Справа № 300/2643/22
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2022-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про закриття провадження у справі
"06" вересня 2022 р. справа № 300/2643/22
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Чуприни О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в загальній сумі 28 125,69 гривень, -
Івано-Франківським окружним адміністративним судом 06.07.2022 відкрито провадження у адміністративній справі за позовом Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області (надалі по тексту також - позивач, контролюючий орган) до ОСОБА_1 (надалі по тексту також - відповідач, ОСОБА_1 ) про стягнення податкового боргу в загальній сумі 28 125,69 гривень.
Від позивача 22.08.2022 на адресу Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшла заява від 19.08.2022 про відмову від позову та стягнення з відповідача сплаченого судового збору за подання позовної заяви Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області.
Заява мотивована тим, що відповідач 16.08.2022 здійснив погашення податкового боргу після відкриття провадження у справі, в зв`язку із чим позивач відмовляється від позову за відсутністю предмета спору. Тому, представник позивача просить суд закрити провадження в цій адміністративній справі на підставі пункту 2 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту також - КАС України) та стягнути з відповідача судовий збір, сплачений за подання даної позовної заяви.
На переконання органу стягнення, сплата податкового боргу стала наслідком визнання ОСОБА_1 пред`явленого Головним управлінням Державної податкової служби в Івано-Франківській області адміністративного позову у даній справі. Відтак, наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача сплаченого судового збору за подання позовної заяви відповідно до статті 140 КАС України.
Частиною 3 статті 9 КАС України визначено, що кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд.
Згідно із частиною 1 статті 47 КАС України крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову.
Позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві (частина 1 статті 189 КАС України).
Пунктом 2 частини 1 статті 238 КАС України встановлено, що суд закриває провадження у справі якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.
Так, на підтвердження обставини погашення відповідачем 16.08.2022 податкового боргу, який є предметом стягнення у даній справі, позивач подав інтегральну картку платника податків.
З огляду на наведене, суд дійшов висновку про прийняття відмови від позову та закриття провадження у справі.
В частині клопотання позивача про стягнення з відповідача на його користь судового збору, суд зазначає наступне.
Частиною 2 статті 238 КАС України визначено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.
Кодекс адміністративного судочинства України містить спеціальну норму, яка регулює питання розподілу витрат у разі відмови позивача від позову (стаття 140 КАС України).
Так, в силу вимог статті 140 КАС України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються із позивача, крім випадків, коли позивач звільнений від сплати судових витрат. Однак, якщо позивач відмовився від позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання позовної заяви, то суд за заявою позивача присуджує всі понесені ним у справі витрати із відповідача.
Тобто розподіл витрат, понесених позивачем, який відмовився від позову, слід здійснювати з урахуванням та в залежності від обставин та умов, які призвели до відмови від позову.
Крім того, положення статті 140 та 142 КАС України у порівнянні із частиною 1 та частиною 2 статті 139 КАС України не конкретизують та не ставлять в залежність можливість отримання відшкодування понесених судових витрат від приналежності позивача до певного суб`єктного складу, чи то позивачем є фізична особа, юридична особа чи суб`єкт владних повноважень. Приналежність до такого складу та вид понесених витрат, не мають впливу на вирішення цього питання відповідно до наведених норм. Наведені норми мають різний предмет регулювання, правову природу виникнення та застосування.
Стаття 140 КАС України встановлює спеціальне та відмінне у співвідношенні з нормами статті 142 КАС України та статті 7 Закону України "Про судовий збір" правило, згідно з яким якщо позивач відмовився від позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання позовної заяви, то суд за заявою позивача присуджує всі понесені ним у справі витрати із відповідача. Тобто, якщо позивач відмовляється від позову з будь-яких інших причин, що є наслідком закриття провадження у справі (крім випадку задоволення його вимог відповідачем після подання позовної заяви), то в такому випадку позивачу підлягає повернення лише п`ятдесяти відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. В той же час, коли відмова позивача від позову обумовлена задоволенням позовних вимог відповідачем після подання позовної заяви, тоді застосовуються правила розподілу судових витрат відповідно до статті 140 КАС України.
Відтак, є обґрунтованим покладення на відповідача обов`язку відшкодувати понесені позивачем витрати як міра відповідальності за поведінку, яка змусила позивача вирішувати спір у судовому порядку.
Аналогічного висновку щодо застосування положень статті 140 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат, у разі відмови позивача від позову внаслідок задоволення його відповідачем, дійшов Верховний Суд у постанові від 03.02.2021 по справі №200/6826/20-а.
Як з`ясовано судом, відповідно до платіжного доручення №1022 від 28.06.2022 Головним управлінням Державної податкової служби в Івано-Франківській області сплачено судовий збір в сумі 2 481,00 гривень.
Таким чином, враховуючи вищевказане, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 2 481,00 гривень згідно платіжного доручення №1022 від 28.06.2022.
Враховуючи наведене, керуючись статтями 9, 47, 142, 189, 238, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
1. Заяву Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області від 19.08.2022, - задовольнити.
2. Провадження в адміністративній справі №300/2643/22 за позовом Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в загальній сумі 28 125,69 гривень, - закрити.
Повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.
Ухвала може бути оскарженою в апеляційному порядку.

Відповідно до статей 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

позивач Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області (код відокремленого підрозділу юридичної особи за ) вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76018;

відповідач ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), АДРЕСА_1 .

Суддя Чуприна О.В.