Справа № 640/27627/21
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2022-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

03 серпня 2022 року м. Київ № 640/27627/21

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Огурцов О.П., ознайомившись із позовною заявою та доданими до неї матеріалами

Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІДЕР ТВ"
доГоловного управління ДПС у м. Києві
про визнання протиправною та скасування вимоги,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛІДЕР ТВ" (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 21-Г, ) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ), в якому просить визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 08.09.2021 № Ю-39576-13.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.12.2021 позовну заяву повернуто у зв`язку з тим, що позивачем не було усунуто недоліки позовної заяви, а саме не було сплачено судовий збір. При цьому, позивачу було відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

У подальшому, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.05.2022 зазначену вище ухвалу скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Згідно висновків суду апеляційної інстанції "юридична особа не позбавлена права звернутися із клопотанням про розстрочення сплати судового збору, і суд за результатами розгляду цього клопотання не обмежений у праві на власний розсуд відстрочити або розстрочити таку сплату.

Крім того, прийняти рішення про відстрочення або розстрочення сплати судового збору суд може і з власної ініціативи у тому разі, коли юридична особа звертається із клопотанням про звільнення від сплати судового збору".

Тобто, скасовуючи ухвалу про повернення позовної заяви, суд апеляційної інстанції зауважив, що судом першої інстанції помилково не було надано оцінку можливості відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, оскільки суд може прийняти рішення про відстрочення або розстрочення судового збору на власний розсуд навіть за умови подання позивачем клопотання виключно про звільнення від сплати судового збору.

Враховуючи викладене, переглядаючи клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору, суд зазначає, що до позовної заяви не додано документ про сплату судового збору. У свою чергу, позивачем заявлено клопотання про звільнення від сплати такого у зв`язку із застосуванням до нього персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), зокрема блокування активів - тимчасове обмеження права особи користуватися та розпоряджатися належним їй майном, зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань.

Відповідно до статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, ураховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Також, питання відстрочення та розстрочення сплати судового збора, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване статтею 8 Закону України "Про судовий збір", норма якої є спеціальною.

Як вбачається зі змісту цієї норми, існує три умови, за яких суд, враховуючи майновий стан сторони та за її клопотанням, може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення (частина 1 статті 8 Закону), зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати (частина 2 цієї ж статті):

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Правовий висновок щодо практичного застосування статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України у сукупності з нормами Закону України "Про судовий збір" викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 (справа № 0940/2276/18).

Велика Палата Верховного Суду наголосила, що частина перша статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України визначає право суду на звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору виходячи із майнового стану сторони, водночас стаття 8 Закону конкретизує порядок, умови такого звільнення та коло осіб, які можуть бути звільнені від сплати судового збору.

При цьому, із системного аналізу змісту норм зазначеної статті убачається, що положення пунктів 1 та 2 частини 1 статті 8 Закону не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини 1 статті 8 Закону можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Предметом справи, що розглядається, не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, а тому підстави для звільнення позивача як юридичної особи від сплати судового збору відсутні.

Водночас у нормах частини другої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України відсилання до норм Закону, зокрема до підстав для звільнення від сплати судового збору, визначених статтею 8, передбачене лише щодо питання звільнення від сплати судового збору.

Наведене означає, що юридична особа не позбавлена права звернутися із клопотанням про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, і суд за результатами розгляду цього клопотання не обмежений у праві на власний розсуд відстрочити або розстрочити таку сплату. Крім того, із наведеного убачається, що прийняти рішення про відстрочення або розстрочення сплати судового збору суд може і з власної ініціативи у тому разі, коли юридична особа звертається із клопотанням про звільнення від сплати судового збору.

Проте будь-яких доказів, що підтверджують вчинення позивачем активних дій, спрямованих на сплату судового збору, та неможливість сплати такого (як от копій звернення до фінансової установи та відмови останньої здійснити відповідне перерахування), матеріали справи не містять.

Отже, суд приходить до висновку, що підстав для прийняття рішення про відстрочення або розстрочення сплати судового збору за ініціативою суду, не вбачається.

Відповідно до частини першої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Вказані недоліки позивач може усунути шляхом подання до суду документу про сплату судового збору у розмірі 2270,00 грн.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "ЛІДЕР ТВ" у звільненні від сплати судового збору.

2. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІДЕР ТВ" залишити без руху.

3. Встановити позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви 10 днів з дня отримання копії даної ухвали.

4. Попередити позивача про те, що у разі, якщо недоліки не буде усунуто у встановлений судом строк, позовну заяву буде повернуто відповідно до пункту першого частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною другою статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Відповідно до статті 294, частин другої та третьої статті 293 Кодексу адміністративного судочинства України оскарження даної ухвали окремо від рішення суду не допускається. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя О.П. Огурцов