Справа № 160/13198/21
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2022-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Турової О.М.,
за участі секретаря судового засідання: Пасічника Т.В.,
представника відповідача: Федущака Н.Ю.,
розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна група «ТРАНССТРОЙІНВЕСТ» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення і рішення про застосування фінансових санкцій, -
03.08.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна група «ТРАНССТРОЙІНВЕСТ» (далі ТОВ «ІГ «ТРАНССТРОЙІНВЕСТ», позивач) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі ГУ ДПС у Дніпропетровській області, відповідач), в якій позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №104650902 від 14.07.2021 року Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на загальну суму 1000000,00грн за платежем адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення закону у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, яке пред`явлене ТОВ «ІГ «ТРАНССТРОЙІНВЕСТ»;
- визнати протиправним та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій №000151/04-36-09-02/35201169 від 14.07.2021 року Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на суму 500000,00грн за зберігання пального без наявності діючої ліцензії на право зберігання пального, яке пред`явлено ТОВ «ІГ «ТРАНССТРОЙІНВЕСТ».
В обґрунтування позовних вимог зазначається, що оскаржувані рішення є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки прийняті відповідачем з грубим порушенням процедури проведення фактичної перевірки, за наслідками якої їх прийнято, а саме: без належного повідомлення посадових осіб ТОВ «ІГ «ТРАНССТРОЙІНВЕСТ» про призначення та проведення такої перевірки, здійснення цієї перевірки без їх присутності та участі, бо у день її проведення всі співробітники ТОВ «ІГ «ТРАНССТРОЙІНВЕСТ» працювали дистанційно вдома відповідно до наказу директора ТОВ «ІГ «ТРАНССТРОЙІНВЕСТ» від 23.03.2021р. №23/03-30, яким введено віддалений режим роботи в період з 24.03.2021р. по 24.04.2021р. у зв`язку із поширенням серед співробітників офісу коронавірусної хвороби COVID-19. При цьому, у висновках акта перевірки посадовими особами наведено висновок про порушення позивачем вимог ст.ст.20, 85, п.п.230.1 ст.230 ПК України та ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», однак, не зрозуміло на підставі яких документів зроблено такі висновки, бо жодних документів позивач до перевірки не надавав, що підтверджується навіть самим актом, складеним за її наслідками, в якому зазначено у графі «Перелік документів, які використано при проведенні перевірки» - «не надано». Отже, відповідач провів фактичну перевірку позивача виключно за інформацією, що міститься в інформаційно-аналітичних базах контролюючого органу, без запитування у ТОВ «ІГ «ТРАНССТРОЙІНВЕСТ» жодної інформації та первинних документів. Також позивач наголошував, що фактична перевірка, за наслідками якої видано спірні рішення, фактично проведена не за місцезнаходженням позивача, а також не за місцем здійснення ним господарської діяльності, а в офісі відповідача, що є грубим порушенням п.п.75.1.3. п.75.1 ст.75 ПК України. Крім цього, спірні рішення прийняті відповідачем з порушенням строку, встановленого п.86.6 ст.86 ПК України на 60 календарних днів, що є порушенням строку оформлення результату перевірки.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.08.2021р. вказана позовна заява залишена без руху та позивачу надано строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову шляхом подання до суду належним чином завірених копій всіх документів, долучених до позовної заяви, для відповідача та суду.
На виконання вимог ухвали суду від 03.08.2021р. позивачем 14.09.2021р. усунуто недоліки позову шляхом надання належним чином завірених копій всіх документів, що додані до позовної заяви для відповідача та суду.
30.09.2021 року до суду надійшов відзив ГУ ДПС у Дніпропетровській області на позовну заяву ТОВ «ІГ «ТРАНССТРОЙІНВЕСТ», в якому відповідач пред`явлений позов не визнав та заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що спірні рішення є правомірними та видані на законних підставах, а, отже, скасуванню не підлягають, оскільки за результатами проведеної фактичної перевірки позивача було встановлено порушення останнім приписів п. «б», п.п.230.1.2, п.230.1 ст.230 ПК України через не реєстрацію ТОВ «ІГ «ТРАНССТРОЙІНВЕСТ» акцизного складу в системі електронного адміністрування реалізації пального та сприту етилового за наявності інформації про те, що у 2020 році позивачем було отримано 2078251,00 літрів пального, що перевищує 1000 кубічних метрів, відповідальність за що передбачена п.128-1.2 ст.128-1 ПК України; а також порушення позивачем вимог ст.15 Закону України від 19.12.1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі Закон №481/95-ВР) через зберігання ТОВ «ІГ «ТРАНССТРОЙІНВЕСТ» пального без наявності відповідної ліцензії на право зберігання підакцизних товарів, відповідальність за що передбачена ст.17 Закону №481/95-ВР. При цьому, призначення та проведення фактичної перевірки позивача, за наслідками якої винесено спірні рішення, здійснено контролюючим органом з дотриманням вимог ПК України. Так, у зв`язку із отриманням контролюючим органом інформації з бази ІТС «Єдине вікно подання електронної звітності» пункт «Єдиний реєстр акцизних накладних» відносно того, що ТОВ «ІГ «ТРАНССТРОЙІНВЕСТ» у 2020 році було отримано 2078251,00 літрів пального, що перевищує 1000 кубічних метрів, при цьому, з бази ІС «Податковий блок» Єдиного реєстру акцизних складів встановлено відсутність реєстрації за позивачем акцизного складу, ГУ ДПС у Дніпропетровській області на підставі п.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України обґрунтовано видано наказ від 31.03.2021р. №1552-Г про проведення фактичної перевірки ТОВ «ІГ «ТРАНССТРОЙІНВЕСТ». На виконання наказу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 31.03.2021р. №1552-Г та відповідно до направлень на перевірку від 31.03.2021р. №1632 та №1631 посадовими особами контролюючого органу відповідно до п.п.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України проведено фактичну перевірку ТОВ «ІГ «ТРАНССТРОЙІНВЕСТ» за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, Самарський район, вулиця Космонавта Волкова, 6-К, з питань дотримання законодавства у сфері обігу підакцизних товарів. При цьому, від підписання наказу від 31.03.2021р. №1552-Г та направлень на перевірку від 31.03.2021р. №1632 та №1631 ТОВ «ІГ «ТРАНССТРОЙІНВЕСТ» відмовилось, у зв`язку із чим контролюючим органом від 31.04.2021 року був складений акт про відмову від підписання вищезазначеного наказу та вищезазначених направлень на перевірку. Водночас, відповідач звертав увагу суду на те, що доказом проведення фактичної перевірки позивача контролюючим органом є фотокартка вхідних воріт з вивіскою адреси ТОВ «ІГ «ТРАНССТРОЙІНВЕСТ».
06.10.2021 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останнім висловлено позицію, аналогічну викладеній у позовній заяві, а також додатково наголошено, що фактична перевірка відповідачем взагалі не проводилася, а акт за її наслідками складено формально і не за місцезнаходженням позивача, що є грубим порушенням чинного податкового законодавства. Директор ТОВ «ІГ «ТРАНССТРОЙІНВЕСТ» дізнався про те, що проводилася якась перевірка тільки 20.04.2021 року, а саме: після того як засобами поштового зв`язку на адресу позивача надійшов лист із оригіналом акта №1207/04-36-09-02/35201169 від 12.04.2021р., складеного ГУ ДПС у Дніпропетровської області про результати фактичної перевірки. Жодних актів про відмову від підписання наказу та направлення на перевірку він не підписував.
У підготовчому судовому засіданні 19.10.2021 оголошено перерву, наступне підготовче судове засідання призначено на 16.11.2021 року о 10:00 год.
23.10.2021 року до суду від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких останнім висловлено позицію, аналогічну викладеній у відзиві на позовну заяву.
15.11.2021 до суду від представника позивача надійшло клопотання про продовження строку підготовчого провадження у зв`язку із неотриманням від відповідача додатків до відзиву на позовну заяву, в якому представник позивача також прохав суд розглянути це клопотання у підготовчому судовому засіданні 16.11.2021р. без його участі та відкласти розгляд справи на іншу дату.
У судовому засіданні 10.01.2022р. у зв`язку із витребуванням у сторін додаткових пояснень оголошено перерву до 26.01.2022р. на 11:00год.
25.01.2022р. до суду надійшли додаткові письмові пояснення позивача, в яких останнім, зокрема, наголошено, що з аналізу приписів п.п.54.3.5, п.54.3 ст.54, п.61.1 ст.61, п.62.1 ст.62, п.86.1 ст.86 ПК України слідує, що факт порушення податкового законодавства може бути встановлений не інакше як за результатами перевірки платника податків, проведеної у встановленому законом порядку, в той же час, у даному випадку контролюючий орган фактично перевірку позивача не проводив, а в обґрунтування здійснених ним висновків поклав виключно інформацію, отриману з інформаційно-аналітичних баз контролюючого органу, що є грубим порушенням чинного податкового законодавства. При цьому, позивач фактично порушень, на встановлення яких посилається відповідач, не допускав.
Наступне судове засідання у справі призначено на 16.02.2022р. о 14:30год.
У судових засідання представник позивача підтримав пред`явлений позов у повному обсязі та, посилаючись на викладені в ньому та у відповіді на відзив, а також у додаткових поясненнях, доводи, просив повністю задовольнити позовні вимоги.
Представник відповідача у судових засіданнях пред`явлений позов не визнав та заперечував проти його задоволення у повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені у відзиві на позовну заяву та у запереченнях на відповідь на позовну заяву, а також у додаткових поясненнях.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з огляду на таке.
Відповідно до акта відмови від отримання наказу на проведення перевірки та підпису у направленні на перевірку, складеного посадовими особами ГУ ДПС у Дніпропетровській області Ушаковим І.В. та ОСОБА_1 , адміністратор ТОВ «ІГ «ТРАНССТРОЙІНВЕСТ» після ознайомлення відмовився від отримання наказу від 31.03.2021р. №1552-п «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «ІГ «ТРАНССТРОЙІНВЕСТ» та підпису у направленнях на перевірку від 31.03.2021р. №1631 та №1632.
За наслідками фактичної перевірки ТОВ «ІГ «ТРАНССТРОЙІНВЕСТ» посадовими особами ГУ ДПС у Дніпропетровській області Ушаковим І.В. та ОСОБА_1 складено Акт про результати фактичної перевірки з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства з питань виробництва, зберігання та обігу пального, контроль за виконанням якого покладений на органи ДПС, зареєстрований 12.04.2021р. за №1207/04-36-09-02/35201169.
Як слідує з Акта про результати фактичної перевірки з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства з питань виробництва, зберігання та обігу пального, контроль за виконанням якого покладений на органи ДПС, зареєстрованого 12.04.2021р. за №1207/04-36-09-02/35201169, перевірку здійснено в присутності представника підприємства адміністратора Вадима (паспортні дані не надано), будь-які документи до перевірки не надано, доступ до території, приміщень та іншого майна, що використовується для проведення господарської діяльності та отримання доходів (прибутку), не надано. При цьому, встановлено порушення ТОВ «ІГ «ТРАНССТРОЙІНВЕСТ» приписів п. «б», п.п.230.1.2 п.230.1 ст.230 ПК України через не реєстрацію ТОВ «ІГ «ТРАНССТРОЙІНВЕСТ» акцизного складу в системі електронного адміністрування реалізації пального та сприту етилового за наявності інформації про те, що у 2020 році позивачем було отримано 2078251,00 літрів пального, що перевищує 1000 кубічних метрів, відповідальність за що передбачена п.128-1.2 ст.128-1 ПК України; а також порушення позивачем вимог ст.15 Закону України від 19.12.1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі Закон №481/95-ВР) через зберігання ТОВ «ІГ «ТРАНССТРОЙІНВЕСТ» пального без наявності відповідної ліцензії на право зберігання підакцизних товарів, відповідальність за що передбачена ст.17 Закону №481/95-ВР.
За твердженням позивача, лист контролюючого органу з актом перевірки від 12.04.2021р. за №1207/04-36-09-02/35201169 був отриманий представником підприємства на поштовому відділенні Укрпошти 20.04.2021р.
14.07.2021р. на підставі Акта про результати фактичної перевірки з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства з питань виробництва, зберігання та обігу пального, контроль за виконанням якого покладений на органи ДПС, зареєстрованого 12.04.2021р. за №1207/04-36-09-02/35201169, ГУ ДПС у Дніпропетровській області винесено:
- податкове повідомлення-рішення №104650902 від 14.07.2021р., яким до ТОВ «ІГ «ТРАНССТРОЙІНВЕСТ» за порушення п. «б», п.п.230.1.2 п.230.1 ст.230 ПК України на підставі п.п.54.3.3 п.54.3 ст.54 та п.128-1.2 ст.128-1 ПК України застосовано штраф на суму 1000000,00грн за платежем адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення закону у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального;
- рішення про застосування фінансових санкцій №000151/04-36-09-02/35201169 від 14.07.2021р., яким до ТОВ «ІГ «ТРАНССТРОЙІНВЕСТ» за порушення ст.15 Закону України від 19.12.1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» на підставі ст.17 Закону №481/95-ВР застосовано штраф на суму 500000,00грн за зберігання пального без наявності діючої ліцензії на право зберігання пального.
Незгода позивача з вищевказаними податковим повідомленням-рішенням №104650902 від 14.07.2021р. та рішенням про застосування фінансових санкцій №000151/04-36-09-02/35201169 від 14.07.2021р. стала підставою для звернення ТОВ «ІГ «ТРАНССТРОЙІНВЕСТ» до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та спірним правовідносинам, суд зважає на таке.
Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Пунктом 1.1 статті 1 ПК України (тут і далі в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Відповідно до підпункту 20.1.4. пункту 20.1 статті 20 ПК України органи державної податкової служби мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Пунктом 75.1 ст.75 ПК України встановлено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Згідно з абз.1 п.п.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Порядок проведення фактичної перевірки визначено статтею 80 ПК України.
Так, п.80.1 ст.80 ПК України визначено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Відповідно до п.п.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.
Згідно з п.80.5 ст.80 ПК України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.
За приписами п.п.80.7, 80.9-80.10 ст.80 ПК України фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції. Строки проведення фактичної перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу. Порядок оформлення результатів фактичної перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.
Як зазначено вище, ст.81 ПК України визначено умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок.
Відповідно до п.81.1 ст.81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:
- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;
- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;
- службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки. Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.
При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення. У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.
Згідно з абз.1 п.81.2 ст.81 ПК України у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається та реєструється в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.
Абзацом 3 п.81.2 ст.81 ПК України передбачено, що у разі відмови платника податків та/або його посадових (службових) осіб (представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) підписати акт, що засвідчує факт відмови у допуску до проведення перевірки, та/або у разі відмови отримати примірник цього акта чи надати письмові пояснення до нього, посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує такий факт, та реєструється в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня.
При цьому, за приписами п.94.1, п.п.94.2.3 п.94.2 ст.94 ПК України адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом. Арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин: платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.
Відповідно до п.94.10 ст.94 ПК України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.
Абзацом 1 пункту 86.5 статті 86 ПК України встановлено, що акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).
За приписами п.86.8 ст.86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. За наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та додаткових документів і пояснень, зокрема документів, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, поданих у порядку, встановленому цією статтею, податкове повідомлення-рішення приймається в порядку та строки, визначені пунктом 86.7 цієї статті.
З аналізу наведених законодавчих норм слідує, що у посадових осіб контролюючого органу виникає право на проведення документальної планової/позапланової виїзної перевірки, фактичної перевірки за сукупності двох умов: наявності визначених законом підстав для її проведення (правова підстава) та надіслання/пред`явлення оформлених відповідно до вимог Податкового кодексу України направлення і наказу на проведення перевірки, а також службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки (формальна підстава).
При цьому, за наявності передбачених законом підстав, платник податків наділяється правом відмови у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки, в тому числі фактичної.
Водночас, законом встановлено чіткий алгоритм дій посадових осіб контролюючого органу у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, а саме: у такому випадку невідкладно складається та реєструється в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.
Зазначений акт про відмову платника податків в допуску до проведення перевірки є тим актом контролюючого органу, після складання якого суб`єкт владних повноважень не має права продовжувати проведення перевірки, натомість, наділений правом щодо прийняття рішення про застосування адміністративного арешту майна такого платника податків, у разі якщо вважатиме, що платник податків відмовився від проведення фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу, при цьому, обґрунтованість такого рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу протягом 96 годин має бути перевірена судом.
Разом з цим, акт про результати фактичних перевірок складається саме за наслідками проведення таких перевірок, тобто якщо посадових осіб контролюючого органу було допущено до проведення фактичної перевірки і вона у дійсності була проведена. І саме такий акт в подальшому може стати підставою для винесення податкового повідомлення-рішення.
Як встановлено судом та фактично визнається самим відповідачем, в тому числі у поданих ним додаткових письмових поясненнях, особа, яка була присутня 31.03.2021р. під час виходу посадових осіб контролюючого органу для проведення фактичної перевірки позивача та представилася адміністратором ТОВ «ІГ «ТРАНССТРОЙІНВЕСТ» Вадимом, та якій було надано на ознайомлення наказ про призначення фактичної перевірки позивача та направлення на її проведення, відмовилась від отримання цього наказу та у проставленні підпису в направленнях, про що посадовими особами відповідача складено відповідний акт, а також відмовила у допуску посадових осіб ГУ ДПС у Дніпропетровській області до території та приміщень ТОВ «ІГ «ТРАНССТРОЙІНВЕСТ», та у наданні ним документів до перевірки, про що безпосередньо зазначено самими ревізорами-інспекторами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в Акті про результати фактичної перевірки з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства з питань виробництва, зберігання та обігу пального, контроль за виконанням якого покладений на органи ДПС, зареєстрованому 12.04.2021р. за №1207/04-36-09-02/35201169, тобто представник позивача фактично не допустив посадових осіб контролюючого органу до проведення фактичної перевірки.
Таким чином, судом встановлено, що фактично позивач відмовив у допуску посадових осіб відповідача до проведення фактичної перевірки.
Відповідач у своїх письмових поясненнях стверджує, що оскільки адміністратора ТОВ «ІГ «ТРАНССТРОЙІНВЕСТ» Вадима було ознайомлено з наказом про призначення перевірки та направленнями на її проведення, а в подальшому складено акт відмови від отримання ним наказу на проведення перевірки та підпису у направленнях на перевірку, згідно з п.81.1 ст.81 Податкового кодексу України, такий акт про відмову від підпису у направленні на перевірку став підставою для початку проведення такої перевірки, тому її проведено з дотриманням вимог ПК України.
Однак, суд не погоджується з такими твердженнями контролюючого органу та вважає їх хибним тлумаченням приписів ст.81 ПК України, оскільки сама по собі відмова платника податків (його посадових осіб/представників) розписатися у направленні на перевірку та отримати наказ про її призначення, не може беззаперечно свідчити про допуск або не допуск посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки, при цьому, у розумінні приписів ст.81 ПК України, акт відмови від отримання ними наказу на проведення перевірки та підпису у направленнях на перевірку, який складається за вищевказаних обставин, може бути підставою для початку проведення такої перевірки лише у разі допуску платником податків (його посадовими особами/представниками) посадових осіб контролюючого органу до її проведення (п.81.1 ст.81 ПК України), а якщо такого допуску не відбулося (відмовлено у допуску) посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови, із зазначенням заявлених причин відмови (абз.1 п.81.2 ст.81 ПК України), і після складання такого акта суб`єкт владних повноважень не має права продовжувати проведення перевірки.
Отже, за змістом вищенаведених приписів пунктів 81.1 та 81.2 статті 81 ПК України відмова в отриманні копії наказу та підпису в направленнях на перевірку є самостійним фактом, що фіксується шляхом складення окремого акта, який засвідчує факт відмови та є підставою для початку проведення такої перевірки лише у разі допуску платником податків (його посадовими особами/представниками) посадових осіб контролюючого органу до її проведення.
При цьому, складання посадовими особами відповідача акта відмови представника позивача від отримання ним наказу на проведення перевірки та підпису у направленнях на перевірку не свідчить про допуск фахівців контролюючого органу до такої перевірки.
За встановлених судом обставин, ТОВ «ІГ «ТРАНССТРОЙІНВЕСТ» фактично не допустило посадових осіб Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до проведення фактичної перевірки, призначеної на підставі наказу від 31.03.2021р. №1552-п, що підтверджено представником позивача у судовому засіданні та не спростовано представником відповідача.
Судом також встановлено, що акт відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення фактичної перевірки ТОВ «ІГ «ТРАНССТРОЙІНВЕСТ» посадовими особами контролюючого органу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не складався.
Водночас, як зазначалося вище, чинними на час вчинення заходів по проведенню фактичної перевірки позивача приписами податкового законодавства (абз.1 п.81.2 ст.81 ПК України) передбачено обов`язковий, безумовний та безальтернативний алгоритм дій посадових осіб контролюючого органу в разі, якщо платник податків (його посадові особи/представники) відмовив посадовим особам контролюючого органу у допску до проведення такої перевірки, а саме: невідкладне складання посадовими особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки у двох примірниках акта про відмову в допуску до проведення фактичнї перевірки, із зазначенням заявлених причин відмови, який реєструється в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.
Однак, такий акт відповідачем складено не було, хоча позивачем прийнято рішення про відмову у допуску до проведення фактичної перевірки, в той час, як, відповідно до наведених вище положень законодавства, це було обов`язковою підставою для складання акта про відмову у допуску до проведення перевірки, що, в свою чергу, виключало можливість складання акта за наслідками фактичної перевірки, а також інших документів за результатами її проведення, в тому числі, і спірних рішень про застосування штрафів.
Оскільки, у разі не допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки законом для останніх передбачено зовсім інший алгоритм дій та можливість винесення інших рішень, ніж за результатами фактично проведеної перевірки (складення акта відмови у допуску до перевірки, прийняття рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків), натомість, відповідач, порушуючи вимоги чинного законодавства, в тому числі абз.1 п.81.2 ст.81 ПК України, здійснив фактичну перевірку позивача без отримання доступу до його території, приміщень та документів, та за відсутності допуску до такої перевірки з боку останнього, склав акт за результатами такої перевірки та виніс на його підставі спірні рішення про застосування штрафів до позивача, така перевірка є незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом, таким чином, спірні податкове повідомлення-рішення та рішення про застосування фінансових санкцій, прийняті за наслідками такої перевірки та на підставі акта перевірки, який є недопустимим доказом, не можуть вважатися правомірними та підлягають скасуванню.
Враховуючи встановлені обставини справи, а також те, що перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, при цьому, контролюючі органи та їх посадові особи при виконанні владних повноважень, у тому числі при проведенні фактичної перевірки, зобов`язані діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України, в тому числі у спосіб, передбачений Податковим кодексом України, та не допускати згідно зі статтею 21 Податкового кодексу України порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій, суд доходить висновку, що у даному випадку проведення фактичної перевірки позивача контролюючим органом здійснено з грубим порушенням вимог ст.81 ПК України, які беззаперечно зумовлюють протиправність винесених за наслідками такої перевірки рішень, бо, як встановлено судом, перевірку проведено за відсутності допуску до її проведення з боку платника податків, що, у свою чергу, унеможливлює проведення такої перевірки, а її проведення без доступу до території, приміщень та документів підприємства свідчить про неможливість здійснення об`єктивних, обґрунтованих та повноцінних висновків за наслідками такої перевірки.
Отже, зважаючи на вищенаведене у сукупності, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог ТОВ «ІГ «ТРАНССТРОЙІНВЕСТ» про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 14.07.2021р. №104650902 та рішення про застосування фінансових санкцій від 14.07.2021р. №000151/04-36-09-02/35201169 у повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Згідно з абз.1 ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст. ст. 242-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 14.07.2021р. №104650902.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про застосування фінансових санкцій від 14.07.2021р. №000151/04-36-09-02/35201169.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 28.02.2022р.

Суддя: О.М. Турова