Справа № 320/6584/22
Суддя: Брагіна О.Є.
Дата ухвалення: 2022-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

06 вересня 2022 року Київ № 320/6584/22

Суддя Київського окружного адміністративного суду Брагіна О.Є., розглянувши заяву про забезпечення позову в межах матеріалів адміністративної справи за позовом адвоката Скотаря Олександра Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у м. Києві про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу ,

в с т а н о в и в:

адвокат Скотар О.М. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 , пред`явивши вимоги до ГУ НП у м.Києві про визнання протиправними та скасування наказу від 15.07.2022 № 588 в частині накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді звільнення зі служби в поліції; визнання протиправним та скасування наказу від 15.07.2022 №1126 о/с в частині накладення на ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції; поновлення позивача на посаді заступника начальника слідчого відділу Дарницького УП ГУ НП у м. Києві; стягнення з ГУ НП у м. Києві середнього заробітку за час вимушеного прогулу із дня, наступного за днем звільнення до дня винесення судом рішення про поновлення.

01.09.2022, до відділу документального забезпечення та контролю Київського окружного адміністративного суду надійшла заява представника позивача - адвоката Скотаря О.М. про забезпечення позову, яка була передана судді на розгляд 06.09.2022, що підтверджується актом начальника ВДЗК КОАС Тарай О.М. від 06.09.2022 без номеру без зазначення підстав затримки в передачі процесуального документа.

У поданій заяві представник позивача вказує, що оскаржувані накази мають очевидні ознаки протиправності, а також стверджує, що захист прав позивача у разі задоволення позовних вимог буде неможливий або ускладений, оскільки на посаду, з якої було незаконно звільнено його довірителя, може бути призначено іншу особу. При цьому, адвокат звертає увагу суду, що незабезпечення позову ускладнить виконання рішення, якщо воно буде прийнято на користь заявника.

Дослідивши подану заяву та додані до неї документи, суд вважає за необхідне відмовити у її задоволенні, ураховуючи таке:

за приписами положень ст. 150 КАСУ, суду надано право за заявою учасника справи або з власної ініціативи вживати визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо їх невжиття може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю. Ухвалу про забезпечення позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції.

Частиною 2 ст.151 КАСУ встановлено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб. Заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу, - ч.1-5 ст.154 КАСУ.

Заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами. Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист якого просить заявник, з наслідками, які настануть внаслідок, зокрема, зупинення дії оскаржуваного адміністративного акта. Заходи забезпечення позову застосовуються задля гарантування реального виконання в майбутньому судового рішення у випадку його ухвалення на користь позивача. Водночас, для виконання таких заходів потрібно додержуватися щонайменше однієї з умов, визначених у ч.2 ст. 150 КАСУ.

Відтак, заходи забезпечення позову застосовуються судом лише у виключних, виняткових випадках за наявності для цього умов та підстав, передбачених процесуальним законом, при цьому, такі заходи повинні відповідати критеріям адекватності та співмірності. При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 29.01.2020 по справі № 640/9167/19. Ураховуючи природу принципу змагальності, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, суд повинен проаналізувати та оцінити доводи заявника щодо очевидності ознак протиправності оскаржуваного рішення. Суд звертає увагу заявника, що такі ознаки не мають окреслених меж, тоді як вони повинні свідчити про таку протиправність поза обґрунтованим сумнівом. Зазначені представником позивача доводи не підтверджують очевидну протиправність рішення відповідача, оскільки лише констатують факт протиправності, а тому це може бути встановлено судом лише під час розгляду справи по суті.

Також, суд не вважає, що невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Відповідно до абзацу третього пункту 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» у справах про захист трудових чи корпоративних прав не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення про звільнення позивача з роботи та зобов`язання відповідача й інших осіб не чинити перешкод позивачеві у виконанні ним своїх попередніх трудових обов`язків, оскільки таким чином фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті.

Суд зауважує, що законодавством передбачено особливий захист прав працівника у разі незаконного звільнення шляхом негайного його поновлення на посаді та виплаті середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а отже відсутні підстави вважати, що захист прав позивача у разі задоволення позовних вимог буде неможливим чи ускладненим.

Крім того, п. 6 ч.2 ст. 40 КзППУ передбачено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках, зокрема, поновлення на роботі працівника, який раніше виконував цю роботу.

Таким чином, у разі поновлення на роботі працівника, який раніше виконував цю роботу, трудові відносини із працівником, якого було прийнято замість звільненого, припиняються на виконання рішення суду.

Беручи до уваги вищевикладене та, керуючись статтями 150-154, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в:

у задоволенні заяви адвоката Скотара Олександра Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом непризначення іншої особи на посаду заступника начальника слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві до ухвалення рішення в адміністративній справі № 320/6584/22 та поновлення ОСОБА_1 на посаді, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженнні, набирає законної сили з моменту її підписання. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Брагіна О.Є.