Справа № 640/3815/21
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2022-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2022 року м. Київ № 640/3815/21

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Вєкуа Н.Г., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доДепартаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України
провизнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з позовом до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України (01601, м. Київ, вул. Богомольця, 10, ), в якому просить суд:

- визнати протиправною відмову Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України у зарахуванні підполковнику поліції ОСОБА_1 , заступнику начальника управління-начальнику 1-го відділу протидії організованим злочинним групам в органах державної влади Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, пільгової вислуги років до його календарної вислуги років та до стажу служби в поліції;

- зобов`язати Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України здійснити перерахунок та зарахувати підполковнику поліції ОСОБА_1 , заступнику начальника управління-начальнику 1-го відділу протидії організованим злочинним групам в органах державної влади Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» та підпункту 4.1.6 пункту 4.1 розділу 4 Положення про порядок комплектування, матеріально-технічного, військового, фінансового та соціально-побутового забезпечення спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 16 грудня 1993 року №3720-ХІІдо календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні, сформовану за період з 03.12.2012 до 29.03.2015 у загальній кількості 03 роки 05 місяців 24 дні.

- зобов`язати Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України здійснити перерахунок та зарахувати підполковнику поліції, ОСОБА_1 , заступнику начальника управління-начальнику 1-го відділу протидії організованим злочинним групам в органах державної влади Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України відповідно до статті 78 Закону України «Про національну поліцію» стаж служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачувальної відпустки із зарахуванням періоду пільгової вислуги років, сформованої за період з 03.12.2012 до 29.03.2015 у загальній кількості 03 роки 05 місяців 24 дні та встановити надбавку з урахуванням періоду пільгової вислуги років.

Позивач вважає не зарахування його пільгової вислуги років до календарної вислуги років та стажу служби в поліції, а також не встановлення надбавки за вислугу років з урахуванням пільгової вислуги років та ненадання додаткової оплачуваної відпустки з огляду на зазначені в позовній заяви норми законодавства України - противоправними.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення учасників справи (письмове провадження), встановлено відповідачу строк для надання відзиву та витребувано від останнього докази та відповідні матеріали.

Від відповідача надійшов відзив на позов, в якому відповідач посилається на Закон України «Про Національну поліцію», постанову Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» та зазначає, що Законом встановлено вичерпний перелік видів та категорії служб, які включаються до стажу служби в поліції і пільгова вислуга років в цьому переліку відсутня, а тому відсутні підстави для її включення до стажу служби в поліції позивачу. Одночасно відповідач вказує на те, що Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України не заперечує наявність пільгової вислуги у позивача, проте пільгова вислуга зараховується до вислуги років лише при наявності календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії.

Крім того, представником відповідача подано клопотання з проханням звернутися до Верховного Суду з пропозицією розглянути дану справу, як зразкову, у зв`язку з тим, що на момент подання клопотання наявна велика кількість справ у різних судах України щодо аналогічного предмету спору.

Проте, таке клопотання суд залишає без задоволення, оскільки наведені представником відповідача обґрунтування не є достатніми для звернення до Верховного Суду з пропозицією розглянути справу №640/3815/21, як зразкову.

Позивачем подано відповідь на відзив, в якій останній заперечив проти висновків, викладених у відзиві на позовну заяву.

В свою чергу, представник відповідача подав заперечення на відповідь на відзив, в яких підтримав власну позицію, викладену у відзиві на позовну заяву.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та відзив на позов, встановив наступне.

Відповідно до послужного списку позивача та листа відповідача від 25.01.2021 №666/55/03-2021, ОСОБА_1 у період служби з 03.12.2012 по 29.03.2015 обіймав посаду, стаж роботи на якій, відповідно до Постанови №393 зараховувався на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяця.

Позивач вважає, що вказаний період проходження служби підлягає зарахуванню до вислуги років на пільгових умовах, відповідно до пункту 3 Порядку №393, з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби.

Однак, відповідач листом від 25.01.2021 №666/55/03-2021 повідомив ОСОБА_1 про неможливість вирішити питання позитивно щодо зарахування до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки із зарахуванням періоду пільгової вислуги років, сформованої за період з 03.12.2012 по 29.03.2015 в загальній кількості 03 роки 05 місяців 24 дні та здійснення відповідного перерахунку.

Не погоджуюсь із такою відмовою відповідача, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України у своїх рішеннях від 13.05.1997р. №1-зп, від 09.02.1999 № 1-рп/99, від 05.04.2001 № 3-рп/2001 та від 13.03.2012 № 6-рп/2012 висловив позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів: закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Таким чином, зміст правовідносин, зокрема, прав та обов`язків особи, не може змінюватися зі зміною законодавчих норм.

З урахуванням наведеного, право позивача на зарахування при обчисленні вислуги років на пільгових умовах часу проходження служби в спеціальних підрозділах по боротьбі з організованою злочинністю органів внутрішніх справ та підрозділах Державної служби боротьби з економічною злочинністю органів внутрішніх справ визначаються за тими правилами, які були чинними на момент виникнення відповідного права.

Абзацом 3 пункту 1 Порядку №393 встановлено, що установлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ до вислуги років зараховуються служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.

Згідно з абзацом дев`ятим підпункту «в» пункт 3 Порядку №393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяця у підрозділах внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ з охорони дипломатичних і консульських представництв іноземних держав, у підрозділах Управління державної охорони, що визначаються в установленому порядку, а також у підрозділах спеціального призначення Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, установ виконання покарань органів внутрішніх справ, воєнізованих формуваннях Державної кримінально-виконавчої служби, у частинах і підрозділах спеціального призначення внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України та у підрозділах міліції особливого призначення за Переліком посад і умовами (в порядку), що визначаються керівниками відповідних міністерств і відомств.

Відповідно до п. «в» абз.3 Порядку №393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за три місяці.

Відповідно до підпункту 4.1.6 пункту 4.1 розділу 4 Порядку №393 стаж роботи працівників спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю обчислюється з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби у вищезазначених підрозділах згідно з переліком посад, визначених Міністром внутрішніх справ України.

Відповідно до наказу МВС України від 14.11.2007 №431 «Про затвердження Переліку посад працівників спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю органів внутрішніх справ, стаж роботи яких обчислюється з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби», зареєстрованого в МЮУ 05.12.2007 за №1350/14617, з 03.12.2012 по 29.03.2015 позивач обіймав посаду в спеціальних підрозділах по боротьбі з організованою злочинністю ОВС, а саме на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу боротьби з легалізацією доходів у сфері економіки антикорупційного бюро ГУБОЗ МВС України, стаж роботи якої обчислюється із розрахунку один місяць служби за півтора місяці за вказаний період.

З огляду на зазначене суд дійшов висновку про те, що вказаний вище період проходження позивачем служби, підлягає зарахуванню до вислуги років на пільгових умовах відповідно до пункту 3 Порядку №393 з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби або 1 місяць служби за 1,5 місяці.

Відповідно до пункту «а» частини першої статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» - «д», «ж» статті 1 - 2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби:

по 30 вересня 2011 року і на день звільнення мають вислугу 20 років і більше;

з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року і на день звільнення мають вислугу 20 календарних років та 6 місяців і більше;

з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік і більше;

з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік та 6 місяців і більше;

з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки і більше;

з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше;

з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше;

з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше;

з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше;

з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше;

з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Відповідно до статті 171 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Аналіз наведених правових норм у поєднанні з положеннями Порядку №393 дає підстави для висновку, що визначальною підставою у питанні можливості пільгового обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, є наявність законодавчого регулювання, яке передбачає включення зазначеного періоду (строку) до стажу роботи працівників певної категорії для реалізації цими особами права на призначення різних видів пенсій, чи інших соціальних виплат.

Основним актом, на підставі якого здійснюється таке регулювання є, зокрема, Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Можливість пільгового обчислення періоду проходження військової служби є похідною від визначальної підстави і має пов`язуватися не з категорією працівників, що реалізують право на пенсію за вислугу років, а зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті проходження військової служби в певний, визначений у законодавчому порядку період часу. Така можливість передбачена Порядком №393.

Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 27 червня 2018 року у справі №750/9775/16-а. Верховний Суд у вказаній постанові зазначив, що до актів правового регулювання умов і порядку призначення пенсій за вислугу років належать і ті правові акти, які передбачають пільгове (кратне) обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, що дає право на призначення й отримання різних видів пенсій та соціального забезпечення.

Суд також звертає увагу, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення (Рішення № 5-рп/2002).

Таким чином, пільгова вислуга має враховуватися при призначенні пенсій згідно з пунктом «а» частини 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб».

Листом від 25.01.2021 №666/55/03-2021 відповідач повідомив позивача про неможливість вирішити позитивно питання щодо зарахування до календарної вислуги років, яка дає право на призначення йому пенсії, вислугу в пільговому обчисленні, сформовану за період з 03.12.2012 по 29.03.2015 та здійснення відповідного перерахунку відповідач вважав наразі неможливим. Тобто фактично відповідачем відмовлено позивачу у зарахуванні до календарної вислуги років, яка дає право на призначення йому пенсії, вислуги в пільговому обчисленні, сформовану за відповідний період та здійснення відповідного перерахунку.

З огляду на зазначене суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині щодо визнання протиправною відмови відповідача у зарахуванні пільгової вислуги років позивача до його календарної вислуги років та до стажу служби в поліції та зобов`язання здійснити відповідний перерахунок.

Відповідно до статті 78 Закону України «Про Національну поліцію» стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки. До стажу служби в поліції зараховуються, зокрема: служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду; служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду. Під час обчислення стажу служби в поліції враховуються тільки повні роки вислуги років без округлення фактичного розміру вислуги років у бік збільшення. Порядок обчислення вислуги років у поліції встановлює Кабінет Міністрів України.

З огляду на зазначене, оскільки стаж служби позивача підлягає зарахуванню до вислуги років відповідно до пункту 3 Порядку №393, то він, відповідно до статті 78 Закону України «Про Національну поліцію», мав бути врахований до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки.

У рапорті від 18.01.2021 та позовній заяві позивач просить, у тому числі, здійснити перерахунок відповідно до статті 78 Закону України «Про Національну поліцію» його стажу служби в поліції, який дає право на встановлення йому надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки із зарахуванням періоду пільгової вислуги років, сформованої за період з 03.12.2012 по 29.03.2015 в пільговому обчисленні у розмірі 03 роки 05 місяців 24 дні та встановити йому, відповідно до пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» надбавку за стаж служби в поліції із урахуванням періоду пільгової вислуги років, сформованої за період з 03.12.2012 по 29.03.2015 у загальній кількості 03 роки 05 місяців 24 дні.

У листі від 25.01.2021 №666/55/03-2021, яким надано відповідь на вказаний рапорт (звернення), відповідачем вказане питання розглянуто не було, водночас, відповідачем пільгову вислугу років, сформовану за вказаний період у загальній кількості 03 роки 05 місяців 24 дні до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової відпустки, враховано не було.

З огляду на зазначене, враховуючи те, що відповідач мав врахувати до стажу служби позивача в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки період пільгової вислуги років, сформованої за період з 03.12.2012 по 29.03.2015 у загальній кількості 03 роки 05 місяців 24 дні, водночас навіть після подання позивачем рапорту відповідного зарахування не здійснив та не надав належної відповіді, суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та зарахувати позивачу відповідно до статті 78 Закону України «Про Національну поліцію» стаж служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, із зарахуванням періоду пільгової вислуги років, сформованої за період з 03.12.2012 по 29.03.2015 у загальній кількості 03 роки 05 місяців 24 дні та встановити надбавку за стаж служби з урахуванням періоду пільгової вислуги років.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведена правомірність та обґрунтованість відмови у зарахуванні підполковнику поліції ОСОБА_1 , заступнику начальника управління-начальнику 1-го відділу протидії організованим злочинним групам в органах державної влади Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, пільгової вислуги років до його календарної вислуги років та до стажу служби в поліції.

Натомість, позивачем надано достатньо доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги.

За таких обставин, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

У відповідності до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України на користь позивача підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача всі здійсненні ним судові витрати.

Керуючись ст. ст. 9, 72-77, 90, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) - задовольнити.

Визнати протиправною відмову Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України у зарахуванні підполковнику поліції ОСОБА_1 , заступнику начальника управління-начальнику 1-го відділу протидії організованим злочинним групам в органах державної влади Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, пільгової вислуги років до його календарної вислуги років та до стажу служби в поліції.

Зобов`язати Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України здійснити перерахунок та зарахувати підполковнику поліції ОСОБА_1 , заступнику начальника управління-начальнику 1-го відділу протидії організованим злочинним групам в органах державної влади Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» та підпункту 4.1.6 пункту 4.1 розділу 4 Положення про порядок комплектування, матеріально-технічного, військового, фінансового та соціально-побутового забезпечення спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 16 грудня 1993 року №3720-ХІІдо календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні, сформовану за період з 03.12.2012 до 29.03.2015 у загальній кількості 03 роки 05 місяців 24 дні.

Зобов`язати Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України здійснити перерахунок та зарахувати підполковнику поліції, ОСОБА_1 , заступнику начальника управління-начальнику 1-го відділу протидії організованим злочинним групам в органах державної влади Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України відповідно до статті 78 Закону України «Про національну поліцію» стаж служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачувальної відпустки із зарахуванням періоду пільгової вислуги років, сформованої за період з 03.12.2012 до 29.03.2015 у загальній кількості 03 роки 05 місяців 24 дні та встановити надбавку з урахуванням періоду пільгової вислуги років.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України (01601, м. Київ, вул. Богомольця, 10, ) судовий збір в сумі 1816,00 грн. (одну тисячу вісімсот шістнадцять грн.).

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Г. Вєкуа