Справа № 620/4321/22
Суддя: Заяць О.В.
Дата ухвалення: 2022-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2022 року Чернігів Справа № 620/4321/22

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заяць О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради, у якому просить:

1. визнати неправомірними дії Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради 14000 м. Чернігів вул. Коцюбинського, 82, стосовно ненадання відповіді (надання формальної відповіді/відписки), оформленої листом від 02.02.2022 №3/ПІ/2022 на запит на інформацію позивача РНОКПП НОМЕР_1 від 26.01.2022;

2. зобов`язати Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради, 14000 м. Чернігів вул. Коцюбинського, 82, надати позивачу РНОКПП НОМЕР_1 повну, достовірну інформацію про всі земельні ділянки у місті Чернігів (з зазначенням відповідних кадастрових номерів, типу власності, цільового призначення, площі земельної ділянки), що можуть бути використані під забудову та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки); орієнтовною площею 0,1 гектара.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що звернувся до відповідача із запитом на інформацію відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації», за результатами розгляду якого було отримано відповідь за вихідним № 3/ПІ/2022 від 02.02.2022. Вказує, що надана відповідачем відповідь є формальною, такою, що порушує вимоги Закону України «Про інформацію», приписи статті 1, 3, 4, 5, 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» та частину 5 статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», та як наслідок порушено права позивача.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду від 05.07.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Також, встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для надання відзиву на позов.

Відповідач подав до суду відзив на позов, в якому заперечував щодо позовних вимог та просив відмовити у їх задоволенні в повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень вказав, що заявнику надано вичерпну інформацію щодо кількісного обліку земель запасу та земель ненаданих у власність чи користування з території міста Чернігова - площею 3014,1219 га (в т. ч. землі загального користування). Також заявнику у відповіді на запит вказано, що станом на день надання інформації, вільні сформовані земельні ділянки, площею у відповідності до норм безоплатної передачі їх у власність громадянам, згідно вимог ст.121 Земельного кодексу України, за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та для будівництва індивідуальних гаражів, передбачені для передачі, відсутні. Також додатково проінформовано ОСОБА_1 щодо відсутніх сформованих та виділених під забудову земельних ділянок, що на думку відповідача, підтверджує повне виконання публічного запиту ОСОБА_1 . Відповідач у відзиві на позов також вказав, що позивачу роз`яснено вимоги ч. 6 статті 118 Земельного кодексу України - порядок звернення зацікавленої особи в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності. У відповідності до статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» Чернігівська міська рада вирішує питання щодо надання земельних ділянок лише із земель комунальної власності. Відповідач вказує, що у відповіді від 02.02.2022 № 3/ПІ/2022 позивача проінформовано про розміщення проектів рішень ради на офіційному веб-порталі Чернігівської міської ради за електронною адресою https://www.chernigiv-rada.gov.ua/ та в подальшому про можливість при вивільненні земельних ділянок, які перебували у власності (користуванні) громадян чи юридичних осіб за бажаним цільовим призначенням, самостійно ознайомитися з відображеною інформацією на офіційному веб-порталі Чернігівської міської ради. Вказав, що перебування земель міста у запасі не означає можливості оформлення такої земельної ділянки у приватну власність. Відповідач зазначив, що Управлінням земельних ресурсів Чернігівської міської ради у повному обсязі надано змістовну та обґрунтовану інформацію на публічний запит ОСОБА_1 .

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Позивач 26.01.2022 звернувся до Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради із запитом на інформацію, в якому просив надати достовірну та повну інформацію на запит про наявність всіх вільних земельних ділянок державної та комунальної форми власності, а також земель запасу (з зазначенням відповідних кадастрових номерів, типу власності, цільового призначення, площі земельної ділянки (місця розташування)) у місті Чернігові, що можуть бути використані за цільовим призначенням: для будівництва індивідуальних гаражів не більше 0,01 гектара у відповідності до норм безоплатної передачі земельних ділянок громадянам згідно вимог статті 121 Земельного кодексу України, які можуть бути приватизовані; для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) не більше 0,1 гектара в м. Чернігові у відповідності до норм безоплатної передачі земельних ділянок громадянам згідно вимог статті 121 Земельного кодексу України, які можуть бути приватизовані (а. с. 18-21).

Листом від 02.02.2022 №3/ПІ/2022 заявнику було повідомлено, що Чернігівська міська рада вирішує питання щодо надання земельних ділянок лише із земель комунальної власності. Також було зазначено, що станом на день надання інформації, вільні сформовані земельні ділянки, площею у відповідності до норм безоплатної передачі їх у власність громадянам, згідно вимог ст. 121 ЗКУ, за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та для будівництва індивідуальних гаражів, передбачені для передачі, відсутні. У разі вивільнення земельних ділянок, які перебували у власності (користуванні) громадян чи юридичних осіб за вищевказаним цільовим призначенням, інформація буде відображена на GIS карті Чернігова, з якою можна самостійно ознайомитись на офіційному веб-порталі Чернігівської міської ради (посилання: http://www.chemigiv-rada.gov.ua). Згідно даних з кількісного обліку земель території м. Чернігова, площа земель запасу міста та земель не наданих у власність чи користування становить 3014,1219 га (в т. ч. землі загального користування). Сформовані та виділені під забудову земельні ділянки відсутні. Також у даній відповіді заявнику роз`яснено ч. 6 статті 118 Земельного кодексу України (а. с. 22-23).

Позивач, не погодившись з наданою відповідачем відповіддю на запит, вважаючи, що його права на отримання повної та достовірної інформації порушені, звернувся з позовом до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначає Закон України «Про доступ до публічної інформації» (далі - Закон № 2939-VI).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 13 Закону № 2939-VI розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Частиною першою статті 14 Закону № 2939-VI передбачено, що розпорядники інформації зобов`язані: 1) оприлюднювати інформацію, передбачену цим та іншими законами; 2) систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні; 3) вести облік запитів на інформацію; 4) визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо; 5) мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації та оприлюднення інформації; 6) надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Згідно частини першої та другої статті 19 Закону № 2939-VI передбачено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону № 2939-VI розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації (частина друга статті 22 Закону № 2939-VI).

Частиною третьою статті 22 Закону №2939-VI передбачено, що розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

Частинами першою та другою статті 23 Закону №2939-VI передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду. Запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» від 21.05.1997 №280/97-ВР (далі - Закон № 280/97-ВР у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Частина третя статті 24 Закону № 280/97-ВР визначає, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Відповідно до частини п`ятої статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) уповноважені органи з питань містобудування та архітектури і центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, забезпечують відкритість, доступність та повноту інформації про наявність на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці земель державної та комунальної власності, не наданих у користування, що можуть бути використані під забудову, про наявність обмежень і обтяжень земельних ділянок, містобудівні умови та обмеження в містобудівному і державному земельному кадастрах. До моменту внесення відповідної інформації до містобудівного та державного земельного кадастрів виконавчий орган сільської, селищної, міської ради, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації або відповідний місцевий орган виконавчої влади зобов`язані надавати за запитами фізичних та юридичних осіб письмову інформацію про наявність земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову.

Частиною першою статті 33 Закону № 280/97-ВР визначено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження, зокрема, координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; підготовка висновків щодо надання або вилучення в установленому законом порядку земельних ділянок, що проводиться органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування; організація і здійснення землеустрою, погодження проектів землеустрою; здійснення контролю за впровадженням заходів, передбачених документацією із землеустрою.

Відповідно до статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; г) вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; ґ) викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст; д) організація землеустрою; е) координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; є) здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; ж) обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; з) підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; и) встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом; і) інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; ї) внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст; й) вирішення земельних спорів; к) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Приписами частини першої статті 22 Закону № 2939-VI визначені випадки, коли розпорядник має право відмовити у задоволенні запиту, зокрема, у випадку коли розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит.

Водночас така відмова у задоволенні запиту на інформацію має бути надана у письмовій формі. У такій відмові зазначається: 1) прізвище, ім`я, по батькові та посаду особи, відповідальної за розгляд запиту розпорядником інформації; 2) дату відмови; 3) мотивовану підставу відмови; 4) порядок оскарження відмови; 5) підпис.

Досліджуючи надану Управлінням земельних ресурсів Чернігівської міської ради відповідь на запит про інформацію, суд зазначає, що відповідачем не надано жодних доказів наявності підстав для відмови у наданні інформації на відповідний запит, передбачених положеннями частини першої статті 22 Закону № 2939-VI.

Також, суд вважає неправомірним посилання відповідача у відповіді на запит на те, що Чернігівська міська рада вирішує питання щодо надання земельних ділянок лише із земель комунальної власності.

За правилами частини другої статті 22 Закону № 2939-VI відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Відповідно до статті 12 Земельного кодексу України та статті 25 Закону № 280/97-ВР міські ради наділені широкими повноваженнями у сфері земельних відносин, задля реалізації яких міська рада має володіти необхідною інформацією.

У свою чергу, виконавчий орган місцевого самоврядування - створюваний представницьким органом місцевого самоврядування орган, що є підконтрольним і підзвітним відповідній раді. Виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад в Україні є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Частиною третьою статті 22 Закону № 2939-VI передбачено, що розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

Суд зазначає, що відповідач згідно з його компетенцією зобов`язаний володіти інформацією про земельні ділянки комунальної або державної форми власності, не надані у користування, що можуть бути використані під забудову для реалізації права на безоплатне отримання у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Вони також залишаються розпорядниками цієї інформації після її внесення до містобудівного та державного земельного кадастрів, якщо вона є у їхньому фактичному володінні.

Подібна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 13.08.2019 у справі № 369/5491/16-а, від 05.11.2019 у справі №359/7966/16-а, від 14.05.2020 у справі №127/5403/17, від 07.02.2020 у справі №127/13810/17, від 21.04.2021 у справі № 369/5491/16-а, від 21.04.2021 у справі №335/11624/19.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів позивача щодо неповноти наданої відповідачем інформації на запит. Також суд вказує про відсутність обґрунтувань та доказів щодо наданої відповіді заявнику. Відповідач у спірних правовідносинах допустив порушення вимог чинного законодавства та не діяв у вказаній частині на підставі, у межах повноважень і спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд вважає за необхідне визнати неправомірними дії Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради щодо надання позивачу неповної відповіді на запит про доступ до публічної інформації від 26.01.2022 та зобов`язати Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради надати позивачу на запит про доступ до публічної інформації від 26.01.2022 повну, достовірну інформацію про наявність всіх вільних земельних ділянок державної та комунальної форми власності у місті Чернігів (з зазначенням відповідних кадастрових номерів, типу власності, цільового призначення, площі земельної ділянки), що можуть бути використані під забудову та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), орієнтовною площею 0,1 га.

Щодо посилання відповідача у відзиві на позов на невідповідність позовної заяви нормам процесуального адміністративного законодавства, то суд вказує на його безпідставність, оскільки відповідно до ухвали суду про відкриття провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи від 05.07.2022 при ознайомленні з позовною заявою суддею встановлено, що позивачем пред`явлено вимоги, які згідно з частиною 6 статті 12 КАС України, належать до справ незначної складності (пункт 20 частини 1 статті 4; частина 2 статті 12 КАС України) та у відповідності до частини 1 статті 257, частини 5 статті 262 КАС України підлягають розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Підстави для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі відсутні. Позовна заява відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України, подана особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність та у строк, установлений законом. Відповідно до частини 1 статті 260 КАС України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Згідно ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню повністю.

Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, на користь позивача необхідно стягнути сплачений ним відповідно до фіскального чеку від 04.07.2022 судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради щодо надання ОСОБА_1 неповної відповіді на запит про доступ до публічної інформації від 26.01.2022.

Зобов`язати Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради надати ОСОБА_1 на запит про доступ до публічної інформації від 26.01.2022 повну, достовірну інформацію про наявність всіх вільних земельних ділянок державної та комунальної форми власності у місті Чернігів (з зазначенням відповідних кадастрових номерів, типу власності, цільового призначення, площі земельної ділянки), що можуть бути використані під забудову та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), орієнтовною площею 0,1 га.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради, вул. Коцюбинського, 82, м. Чернігів, 14000, .

Повний текст рішення суду виготовлено 05 вересня 2022 року.

Суддя О.В. Заяць