Справа № 320/7112/21
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2022-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

05 вересня 2022 року № 320/7112/21

Суддя Київського окружного адміністративного суду Дудін С.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Броварської міської ради Київської області та Міського голови Броварської міської ради Київської області Сапожка Ігоря Васильовича про визнання протиправними дій, скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Броварської міської ради Київської області та Міського голови Броварської міської ради Київської області Сапожка Ігоря Васильовича, у якому просить суд (орфографія та пунктуація автора збережені):

- визнати протиправними дії сесії Броварської міської ради Київської області, пов`язані із прийняттям рішення від 26.11.2020 року, щодо заяви позивача від 02.11.2020 року №9-5-/1-1960 п.2 "2. Розглянувши заяву громадянина ОСОБА_1 НОМЕР_1 від 02.11.2020 року №9-5-Л-1960, відмовити у наданні в пільговому порядку земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва у розмірі до 0,10га, в зв`язку з тим, що заявником не наданий проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що не відповідає нормам статей 118, 123 Земельного кодексу України;

- скасувати пункт 2 пов`язаний із прийняттям рішення сесії Броварської міської ради Київської області від 26.11.2020 року, щодо заяви позивача від 02.11.2020 року №9-5-/1-1960 п.2 " 2. Розглянувши заяву громадянина ОСОБА_1 НОМЕР_1 від 02.11.2020року №9-5-/1-1960, відмовити у наданні в пільговому порядку земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва у розмірі до 0,10га, в зв`язку з тим, що заявником не наданий проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що не відповідає нормам статей 118,123 Земельного кодексу України;

- зобов`язати Броварську міську раду Київської області розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.11.2020 року №9-5-Л-1960 відповідно до вимог; "Прошу розглянути на черговій сесії Броварської міської ради питання надання в пільговому порядку земельної ділянки заявнику для індивідуального житлового будівництва в розмірі до 0.10 гектара, відповідно діючи як суб`єкти владних повноважень, згідно ст. 16, 22, 58 Конституції України п.2. пп.6 п. 6. ст. 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ч.2 п. 18 ст.13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", та міждержавної угоди "Угода про взаємне визнання пільг і гарантій для учасників та інвалідів Великої Вітчизняної війни, учасників бойових дій на території інших держав, сімей загиблих військовослужбовців", Закону України "Про приєднання України до Віденської конвенції про цивільну відповідальність за ядерну шкоду", п.20.20. Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", тому що заявник ОСОБА_1 є особою з інвалідністю внаслідок війни II групи, також прирівняний до осіб з інвалідністю внаслідок ВВВ III групи, та має право на пільги і переваги встановлені законодавством СССР для інвалідів Великої Вітчизняної війни, також відселений із території зараження від ЧАЄС, тому має право на пільгове відведення земельної ділянки згідно Законів та Конституції України, та відвести дану земельну ділянку протягом року з часу надання даної заяви (або надання графічного матеріалу з позначеною вільною земельною ділянкою в м. Бровари)";

- визнати протиправними дії сесії Броварської міської ради Київської області, пов`язані із прийняттям рішення від 26.11.2020 року, щодо заяви позивача від 12.11.2020 року №9-5-Л-2049 п.З " 3. Розглянувши заяву громадянина ОСОБА_1 НОМЕР_1 від 12.11.2020 року №9-5-Л-2049, відмовити у наданні в пільговому порядку земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва у розмірі до 0,10га, в зв`язку з тим, що заявником не наданий проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що не відповідає нормам статей 118,123 Земельного кодексу України";

- скасувати пункт 3 пов`язаний із прийняттям рішення сесії Броварської міської ради Київської області від 26.11.2020 року, щодо заяви позивача від 12.11.2020 року №9-5-Л-2049 п.3 " 3. Розглянувши заяву громадянина ОСОБА_1 НОМЕР_1 від 12.11.2020 року №9-5-Л-2049, відмовити у наданні в пільговому порядку земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва у розмірі до 0,10га, в зв`язку з тим, що заявником не наданий проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що не відповідає нормам статей 118,123 Земельного кодексу України";

- зобов`язати Броварську міську раду Київської області розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.11.2020 року №9-5-Л-2049 відповідно до вимог; "Прошу розглянути на черговій сесії Броварської міської ради питання надання в пільговому порядку земельної ділянки заявнику для індивідуального житлового будівництва в розмірі до 0.10 гектара, відповідно діючи як суб`єкти владних повноважень, згідно ст. 16, 22, 58 Конституції України п.2. пп.6 п. 6. ст. 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ч.2 п. 18 ст.13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", та міждержавної угоди "Угода про взаємне визнання пільг і гарантій для учасників та інвалідів Великої Вітчизняної війни, учасників бойових дій на території інших держав, сімей загиблих військовослужбовців", Закону України "Про приєднання України до Віденської конвенції про цивільну відповідальність за ядерну шкоду", п.20.20. Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", тому що заявник ОСОБА_1 є особою з інвалідністю внаслідок війни II групи, також прирівняний до осіб з інвалідністю внаслідок ВВВ III групи, та має право на пільги і переваги встановлені законодавством СССР для інвалідів Великої Вітчизняної війни, також відселений із території зараження від ЧАЄС, тому має право на пільгове відведення земельної ділянки згідно Законів та Конституції України, та відвести дану земельну ділянку протягом року з часу надання даної заяви (або надання графічного матеріалу з позначеною вільною земельною ділянкою в м. Бровари)";

- визнати протиправними дії Броварської міської ради Київської області, за порушення ст. 15, 20 Закону України "Про звернення громадян", яка не розглянула заяви ОСОБА_1 від 07.09.2020 року на сесії міської ради, яка змінила предмет та підстави звернення Позивача та розглянула за його відсутності, без надання можливості додатково обґрунтувати свої вимоги та примушенням надавати графічні матеріали до заяви, який не передбачений законодавством про відведенні земельної ділянки, відповідно заяви позивача;

- визнати протиправними дії та бездіяльність міського голову м. Бровари Броварської міської ради, м. Бровари Київської області Сапожко Ігор Васильовича , який не розглянув заяви ОСОБА_1 від 02.11.2020 року №9-5-Л-1960 та 12.11.2020 року №9-5-Л-2049 та за відмову керівника органу влади розглянути заяви позивача особисто та за присутності позивача та ненадання повної відповіді на заяви позивача, з посиланням на норми законодавства та роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення;

- зобов`язати міського голову м. Бровари Броварської міської ради м. Бровари Київської області Сапожко Ігор Васильовича , розглянути заяву Позивача від 02.11.2020 року №9-5-Л-1960 та 12.11.2020 року №9-5-Л-2049 особисто та в присутності позивача, відповідно Закону України "Про звернення громадян" та відповідно Рішення Конституційного Суду України 27 лютого 2020 року Рішення Конституційного суду України від 17.07.2018 року, справа № 1-11/2018(3830/15), Постанови Касаційного адміністративного суду від 02.07.2020 року справа №361/4237/17, п. 2 ч. 6 п. 6 ст. 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", п.20. ст..20 Закону України "Про статус соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Закону України "Про приєднання України до Віденської конвенції про цивільну відповідальність за ядерну шкоду" п. 18 ст. 13. ч.2.п.15.ст.15. Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", міждержавної угоди "Угода про взаємне визнання пільг і гарантій для учасників т; інвалідів Великої Вітчизняної війни, учасників бойових дій на території інших держав, сімей загиблих військовослужбовців", ст. ст. 3. 16. 22. 40. 55. 56. 57.58. Конституції України, Статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з підстав та предмету зверненні Позивача, з посиланням на норми законодавства та роз`ясненням порядку оскарження прийнятою рішення;

- визнати протиправними дії Броварської міської ради Київської області, за фальшування проекту рішення Броварської міської ради від 16.11.2020 року, щодо розгляду заяв позивача від 02.11.2020 року №9-5-Л-1960 та 12.11.2020 року №9-5-Л-2049, з посиланням на не існуючі рекомендації постійної комісії з питань земельних відносин, будівництва та архітектури, засіданні якої відбулося лише 19.11.2020 року, та відповідно рішення сесії Броварської міської ради від 26.11.2020 року, прийняте на підстави сфальшованих даних;

- скасувати проект рішення Броварської міської ради від 16.11.2020 року, щодо розгляду заяв позивача від 02.11.2020 року №9-5-Л-1960 та 12.11.2020 року №9-5-Л-2049, з посиланням на ні існуючи рекомендації постійної комісії з питань земельних відносин, будівництва та архітектури засідання якої відбулося лише 19.11.2020 року, та відповідно скасувати рішення сесії Броварської міської ради від 26.11.2020 року, в частини розгляду заяв позивача від 02.11.2020 року №9-5-/І 1960 та 12.11.2020 року №9-5-Л-2049;

- зобов`язати Броварську міську раду Київської області, відшкодувати матеріальні збитки ОСОБА_1 в розмірі 2 000 000 гривен (два мільйони гривен), та стягнути з відповідача кошти в розмірі 2 000 000 гривен (два мільйони гривен);

- зобов`язати Броварську міську раду Київської області, відшкодувати моральну шкоду ОСОБА_1 розмірі 2 000 000 гривен (два мільйони гривен), та стягнути з відповідача кошти в розмірі 2 000 00 гривен, (два мільйони гривен);

- зобов`язати Броварську міську раду Київської області, та Президента України, надати звіт про виконання судового рішення, згідно ст. 129-1 Конституції України; "Стаття 129-1. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 22.06.2021 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу 10-денний строк з дня отримання копії ухвали суду, протягом якого позивачу необхідно було усунути недоліки позовної заяви, а саме: надати уточнену позовну заяву з урахуванням зауважень суду (з доданням копій відповідно до кількості учасників справи); надати засвідчену копію заяви позивача від 07.09.2020 з доказами її подання до Броварської міської ради Київської області (з доданням копій відповідно до кількості учасників справи); надати суду заяву про поновлення строку звернення до суду та докази поважності причин пропуску такого строку (з доданням копій відповідно до кількості учасників справи); надати суду письмові пояснення щодо одночасного подання позову у цій справі та оскарження в апеляційному порядку ухвали Київського окружного адміністративного суду від 28.05.2021 про повернення позовної заяви у справі №320/6192/21, з тим самим предметом та з тих самих підстав, що і у цій справі (з доданням копій відповідно до кількості учасників справи); надати суду обґрунтований розрахунок суми матеріальної та моральної шкоди, заявленої до відшкодування (з доданням копій відповідно до кількості учасників справи); надати копії усіх заповнених сторінок паспорту громадянина України - ОСОБА_1 (з доданням копій відповідно до кількості учасників справи).

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 30.06.2021 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення та відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про прийняття додаткового рішення.

14.07.2021 на адресу суду від ОСОБА_1 надійшла заява «щодо усунення неіснуючих недоліків позовної заяви, для позбавлення позивача доступу до суду», у якій позивачем заявлено відвід головуючому судді.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.07.2021 заяву ОСОБА_1 про відвід головуючому судді Дудіну С.О. залишено без розгляду у зв`язку з недотриманням процесуального строку для її подання (подання заяви до моменту відкриття провадження у справі).

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 30.07.2021, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.09.2021, позовну заяву було повернуто позивачу з усіма доданими до неї документами.

Постановою Верховного Суду від 27.07.2022 ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 30.07.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.09.2021 скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до Київського окружного адміністративного суду.

Згідно з протоколом від 24.08.2022 справу передано раніше визначеному складу суду - судді Дудіну С. О.

У період з 19.08.2022 по 02.09.2022 включно суддя Дудін С. О. перебував у щорічній відпустці.

Суд зазначає, що у вищевказаній постанові від 27.07.2022 Верховний Суд зауважив, що ухвала суду першої інстанції постановлена судом без вирішення клопотання позивача про відвід головуючого у справі, оскільки суд касаційної інстанції вважає, що судом першої інстанції допущене помилкове трактування положення частини 3 статті 39 КАС України про відсутність у учасника справи права подати заяву про відвід судді на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Верховний Суд повідомив, що до вирішення суддею заяви про відвід цей суддя не може вчиняти будь-яких інших процесуальних дій, пов`язаних із подальшим процесуальним рухом справи. За результатами розгляду заяви, поданої у строки, встановлені частиною третьою статті 39 КАС України, суд може постановити ухвалу або про її задоволення, або про відмову у задоволенні. У разі подання такої заяви з порушенням процесуальних строків, або повторно з підстав заявлених раніше, вона має бути залишена без розгляду.

За таких обставин, суддя до вирішення заяви про відвід не відповідає вимогам «незалежного та неупередженого суду, встановленого законом» й, відповідно, не може вирішувати жодне процесуальне питання, крім вирішення заявленого відводу.

Відповідно до частини п`ятої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Надаючи оцінку поданій позивачем заяві про відвід головуючого судді, суд зазначає таке.

Заява про відвід судді мотивована незгодою позивача з вимогами суду, викладеними в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, щодо необхідності надання засвідченої копії заяви позивача від 07.09.2020 з доказами її подання до Броварської міської ради Київської області (з доданням копій відповідно до кількості учасників справи), а також обґрунтованого розрахунку суми матеріальної та моральної шкоди, заявленої до відшкодування (з доданням копій відповідно до кількості учасників справи).

Також позивач послався на інші рішення головуючого судді у цій справі, прийняті в інших справах за участю позивача.

Розглянувши вказану заяву про відвід судді Дудіна С.О., суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Частиною третьою статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно з частиною першою статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої-четвертої статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про самовідвід вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

При цьому суд звертає увагу на те, що відповідно до частини 4 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суд зазначає, що зі змісту доводів, які наведені ОСОБА_1 у заяві про відвід судді Дудіна С.О., вбачається, що позивач виявив незгоду з процесуальними рішеннями та діями суду, а отже, дана заява не містить підстав для відводу судді, які визначені статтею 36 Кодексу адміністративного судочинства України.

Жодних інших доказів на підтвердження існування об`єктивних обставин, які б свідчили про сумніви у неупередженості або об`єктивності судді Дудіним С.О. позивачем суду не надано.

Визначаючись щодо наявності підстав для відводу судді необхідно враховувати, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності має визначатись, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (п. 27, 28 і 30 рішення у справі "Фей проти Австрії" (заява від 24.02.1993 №255), п.42 рішення у справі "Веттштайн проти Швейцарії" (заява №33958/96).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі "Білуха проти України" зазначено, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими".

Отже, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності такого судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 10.05.2018 в адміністративній справі №800/592/17 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 73903174).

З огляду на вказане, суд вважає, що зазначені позивачем обставини в обґрунтування заяви про відвід не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами та не свідчать про наявність обґрунтованого сумніву щодо неупередженості та об`єктивності судді Київського окружного адміністративного суду Дудіна С.О. у вирішенні даної адміністративної справи, оскільки зводяться до незгоди з процесуальними рішеннями та діями судді, а тому заява позивача про відвід не підлягає задоволенню.

Враховуючи приписи частини четвертої статті 40 КАС України, суд вважає за необхідне матеріали даної справи передати до відділу документального забезпечення і контролю (канцелярії) Київського окружного адміністративного суду для визначення складу суду для вирішення питання про відвід у відповідності до вимог частини 1 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 36-40, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. Визнати необґрунтованим відвід судді Київського окружного адміністративного суду Дудіна С.О. у справі №320/7112/21.

2. Матеріали адміністративної справи №320/7112/21 передати до відділу документального забезпечення і контролю (канцелярії) Київського окружного адміністративного суду для визначення складу суду для вирішення питання про відвід у відповідності до вимог частини 1 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремому оскарженню не підлягає

Суддя Дудін С.О.