Справа № 640/16935/20
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2022-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2022 року м. Київ № 640/16935/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Добрянської Я.І., розглянувши у спрощеному (письмовому) провадженні без проведення судового засідання та виклику учасників справи адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Державної податкової служби у Київській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, податкової вимоги та рішення про опис майна в податкову заставу

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Київській області (далі - відповідач), у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Головного управління Державної податкової служби у Київській області з земельного податку з фізичних осіб на імя ОСОБА_1 , а саме

- № -1004 від 27.02.2020 на загальну суму податкового зобов`язання 9226,05 грн.

- № -1004 від 27.02.2020 на загальну суму податкового зобов`язання 486,43 грн.

- № -1004 від 27.02.2020 на загальну суму податкового зобов`язання 607,05 грн.

- № -1004 від 27.02.2020 на загальну суму податкового зобов`язання 61677,90 грн.

- № -1004 від 27.02.2020 на загальну суму податкового зобов`язання 863,49 грн.

- № -1004 від 27.02.2020 на загальну суму податкового зобов`язання 50739,53 грн.;

-- визнати протиправним та скасувати податкову вимогу Головного управління Державної податкової служби у Київській області від 27.05.2020 № 127890-51;

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби у Київській області про опис майна у податкову заставу № 18155/ФОП/10-36-51-07-20 від 04.06.2020.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що ним 15.06.2020 року було отримано податкові повідомлення-рішення від 27.02.2020 - № -1004; № -1004 ; № -1004 ; № -1004 ; № -1004 ; № -1004 про сплату земельного податку з фізичних осіб за податковий період - 2020 року на суму 123 553,42 грн. Позивач вважає податкові повідомлення-рішення необґрунтованими, незаконними, недостовірним та таким, що грубо порушує його права, оскільки розрахунок суми податкового зобов`язання здійснені не у межах та не на підставі чинного законодавства. У зв`язку з тим, що податкові повідомлення рішення від 27.02.2020 року є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, сума грошового зобов`язання не є узгодженою, тому податкова вимога Головного управління Державної податкової служби у Київській області від 27.05.2020 № 127890-51 та рішення про опис майна у податкову заставу № 18155/ФОП/10-36-51-07-20 від 04.06.2020 є також протиправними та підлягають скасуванню.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.07.2020 року було відкрито провадження у даній адміністративній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач подав до канцелярії суду відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні адміністративного позову. Так, відповідач зазначив, що позивач володіє з 09.10.2013 року земельними ділянками на території Гнідинської сільської ради площею 37,0194 га, площею 0,63 га, площею 0,4429 га, площею 0,3549 га, площею 6,7313, а з 14.02.2017 року земельною ділянкою площею 45,0 га з цільовими призначенням (01.03) «для ведення особистого селянського господарства», на які нараховано земельний податок за 2020 рік з фізичних осіб та сформовано податкові повідомлення-рішення від 27.02.2020 - № -1004; № -1004 ; № -1004 ; № -1004 ; № -1004 ; № -1004, які були направлені за місцем реєстрації платника податку. Вважають, що контролюючим органом на момент винесення податкових повідомлень-рішень земельний податок було розраховано з дотриманням вимог законодавства, відповідно до даних Державного земельного кадастру.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що згідно листа Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 30.06.2020 № 29-10-0.331-8746/2-20 за позивачем обліковуються земельні ділянки, які знаходяться на території Гнідинської сільської ради, Бориспільського району, Київської області, з такими кадастровими номерами :04:003:0108, :04:003:0106, :04:003:0107, :04:003:0117, :04:003:0109, :04:003:0118, :04:003:0111, :04:003:0110, :04:003:1067, :04:003:1068, :04:003:0089. Всього одинадцять земельних ділянок.

Згідно матеріалів справи нормативно-грошова оцінка земельних ділянок щодо яких постановлено оскаржувані рішення підтверджується витягами із технічної документації про нормативно-грошову оцінку щодо таких земельних ділянок:

кадастровий № :04:003:0089, площа 37,0194, нормативно грошова оцінка 109981,92 грн.

-кадастровий номер :04:003:1068, площа 0,3549 га, нормативно грошова оцінка 1371,72 грн.;

кадастровий номер :04:003:1067, площа 0,4429 га, нормативно грошова оцінка 1466,35 грн.

Головним управління ДПС у Київській області сформовано податкове повідомлення-рішення від 27.02.2020 № -1004 на загальну суму податкового зобов`язання 9226,05 грн.; № -1004 на загальну суму 486,43 грн.; № -1004 на загальну суму 607,05 грн.; № -1004 на загальну суму 61677,90 грн.; № -1004 на загальну суму 863,49 грн.; № -1004 від 27.02.2020 на загальну суму 50739,53 грн на ім`я платника податків ОСОБА_1 по сплаті земельного податку з фізичних осіб лише щодо шести земельних ділянок, податковий період - 2020 рік, сума податкового зобов`язання 123553,42 грн.

Позивач, вважаючи такі дії відповідача протиправними та такими, що порушують його законні права та інтереси, звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Земельні відносини в Україні регулюються Земельним кодексом України (далі - ЗК України), а справляння плати за землю розділом XII «Податок на майно» Податкового кодексу України (далі - ПК України).

Статтею 206 Земельного кодексу України визначено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Відповідно до підпункту 14.1.72 пункту 14.1 статті 14 ПК України земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів.

Згідно з підпунктом 14.1.147 ПК України плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Справляння плати за землю здійснюється відповідно до положень розділу ХIII ПК України.

Відповідно до п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно до підпунктів 269.1.1 та 269.1.2 пункту 269.1 статті 269 ПК України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Пунктом 270.1 статті 270 Податкового кодексу України визначено, що об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні, та земельні частки (паї), які перебувають у власності .

Згідно з пунктом 286.5 статті 286 Податкового кодексу України нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 ПК України.

Відповідно до п. 286.1 статті 286 ПК України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру. Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 54.5 статті 54 ПК України якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно із статтями 55-56 ПК України податкове повідомлення-рішення може бути скасовано контролюючим органом вищого рівня (під час проведення процедури його адміністративного оскарження та в інших випадках у разі встановлення невідповідності таких рішень актам законодавства), а також за наслідками оскарження у судовому порядку.

Також пунктом 286.5 статті 286 ПК України передбачено, що платники податку мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за місцем знаходження земельної ділянки для проведення звірки даних щодо: розміру площі земельної ділянки, що перебуває у власності та/або користуванні платника податку; права на користування пільгою із сплати податку; розміру ставки податку; нарахованої суми податку.

У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів, зокрема документів на право власності, користування пільгою, контролюючий орган за місцем знаходження земельної ділянки проводить протягом десяти робочих днів перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

У даній справі між позивачем та відповідачем не проводилась така звірка.

Відповідно до пп.60.1.2 п.60.1 статті 60 ПК України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов`язання або податкову вимогу.

У випадках, визначених підпунктом 60.1.2 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня прийняття контролюючим органом рішення про скасування такого податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги.

Як вбачається з матеріалів справи, за позивачем обліковуються 11 (одинадцять) (земельних) ділянок з кадастровими номерами :04:003:0108, :04:003:0106, :04:003:0107, :04:003:0117, :04:003:0109, :04:003:0118, :04:003:0111, :04:003:0110, :04:003:1067, :04:003:1068, :04:003:0089, які розташовані на території Гнидівської сільської ради Бориспільського району Київської області.

Правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності на вищевказані земельні ділянки позивачем до матеріалів справи не надано.

Нормативно-грошова оцінка земельних ділянок щодо яких постановлено оскаржувані рішення підтверджується витягами із технічної документації про нормативно-грошову оцінку лише стосовно зазначених нижче земельних ділянок:

кадастровий № :04:003:0089, площа 37,0194, нормативно грошова оцінка 109981,92 грн.

-кадастровий номер :04:003:1068, площа 0,3549 га, нормативно грошова оцінка 1371,72 грн.;

кадастровий номер :04:003:1067, площа 0,4429 га, нормативно грошова оцінка 1466,35 грн.

При цьому, відповідно до Додатку №1 до Рішення Гнидівської сільської ради Бориспільського району Київської області від 06.06.2019 №561-39-VII cтавку земельного податку на 2020 рік (період, за який контролюючим органом нараховано земельний податок) на землі для ведення особистого селянського господарства встановлено у розмірі 0,3% від нормативно-грошової оцінки ділянки, грошову оцінку яких проведено.

За посиланням відповідача, останнім було нараховано земельний податок позивачу відповідно до рішення Гнидівської сільської ради Бориспільського району Київської області від 06.06.2019 №561-39-VII за встановленою cтавкою земельного податку на 2020 рік.

Разом з тим, такі доводи відповідача є необгрунтованими , оскільки згідно з витягом із технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим № :04:003:0089, нормативно грошова оцінка складає 109981,92 грн. При розрахунку ставки податку в розмірі 3% розмір земельного податку повинен становити 3299,46 грн= (109981,92*0,03). Однак, у податковому повідомленні рішенні № -1004 від 27.02.2002 року земельний податок на земельну ділянку за кадастровим № :04:003:0089, площа 37,0194 га визначено в розмірі 50739,53грн.

Крім цього, згідно з витягом із технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим № :04:003:1068, нормативно грошова оцінка складає 1371,72 грн. При розрахунку ставки податку в розмірі 3% розмір земельного податку повинен становити 41,15 грн= (1371,72*0,03). Однак, у податковому повідомленні рішенні № -1004 від 27.02.2002 року земельний податок на земельну ділянку за кадастровим № :04:003:1068, площа 0,3549 га визначено суму податку в розмірі 486,43 грн.

Крім цього, згідно з витягом із технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки з кадастровий № :04:003:1067, нормативно грошова оцінка складає 1466,35 грн. При розрахунку ставки податку в розмірі 3% розмір земельного податку повинен становити 43,99 грн= (1466,35*0,03). Однак, у податковому повідомленні рішенні № -1004 від 27.02.2002 року земельний податок на земельну ділянку за кадастровим № :04:003:1067, площа 0,4429 га визначено суму податку в розмірі 607,05 грн.

З урахування наведеного вище, суд приходить до висновку, що в цій частині податкові повідомлення рішення від 27.02.2020 року №№№ -1004, № -1004 та № -1004 прийняті відповідачем в порушення вимог чинного законодавства є протиправними та підлягають в цій частині до скасування.

Стосовно решти оскаржуваних податкових повідомлень рішення в цій частині вимоги не підлягають до задоволення, оскільки позивачем не підтверджено права власності земельних ділянок, їх нормативно грошову оцінку, що позбавляє суд можливості перевірити правильність прийнятого відповідачем оспорюваного рішення.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (ПК України) у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до підпункту 89.1.1 пункту 89.1 статті 89 ПК України право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку.

Згідно пункту 89.3 статті 89 ПК України опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг.

Отже, підставою для надсилання платнику податків податкової вимоги та прийняття рішення про опис майна у податкову заставу є наявність у платника податків податкового боргу.

Податковий борг в розумінні підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України - це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеної цим Кодексом.

З огляду на те, що суд прийшов до висновку , що податкові повідомлення рішення від 27.02.2020 року № -1004, № -1004 та № -1004 є протиправними та такими , що підлягають скасуванню, сума грошового зобовязання за цими податковими повідомленнями рішеннями в розмірі 51833,01 грн є не узгодженою, а тому податкова вимога Головного управління ДПС у Київській області від 27.05.2020 року №127890-51 та рішення про опис майна у податкову заставу №18155/ФОП/10-36-51-07-20 від 04.06.2020 в цій частині є протиправною та підлягає скасуванню.

Суд акцентує увагу на тому, що відповідно до положень Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Суд визначив, що «адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління»./

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області від 27.02.2020 року № -1004, № -1004 та № -1004 на суму не узгодженого грошового зобов`язання в розмірі 51833,01 грн та прийняті на їх підставі податкова вимога Головного управління ДПС у Київській області від 27.05.2020 року №127890-51 та рішення про опис майна у податкову заставу №18155/ФОП/10-36-51-07-20 від 04.06.2020, оскільки відповідач не довів правомірність оскаржуваних рішень з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено 2076,33 грн. судового збору за квитанцією, яка знаходиться в матеріалах справи.

Беручи до уваги , що позовні вимоги задоволено частково, на користь позивача належить стягнути частково понесені ним судові витрати у сумі 1038,17 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262, 291 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Головного управління Державної податкової служби у Київській області з земельного податку з фізичних осіб на імя ОСОБА_1 , а саме

- № -1004 від 27.02.2020 на загальну суму податкового зобов`язання 486,43 грн.

- № -1004 від 27.02.2020 на загальну суму податкового зобов`язання 607,05 грн..

- № -1004 від 27.02.2020 на загальну суму податкового зобов`язання 50739,53 грн.

3. Визнати протиправним та скасувати податкову вимогу Головного управління Державної податкової служби у Київській області від 27.05.2020 № 127890-51 на суму не узгодженого грошового зобов`язання в розмірі 51833,01 грн.

4. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби у Київській області про опис майна у податкову заставу № 18155/ФОП/10-36-51-07-20 від 04.06.2020 на суму не узгодженого грошового зобов`язання в розмірі 51833,01 грн.

5.В іншій частині позову відмовити.

6. Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) документально підтверджені судові витрати у розмірі 1038 (одну тисячу тридцять вісім гривень)17 копійок за сплату судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області (, адреса: 03051, м. Київ, вул. Народного Ополчення,5а).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295, 296 КАС України.

Суддя Я.І. Добрянська