Справа № 580/3652/22
Суддя: Сергій ГАРАНЬ
Дата ухвалення: 2022-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2022 року справа № 580/3652/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гараня С.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною бездіяльності,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) (далі відповідач), в якому просить:

- визнати бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні 66992657 з примусового виконання виконавчого листа № 580/4593/21, виданого Черкаським окружним адміністративним судом 23.09.2021 року, неправомірною;

- зобов`язати державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) невідкладно провести виконавчі дії відповідно до вимог закону Про виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 580/4593/21, виданого Черкаським окружним адміністративним судом 23.09.2021 року.

В обгрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 23.09.2021 позивач отримав виконавчий лист по справі №580/4533/21 та звернувся до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) щодо виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2021 року. 01.10.2021 було відкрито виконавцем виконавче провадження №66992957 за виконавчим листом №580/4593/21 від 23.09.2021. Проте, з 01.10.2021 державними виконавцями Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) не вчиняється достатньо дій в межах його повноважень на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2021 року у справі №580/45933/21, яким зобов`язано Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат нарахувати та виплатити позивачу грошову допомогу до 05 травня 2021 року у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги. Вважаючи у зв`язку із цим свої права та інтереси порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом з метою їх захисту.

Ухвалою суду від 22.08.2022 відкрито провадження у справі, розгляд якої визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження (без виклику учасників справи в судове засідання).

Відповідач відзиву на позовну заяву до суду не надав.

Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив такі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 18.08.2021 у справі №580/4593/21 зобов`язано Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат нарахувати та виплатити ОСОБА_2 грошову допомогу до 05 травня 2021 року у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.

23.09.2021 позивач отримав виконавчий лист по справі №580/4593/21 та звернувся до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) щодо виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18.08.2021.

01.10.2021 відкрито виконавче провадження №66992957 за виконавчим листом №580/4593/21 від 23.09.2021 про зобов`язання Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат нарахувати та виплатити ОСОБА_2 грошову допомогу до 05 травня 2021 року у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги, якою боржнику надано 10 робочих днів для виконання вказаного виконавчого листа.

Крім того, 01.10.2021 у виконавчому провадженні №66992957 прийнято постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження в сумі 144,01 грн. та постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій в сумі 24000,00 грн.

13.12.2021 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України Про виконавче провадження, у зв`язку з фактичним повним виконанням виконавчого провадження.

18.01.2022 державним виконавцем скасовано постанову про виконавче провадження, прийняту на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України Про виконавче провадження у зв`язку з фактичним повним виконанням виконавчого провадження. Підставою скасування стала та підстава, що номер платіжного доручення про виплату стягувачу коштів згідно рішення суду не співпадає з рішенням, що перебуває на виконанні у відділі. Отже рішення суду боржником не виконано, а постанова про закінчення виконавчого провадження винесена передчасно.

Перевіривши виконання рішення суду державним виконавцем встановлено, що до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) надійшов лист Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, в якому зазначено, що на виконання рішення суду стягувачу нараховано грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги у розмірі 10 246 грн. Також зазначено, що подальше виконання рішення суду (здійснення виплати) неможливе через відсутність додаткового фінансового забезпечення, яке потребує урядових рішень та нормативно правових актів. Отже рішення суду боржником в повному обсязі не виконано.

Встановивши невиконання рішення суду та вимог державного виконавця, 30.06.2022 відповідачем прийнято постанову про накладення на боржника штрафу в сумі 5100 грн.

Предметом дослідження в даній справі є дії (бездіяльність) відповідача, які були вчинені (невчинені) ним після відкриття виконавчого провадження.

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що, на думку позивача, відповідач допускає протиправну бездіяльність у ВП №66992957, оскільки після відкриття виконавчого провадження, ним не вчинялось дій, які передбачені Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у вказаному Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюються примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» примусовому виконанню підлягають, зокрема, виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно з ч.2 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного в ст. 3 вказаного Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч.6 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Згідно з ч.1 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Частиною 2 статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Аналогічними за змістом є норми Інструкції з організації примусового виконання рішень від 02.04.2012 № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за №489/20802.

З аналізу наведених норми законодавства слідує, що державний виконавець в процесі здійснення виконавчого провадження має дотримуватись чіткого алгоритму дій, який встановлений Законом України «Про виконавче провадження».

З Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень судом встановлено, що відповідач після відкриття виконавчого провадження №66992957 вживав передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів для виконання виконавчого листа виданого Черкаським окружним адміністративним судом по справі №580/4593/21.

З огляду на викладене, вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невчинення дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» та похідна від неї про зобов`язання відповідача невідкладно провести виконавчі дії відповідно до вимог закону Про виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 580/4593/21, виданого Черкаським окружним адміністративним судом 23.09.2021 не підлягають задоволенню.

Відповідно частини першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 6, 14, 139, 242-245, 255, 287, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його підписання.

Суддя Сергій ГАРАНЬ