Справа № 308/7029/22
Суддя: Іванов А. П.
Дата ухвалення: 2022-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/7029/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2022 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Іванова А.П.,

при секретарі судових засідань Боті О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Закарпатській області, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу,

встановив:

08.06.2022 представник позивача ОСОБА_1 адвокат Бухтояров Р.О. звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідачів УПП в Закарпатській області та ДПП, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАО №5415326, складену поліцейським УПП в Закарпатській області Семківим І.В.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 25.05.2022 позивач рухався на власному автомобілі Хюндай Акцент н.з. НОМЕР_1 у власних справах, на ділянці дороги М06 806 км його зупинив працівник поліції за начебто перевищення швидкості, після дискусії в правовому полі позивач попросив поліцейського скласти протокол за відповідне порушення, чого зроблено не було, натомість надано постанову без роз`яснення позивачу його прав, суті порушення тощо. Зазначає, що в оскаржуваній постанові вказано про порушення ним швидкісного режиму, натомість його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, яка не передбачає покарання за перевищення швидкості. При цьому стверджує, що надав поліцейському документи на право керування т/з. З огляду на вказане вважає постанову протиправною та незаконною.

У судове засідання позивач та/або його представник не з`явився, будучи повідомленим про час та дату розгляду справи, клопотань про відкладення слухання у справі до суду не надходило.

Відповідач у судове засідання не з`явився. 28.06.2022 остання подала відзив, в якому заперечила щодо доводів позивача, зазначивши серед іншого, що позивача було притягнуто до відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, так як на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП більш легке покарання за ч. 1 ст. 122 було поглинуте тяжчим за ч. 4 ст. 126 КУпАП. При цьому у підтвердження порушення позивачем швидкісного режиму додає фото здійснене за допомогою лазерного вимірювача швидкості ТруКам, яким зафіксовано перевищення швидкості водієм автомобіля Хюндай Акцент д.н.з. НОМЕР_1 на 32 км, а на підтвердження керування позивачем без відповідного права рішення Радивилівського районного суду від 16.11.2021 (справа №568/1261/21), яке за даними ЄДРСР набуло законної сили 26.11.2021.

Суд, ознайомившись з позовною заявою, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, врахувавши позицію сторін, приходить до наступного висновку.

З постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАО №5415326 від 25.05.2022 з`ясовано, що 25.05.2022 о 10 год. 57 хв. на дорозі М06 806 км водій автомобіля Хюндай Акцент д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рухався зі швидкістю 82 км/год в населеному пункті, перевищивши обмеження руху на 32 км Швидкість вимірювалася ТруКам 20/20 ТС000624, при цьому був позбавлений права керування т/з, чим порушив вимоги п. 2.1.а ПДР України.

За вчинення означеного ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП й застосовано до нього стягнення у виді штрафу в сумі 20400 грн.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Як визначено ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляд справ про правопорушення, передбачені, зокрема ч. 5 ст. 121 та ч. 1 ст. 126 цього кодексу, покладено на органи внутрішніх справ (Національну поліцію).

Від імені органів внутрішніх справ (Національної поліції) розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені працівники підрозділів патрульної служби Національної поліції, які мають спеціальні звання.

Відповідно до ст. 283 КпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Таким чином, з урахуванням вище приведених норм права вбачається, що відповідач як працівник підрозділу Національної поліції, що забезпечує безпеку дорожнього руху, уповноважений зупиняти транспортний засіб, складати протокол та виносити постанову про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до положень КУпАП вищевказані обставини встановлюються на підставі доказів.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення).

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З фото, доданого представником відповідача до відзиву, видно, що лазерним вимірювачем ТруКам 20/20 ТС000624 зафіксовано перевищення швидкості ОСОБА_1 під час керування автомобілем Хюндай Акцент д.н.з. НОМЕР_1 25.05.2022 о 10 год. 57 хв. більше ніж дозволено в населеному пункті на 32 км.

Пунктом 12.4 ПДР України регламентовано, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Вказане свідчить про порушення позивачем п. 12.4 ПДР України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Постановою Радивилівського районного суду Рівненької області від 16.11.2021 у справі №568/1261/21 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17000 грн. та позбавлення права керування т/з строком на один рік.

За даними ЄДРСР постанова набрала законної сили 26.11.2021.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про національну поліцію» регламентовано, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Пунктом 2.1 ПДР України регламентовано, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі серед іншого посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії (пункт а).

Відтак 25.05.2022 о 10 год. 57 хв. на дорозі М06 806 км позивач керував автомобілем Хюндай Акцент д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 , будучи позбавленим права керування т/з, що свідчить про порушення вимог п. 2.1.а ПДР України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Тож суд вважає вірним накладення на позивача адміністративного стягнення, з урахуванням положень ст. 36 КУпАП, в межах санкції чза більш тяжке адміністративне правопорушення ч. 4 ст. 126 КУпАП.

При цьому суд вважає неспроможним твердження представника позивача, висловлене в клопотанні від 04.07.2022, про те, що посвідчення водія у позивача було вилучено під час складання протоколу ДПР18 №518512, перш за все, оскільки надана копія постанови Ужгородського міськрайонного суду від 19.05.2022 у справі №308/822/22 цього не підтверджує, а також у зв`язку з тим, що законодавець не пов`язує позбавлення права керування т/з з фізичним «вилученням» посвідчення водія.

Так, Порядком тимчасового вилучення посвідчення водія на т/з та його повернення (затверджено постановою КМУ від 17.12.2008 №1086) особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили.

З огляду на вказане, інкриміновані позивачу діяння перевищення швидкості руху в населеному пункті, а також керування т/з, будучи позбавленим права керування т/з, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи. Більш того суд вважає вірним притягнення позивача до адміністративної відповідальності за більш тяжке адміністративне правопорушення з числа вчинених ч. 4 ст. 126 КУпАП на підставі ст. 36 КУпАП.

При розгляді адміністративної справи та винесенні оскаржуваної постанови процедура притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинені адміністративні правопорушення дотримана.

Згідно із приписами ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно з ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає серед іншого рішення про скасування постанови і закриття справи.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог, а тому вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог, залишивши оскаржувану постанову без змін.

Відповідно до 5 ст. 139 КАС України у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України

Керуючись ст. ст. 77, 90, 162, 268-272, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд

постановив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАО №5415326, складену поліцейським УПП в Закарпатській області Семківим І.В., залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов