Справа № 440/4862/22
Суддя: К.І. Клочко
Дата ухвалення: 2022-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/4862/22

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Клочка К.І., розглянувши за правилами спрощенного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Нехворощанської об`єднаної територіальної громади в особі Нехворощанської сільської ради Полтавського району Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі також позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Нехворощанської об`єднаної територіальної громади в особі Нехворощанської сільської ради Полтавського району Полтавської області (надалі також відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, а саме просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Нехворощанської сільської ради Полтавського району Полтавської області № 22/69 від 17 листопада 2021 року щодо відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га на території Нехворощанської сільської ради Полтавського району Полтавської області ;

- зобов`язати Нехворощанську сільську раду Полтавського району Полтавської області надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га на території Нехворощанської сільської ради Полтавського району Полтавської області відповідно до заяви від 28 грудня 2020 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на момент звернення позивача із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою затвердженого проекту про віднесення земельної ділянки з кадастровим номером :00:002:0094 до земель під громадськими сіножатями та громадськими пасовищами не було.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 06 липня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

29 липня 2022 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшов відзив Нехворощанської сільської ради Полтавського району Полтавської області. У відзиві відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, вказуючи, що земельна ділянка площею 10, 2588 га, кадастровий номер :00:002:0094, з числа якої позивач бажає отримати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, знаходиться в межах населеного пункту села Нехвороща, а не за межами, як вказано позивачем у поданій заяві. Крім того, рішенням шостої сесії восьмого скликання Нехворощанської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 04 лютого 2021 року № 19/5 створено громадське пасовище та затверджено Положення про громадські пасовища на території Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області. Згідно витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-021 від 02 листопада 2021 року, земельна ділянка з кадастровим номером :00:002:0094 належить до земель комунальної власності з цільовим призначенням 01.19 земельні ділянки під громадськими сіножатями та громадськими пасовищами та відноситься до категорії земель сільськогосподарського призначення.

Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторони, викладені у заяві по суті справи, суд встановив наступні обставини та спірні правовідносини.

Позивач звернувся до Нехворощанської сільської ради із заявою від 28 грудня 2020 року (вх.№506 від 30 грудня 2020 року) про передання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га та відповідно надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на території Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області за межами населеного пункту відповідно до графічних матеріалів, де бажана земельна ділянка позначена номером 4 (а.с. 62 ).

До вказаної заяви додано графічний матеріал, на якому зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, та документи, що посвідчують особу, що учасниками справи не заперечується.

Рішенням шостої сесії восьмого скликання Нехворощанської сільської ради №19/58 від 04 лютого 2021 року "Про відмову гр. ОСОБА_1 в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Нехворощанської сільської ради", відмовлено гр. ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, так як рішенням шостої сесії восьмого скликання №19/6 від 04.02.2021 Про створення громадського пасовища земельна ділянка площею 10,2588 га (сіножаті) кадастровий номер :00:002:0094 відводиться для створення громадського пасовища в межах населеного пункту с. Нехвороща на території Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області (а.с. 40).

Не погодившись із таким рішенням, позивач оскаржив його до суду.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2021 року по справі № 440/8237/21, яке набрало законної сили, адміністративний позов ОСОБА_1 до Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено: визнано протиправним та скасовано рішення Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області від 04 лютого 2021 року "Про відмову гр. ОСОБА_1 в наданні дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Нехворощанської сільської ради"; зобов`язано Драбинівську сільську раду Новосанжарського району Полтавської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення у власність, площею 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області в межах населеного пункту, з урахуванням висновків суду.

На виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2021 року по справі № 440/8237/21, Нехворощанська сільська рада Полтавського району Полтавської області повторно розглянула заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства на території Нехворощанської сільської ради та рішенням шістнадцятої сесії восьмого скликання № 22/69 від 17 листопада 2021 року відмовила у наданні такого дозволу (а.с. 43).

Підставою для прийняття рішення № 22/69 від 17 листопада 2021 року стало рішенняя чотирнадцятої сесії восьмого скликання Нехворощанської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 21 жовтня 2021 року № 17/2 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загального користування (земельні ділянки під громадськими сіножатями та громадськими пасовищами) в с.Нехвороща на території нехворощанської сільської ради Полтавського району Полтавської області", витяг з Державного земельного кадастру де зазначено, що земельна ділянка комунальної власності площею 10,2588 га (сіножаті), кадастровий номер :00:002:0094 зареєстрована як земельна ділянка під громадськими сіножатями та громадськими пасовищами (код згідно КВЦПЗ - 01.19).

Не погодившись із рішенням шістнадцятої сесії восьмого скликання Нехворощанської сільської ради восьмого скликання № 22/69 від 17 листопада 2021 року, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Правовідносини у сфері забезпечення права громадян на землю урегульовано Земельним кодексом України.

Відповідно до приписів статті 12 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб.

Відповідно до частини першої статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу.

Відповідно до пункту "б" частини першої статті 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Відповідно до частини шостої статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, Земельний кодекс України визначає вичерпний перелік підстав для відмови особі в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, при цьому зобов`язує орган державної влади або орган місцевого самоврядування у випадках ухвалення рішення про відмову в надані такого дозволу належним чином мотивувати причини цієї відмови.

Із аналізу зазначених норм, вбачається, що будь-який громадянин України, незалежно від місця реєстрації або проживання, має право звернутись до уповноваженого органу із заявою та визначеними законодавством документами щодо надання йому дозволу на розроблення документації із землеустрою на земельну ділянку, орієнтовною площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства. Відповідний орган може відмовити у наданні дозволу тільки з підстав, зазначених у частині сьомій статті 118 Земельного кодексу України. Перелік підстав є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Тобто, вищезазначеною нормою встановлено два альтернативні варіанти правомірної поведінки органу у разі звернення до нього особи з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, а саме, надати дозвіл, або надати мотивовану відмову в наданні дозволу.

Дозвіл або відмова у його наданні є змістом відповідного індивідуального правового акту.

Згідно із пунктом тридцять четвертим статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", питання регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради. Тобто, способом волевиявлення ради, яка здійснює право власності від імені відповідної територіальної громади з регулювання земельних відносин, є прийняття рішення сесією.

Нормами статті 46 Закону України "Про місцеве самоврядування" визначено, що сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності не рідше ніж один раз на місяць.

Частинами першою і другою статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування" передбачено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Таким чином, рішення про надання дозволу або про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки оформляється розпорядчим індивідуальним правовим актом - рішенням селищної ради.

Згідно оскаржуваного рішення № 22/69 від 17 листопада 2021 року, підставою для відмови позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою стало рішення чотирнадцятої сесії восьмого скликання Нехворощанської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 21 жовтня 2021 року № 17/2 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загального користування (земельні ділянки під громадськими сіножатями та громадськими пасовищами) в с. Нехвороща на території Нехворощанської сільської ради Полтавського району Полтавської області", витяг з Державного земельного кадастру де зазначено, що земельна ділянка комунальної власності площею 10,2588 га (сіножаті), кадастровий номер :00:002:0094 зареєстрована як земельна ділянка під громадськими сіножатями та громадськими пасовищами (код згідно КВЦПЗ - 01.19).

Судом встановлено, що рішенням шостої сесії восьмого скликання Нехворощанської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 04 лютого 2021 року № 19/5 створено громадське пасовище на земельній ділянці сільськогосподарського призначення комунальної власності площею 10,2588 га (сіножаті), кадастровий номер :00:002:0094 в межах населеного пункту с.Нехвороща на території Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області (а.с. 56).

Згідно витягу з Державного земельного кадастру №НВ-021 від 02 листопада 2021 року, земельна ділянка з кадастровим номером :00:002:0094 площею 10,2588 га відноситься до земель сільськогосподарського призначення, цільове призначення: 01.19 Земельні ділянки під громадськими сіножатями та громадськими пасовищами, вид користування: земельні ділянки під громадськими сіножатями та громадськими пасовищами (а.с. 44-45).

Із положень статті 791 Земельного кодексу України слідує, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Визначення поняття цільового призначення земельної ділянки міститься у статті 1 Закону України "Про землеустрій" від 22 травня 2003 року №858-ІV, та визначається як використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до статті 34 Земельного кодексу України громадяни можуть орендувати земельні ділянки для сінокосіння і випасання худоби. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування можуть створювати на землях, що перебувають у власності держави чи територіальної громади, громадські сіножаті і пасовища.

Такі земельні ділянки набувають статусу земель загального користування населених пунктів та не можуть передаватися у приватну власність (частина четверта статті 83 Земельного кодексу України).

Таким чином, відповідно до вимог Земельного кодексу України земельні ділянки, призначені для сінокосіння та випасання худоби можуть бути передані громадянам виключно на умовах користування (в оренду).

Під час розгляду справи судом не встановлено, а сторонами не надано доказів скасування чи то оскарження рішення шостої сесії восьмого скликання Нехворощанської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 04 лютого 2021 року № 19/5 "Про створення громадського пасовища" та рішення чотирнадцятої сесії восьмого скликання Нехворощанської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 21 жовтня 2021 року № 17/2 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загального користування (земельні ділянки під громадськими сіножатями та громадськими пасовищами) в с.Нехвороща на території Нехворощанської сільської ради Полтавського району Полтавської області".

Згідно зі статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, діяв у межах повноважень, наданих йому законодавством та довів правомірність прийнятого рішення, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На пілставі викладеного, керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Нехворощанської об`єднаної територіальної громади в особі Нехворощанської сільської ради Полтавського району Полтавської області ( вул. Миру буд. 3, с. Нехвороща, Новосанжарський район, Полтавська область,39354, 5) про визнання про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.І. Клочко