Справа № 560/20207/21
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2022-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/20207/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Матущак В.В.

Суддя-доповідач - Гонтарук В. М.

07 вересня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Білої Л.М. Матохнюка Д.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 березня 2022 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Хмельницькій області до ОСОБА_1 про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В :

у грудні 2021 року Головне управління ДПС у Хмельницькій області звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу в сумі 20263,63 грн.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 25.03.2022 року позов задоволено, зокрема: стягнуто з ОСОБА_1 податковий борг в сумі 20263 (двадцять тисяч двісті шістдесят три) грн. 63 коп.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню з огляду на те, що податкові повідомлення-рішення не вручені відповідачу належним чином, а сума податкового боргу, визначена у податковій вимозі є неузгодженою. А також вказує, що нерухомість, яка була об`єктом оподаткування, позивачем була відчужена ще у 2007 році.

18.07.2022 податковий орган подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 04 липня 2022 року, з урахуванням ст. 311 КАС України, вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що останні не підлягають задоволенню,

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що за даними Головного управління ДПС у Хмельницькій області за відповідачем рахується податковий борг в розмірі 20263,63 грн., який утворився внаслідок несплати в установлені строки узгоджені суми грошових зобов`язань по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, визначених згідно податкових повідомлень-рішень від 25.02.2019 №0-2222 в сумі 6170,87 грн. від 04.02.2020 №0-222 на суму 6916,75 грн., від 03.02.2021 №0-2222 на суму 7176,01 грн.

Головне управління ДПС у Хмельницькій області виставило відповідачу податкову вимогу форми "Ф" №7693-17 від 28.12.2016, яка була надіслана на адресу відповідача. Податкова вимога відповідачем не оскаржувалась, контролюючим органом не відкликана.

Оскільки податковий борг відповідачем добровільно не сплачений, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно п.п.16.1.3, 16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів, а також передбачено обов`язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно із приписами п.36.1, п.36.2 ст.36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором.

У відповідності до положень п.57.2, п.57.3 ст.57 ПК України у разі коли відповідно до цього Кодексу або інших законів України контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов`язання платника податків з причин, не пов`язаних з порушенням податкового законодавства, та надсилає (вручає) податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум платнику податку, такий платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму податкового зобов`язання у строки, визначені в цьому Кодексі та в статті 297 Митного кодексу України, а якщо такі строки не визначено, - протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення про таке нарахування.

У разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.

В матеріалах справи містяться копії податкових повідомлень-рішень від 25.02.2019 №0-2222 в сумі 6170,87 грн. від 04.02.2020 №0-222 на суму 6916,75 грн., від 03.02.2021 №0-2222 на суму 7176,01 грн., які направлялися відповідачу, що підтверджується відповідними рекомендованими поштовими повідомленнями. Проте ППР повернуті на адресу контролюючого органу з відміткою поштової служби «за закінчення терміну зберігання» (а.с.8-9).

Доказів оскарження вказаних податкових повідомлень-рішень в адміністративному або судовому порядках відповідачем не надано ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції, та в матеріалах справи такі докази відсутні.

Відповідно до п.58.2. ст.58 ПК України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з пунктом 58.3 ст.58 ПК України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Приписами п.42.2 ст.42 ПК України визначено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Як правильно зазначив суд першої інстанції, зважаючи на відсутність доказів оскарження платником вказаних вище податкових повідомлень-рішень, сума заборгованості відповідача за цими податковими повідомленнями-рішеннями є узгодженою і набула статусу податкового боргу платника податків.

Відповідно до п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності) самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до підпункту 266.10.1 пункту 266.10 статті 266 ПК України податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 87.11 статті 87 ПК України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Апеляційний суд погоджується з доводами позивача, що сума податкових зобов`язань відповідачем не була сплачена своєчасно, таких доказів матеріали справи не містять, а тому вона набула статусу податкового боргу.

Доказів оскарження вищезазначених та/або відкликання податкових повідомлень-рішень чи погашення податкового боргу за визначеними грошовими зобов`язаннями у добровільному порядку відповідачем суду апеляційної інстанції не надано, та в матеріалах справи такі докази відсутні.

Доводи апелянта щодо неузгодженості суми грошового зобов`язання та відсутності підстав для надіслання податкової вимоги платнику податків, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки позивачем податкові повідомлення-рішення надіслані відповідачу з урахуванням положень Податкового кодексу України на адресу платника, зазначену в облікових даних позивача.

Відповідно до ст.45 ПК України платник податку - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу. Так само цей обов`язок стосується й інформації щодо зміни місця проживання або адреси реєстрації платника податку.

Відповідачем ані суду першої, ані суду апеляційної інстанції не надано доказів повідомлення податкового органу про скасування реєстрації платника податку, або зміну свого міста проживання, та в матеріалах справи такі докази відсутні.

Оскільки відповідачем сума податкового боргу після виставлення йому податкової вимоги не погашалася повністю або частково, підстав для винесення нової податкової вимоги не виникало, отже процедура стягнення такого боргу позивачем вважається дотриманою.

Доводи апелянта про протиправність дій контролюючого органу при прийнятті податкових повідомлень рішень, на підставі яких виник спірний податковий борг, колегія суддів не бере до уваги та вважає безпідставними, оскільки в межах спірних правовідносин суд не може перевіряти правомірність таких податкових повідомлень рішень, а перевіряє узгодженість податкового боргу та наявність підстав для його стягнення. При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що ОСОБА_1 не був позбавлений права на оскарження податкових повідомлень-рішень, на підставі яких виник спірний податковий борг, до суду. Водночас, доказів оскарження вказаних податкових повідомлень рішень та/або їх скасування, відповідач не надав.

Інші доводи апеляційної скарги позивача не спростовують висновки суду першої інстанції.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 березня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Біла Л.М. Матохнюк Д.Б.