 затверджено Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни.

Відповідно до пункту 2 Положення № 302 посвідчення є документом, що підтверджує статус ветеранів війни та інших осіб, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", на основі котрого надаються відповідні пільги і компенсації.

Пунктом 4 Положення №302 визначено, що особам, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (стаття 10 зазначеного Закону) видаються посвідчення з написом "Посвідчення члена сім`ї загиблого".

В абзаці 2 пункту 7 Положення №302 вказано, що "Посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни", "Посвідчення учасника війни" і відповідні нагрудні знаки, "Посвідчення члена сім`ї загиблого" видаються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у місті (у разі їх утворення) рад за місцем реєстрації громадянина.

З системного аналізу вимог статей 4, 6, 7 Закону №3551 вбачається, що віднесення особи до учасника бойових дій або особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до статей 6, 7 Закону №3551 безпосередньо пов`язане з визначенням самого поняття «ветеран війни», яке міститься у статті 4 цього Закону, згідно з частиною першою якої ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав.

Зважаючи на викладене, визначальною ознакою категорії осіб, які відносяться до «осіб з інвалідністю внаслідок війни» або «ветеранів війни», є те, що такі особи безпосередньо брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. У цьому контексті положення ст. 6, 7 Закону №3551 необхідно тлумачити таким чином, що підставою для визнання особи такою, що має відповідний статус, є факт участі особи у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав.

Оскільки травма, яку отримав позивач та внаслідок якої встановлено інвалідність, не пов`язана із участю ОСОБА_3 у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав, при цьому у п ОСОБА_3 був відсутній відповідний статус згідно вимог ст. статей 6, 7 Закону №3551, відповідно і відсутні підстави для встановлення членам його сім`ї статусу «Член сім`ї загиблого (померлого)».

При цьому суд апеляційної інстанції враховує висновки, викладені зокрема у постановах Верховного Суду від 02 квітня 2021 року у справі № 0540/9350/18-а, від 18 листопада 2020 року у справі №1140/2362/18 та від 30 вересня 2019 року у справі №824/32/19-а, які відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 КАС України, підлягають врахуванню судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Щодо застосування до спірних правовідносин норм ст. 10 Закону №3551, колегія суддів зазначає, що смерть ОСОБА_3 дійсно відбулась під час виконання завдань по охороні громадського порядку, проте не була пов`язана з надзвичайними ситуаціями, пов`язаними з антигромадськими проявами, якими можуть бути мітинги, заворушення тощо.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 ..

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції та прийняття нової постанови про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 292, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 червня 2022 року задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 червня 2022 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, за участю третьої особи Головного управління МВС України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий суддя: М. П. Коваль

Суддя: О.О. Кравець

Суддя: Л. Є. Зуєва