Справа № 420/24987/21
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2022-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/24987/21
Головуючий в 1 інстанції: Свида Л.І.

Дата і місце ухвалення 25.01.2022р., м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бойка А.В.,

суддів: Джабурії О.В.

Федусика А.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 25 січня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

09.12.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо виплати йому щорічної разової грошової допомоги до 5 травня 2020 року як учаснику бойових дій у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову допомогу до 5 травня 2020 року у розмірі 5-ти мінімальних пенсій за віком, як учаснику бойових дій відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», з урахуванням раніше виплачених сум, у розмірі 6800 грн.,

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не виплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня 2021 року як учаснику бойових дій у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком,

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову допомогу до 5 травня 2021 року у розмірі 5-ти мінімальних пенсій за віком, як учаснику бойових дій відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», з урахуванням раніше виплачених сум, у розмірі 7354 грн.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 14.12.2021 року поданий адміністративний позов було залишено без руху та запропоновано позивачу протягом десяти днів з дня вручення ухвали звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку та усунути недоліки позовної заяви.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 25.01.2021 року були визнані неповажними обставини, зазначені позивачем у заяві від 30.12.2021 року для поновлення строку звернення до суду.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не виплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня 2020 року як учаснику бойових дій у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову допомогу до 5 травня 2020 року у розмірі 5-ти мінімальних пенсій за віком, як учаснику бойових дій відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», з урахуванням раніше виплачених сум, у розмірі 6800 грн. було повернуто без розгляду.

При цьому, згідно даної ухвали судом першої інстанції було прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не виплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня 2021 року як учаснику бойових дій у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком та в частині зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову допомогу до 5 травня 2021 року у розмірі 5-ти мінімальних пенсій за віком, як учаснику бойових дій відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», з урахуванням раніше виплачених сум, у розмірі 7354 грн. та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції від 25.01.2022 року в частині повернення позовної заяви, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилався на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неповне з`ясування обставин по справі.

Апелянт вказував на те, що він дізнався про порушення своїх прав у листопаді 2021 року після ознайомлення з постановою Великої Палати ВС у зразковій справі №440/2722/20 від 13.01.2021 року та рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2020 року №3-р/2020

В свою чергу з позовом до суду першої інстанції позивач звернувся 09.12.2021 року, тобто у встановлені процесуальним законодавством строки з моменту коли дізнався про порушення своїх законних прав та інтересів.

Апелянт зазначив, що допомогу до 5 травня за 2020 рік він отримав, однак про те, що така виплата здійснена не у повному обсязі він дізнався лише згодом, після ознайомлення з рішенням ВП Верховного Суду та Конституційного Суду України.

Апелянт посилається на те, що зазначені обставини не були враховані судом першої інстанції при вирішенні питання щодо поновлення строків звернення до суду, що призвело до безпідставного повернення його позовної заяви в частині позовних вимог, які стосуються виплати одноразової грошової допомоги до 05 травня за 2020 рік.

На підставі викладеного апелянт просить скасувати ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 25.01.2022 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Залишаючи без руху адміністративний позов ОСОБА_1 в частині вимог, що стосуються виплати одноразової грошової допомоги до 05 травня за 2020 рік, суд першої інстанції посилався на пропуск позивачем шестимісячного строку звернення до суду, передбаченого ст. 122 КАС України.

При цьому, суд першої інстанції визнав неповажними обставини, зазначені позивачем у заяві від 30.12.2021 року для поновлення строку звернення до суду, з огляду на те, що вони об`єктивно не перешкоджали своєчасному зверненню позивачу до суду.

Суд зазначив, що 30 вересня поточного року - це встановлений законом кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата вказаної допомоги і до якого позивач міг очікувати на отримання більшої суми, ніж була йому нарахована. Звернувшись 09.12.2021 року із вказаними позовними вимогами про нарахування йому грошової допомоги за період 2020 року позивач, на думку суду першої інстанції, порушив 6-місячний строк звернення із цим позовом, що згідно ч. 2 ст. 123 КАС України є підставою для повернення позовної заяви.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне:

Підставою для звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом стало порушення, на його думку, його права на отримання щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 та 2021 роки у розмірі, визначеному ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Отже, предметом спору є зобов`язання відповідача виплатити недоотриману частину щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік та за 2021 рік.

В свою чергу, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч.3 ст.122 КАС України).

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду встановлені ст. 123 КАС України.

Частинами 1, 2 вказаної статті КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Аналіз наведених норм показав, що звернення до суду за захистом прав, свобод чи інтересів особа може реалізувати в межах терміну, визначеного адміністративним процесуальним законодавством або іншими законами.

Установлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Поновлення встановленого процесуальним законом строку для звернення до адміністративного суду здійснюється у розумних межах та лише у виняткових, особливих випадках, виключно за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав, свобод або законних інтересів.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Законодавче обмеження строку звернення до суду з позовом, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду з відповідним позовом.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення від 21 грудня 2010 року у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України").

Так, предметом позовних вимог у цій справі є, зокрема, зобов`язання відповідача виплатити на користь позивача недоотриману щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік.

Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року №3551-XII з урахуванням висновків Рішення Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року № 3-р/2020 щорічно до 5 травня, зокрема, учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірах - п`ять мінімальних пенсій за віком.

Згідно із ст. 17-1 Закону України від 22.10.1993 року №3551-XII особа, яка не отримала разову грошову допомогу до 5 травня, має право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Таким чином, в разі незгоди особа має можливість оскаржити рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, які, на її думку, стали підставою для заниження розміру отримуваної допомоги.

З огляду на наведене, перебіг строку звернення особи до суду з позовною вимогою про визнання протиправними дій/бездіяльності щодо нарахування щорічної разової допомоги в необхідному розмірі на підставі Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» слід обраховувати з 30 вересня відповідного поточного року.

Позивач посилався на те, що у 2020 році він недотримав щорічну разову грошову допомогу до 5 травня, оскільки її виплата здійснювалась у розмірі, меншому ніж встановлено ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

В свою чергу, позивач пов`язує момент коли він дізнався про порушення своїх прав з ознайомленням з рішенням Конституційного Суду України № 3-р/2020 від 27.02.2020 року, яким визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI „Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, після прийняття якого дія ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» відновила свою дію, а також з ознайомленням з постановою Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 року № 440/2722/20.

Колегія суддів звертає увагу на те, що рішення Конституційного Суду України № 3-р/2020 було ухвалено 27.02.2020 року та опубліковано у Віснику Конституційного Суду України та у Офіційному віснику України.

Офіційне оприлюднення рішень Конституційного Суду України має на меті надання особам можливостей для ознайомлення осіб з їх змістом та реалізації права кожного на своєчасне ознайомлення з прийнятими рішеннями. Таким чином, будь-яка особа має реальну можливість дізнатися про прийняття Конституційним Судом України рішень та звернутись за захистом порушених прав у визначений процесуальним законом строк.

В свою чергу, судові рішення, в тому числі, Великої Палати Верховного Суду публікуються в Єдиному державному реєстрі судових рішень, який має відкритий доступ для осіб та направлений на вільне ознайомлення осіб із текстом будь-якого судового рішення.

Колегія суддів звертає увагу на те, що з аналізу норм законодавства вбачається, що при визначенні початку перебігу строку на звернення до суду, суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

У постанові від 31.03.2021 року у справі №240/12017/19 Верховний Суд посилався на те, що позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

В даному випадку позивач фактично мав реальну можливість ознайомитись зі змістом рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 року, а також із судовими рішеннями Великої Палати Верховного Суду, однак, з даним позовом звернувся лише на початку грудня 2021 року.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

В даному випадку колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем порушено шестимісячний строк звернення до суду, встановлений ст. 122 КАС України, а наведені позивачем причини його пропуску не є поважними, оскільки не свідчать про наявність дійсних перешкод чи труднощів, що унеможливили своєчасне звернення позивача до суду.

Доводи апеляційної скарги не спростовують вказані висновки суду першої інстанції.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм процесуального права, відповідно до ст. 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 312, 316, 321, 325, 327, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 25 січня 2022 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення апеляційного суду, або з дня вручення учаснику справи повного судового рішення.

Головуючий суддя: А.В. Бойко

Суддя: О.В. Джабурія

Суддя: А.Г. Федусик