Справа № 440/6728/22
Суддя: К.І. Клочко
Дата ухвалення: 2022-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

05 вересня 2022 рокум. ПолтаваСправа № 440/6728/22

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Клочко К.І., перевіривши матеріали позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, а саме просить:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 , а також провести нарахування та виплату пенсії з 01 липня 2019 року відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний й захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, встановленої частиною 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", визначених постановою Октябрського райсуду м. Полтави від 17 березня 2011 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести нарахування та виплату пенсії з 01 липня 2019 року додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, як особі, віднесеній до першої категорії, особі з інвалідністю 2-ї групи, відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний й захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, встановленої частішою 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2022 року по справі 440/6728/22 позов ОСОБА_1 залишено без руху у зв`язку з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду.

29 серпня 2022 року позивач надав до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви. В обгрунтування поновлення пропущеного строку звернення до суду зазначено, що позивач не знав про порушення його права, оскільки пенсія перераховувалася за інфляційним показником, тому позивач не мав можливості та фактичних доказів про те, що розмір його пенсії змінився.

Вирішуючи заяву позивача про поновлення строків звернення до суду, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши матеріали позовної заяви на предмет відповідності останньої вимогам статей 160, 161, 172 цього Кодексу, суд встановив наступне.

Згідно з частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частин другої та третьої цієї статті для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тобто, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів відповідними строками. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Судом встановлено, що підстави, які зумовили звернення позивача до суду з цим позовом, виникли з 01 липня 2019 року у зв`язку із не проведенням пенсійним органом перерахунку та виплати позивачу пенсії по інвалідності як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний й захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, встановленої частиною 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", визначених постановою Октябрського райсуду м. Полтави від 17 березня 2011 року, а також не проведенням перерахунку та виплати додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, як особі, віднесеній до першої категорії, особі з інвалідністю 2-ї групи, відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний й захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, встановленої частішою 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Однак, позивач звернувся до адміністративного суду з цим позовом лише 09 серпня 2022 року.

При цьому, суд зазначає, що отримання позивачем листа відповідача у відповідь на його заяву не змінює моменту, коли особа дізналась про порушення своїх прав (отримання пенсії у меншому розмірі), а свідчить лише про час, коли особа почала вчиняти активні дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у випадку, коли законом встановлений строк для вчинення особою активних дій щодо отримання допомоги.

Крім того, на переконання суду, положення статті 87 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачають можливість не застосовувати строки давності лише в пенсійних спорах, що стосуються вимог, пов`язаних з вже нарахованими пенсіями, не виплаченими пенсіонеру з вини пенсійного органу, а у даних правовідносинах спірні суми пенсії позивачу пенсійним органом взагалі не були нараховані.

Також, судом критично оцінюються отримання відмови відповідачем листом від 23.05.2022, оскільки така обставина носить виключно суб`єктивний характер та позивач не був позбавлений права звернутися у межах строку, встановленого законом для звернення до адміністративного суду із заявленими вимогами, який був достатнім для вчинення відповідних дій.

При формуванні вказаних висновків судом враховано висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 31 березня 2021 року у справі №240/12017/19, а також висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в постанові від 24 грудня 2020 року у справі №510/1286/16-а.

Таким чином, у спірному випадку позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду з цим позовом, встановлений статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд враховує правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 31 березня 2021 року у справі № 240/12017/19, щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України, де, зокрема, вказано, що:

« 1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо».

Аналогічна позиція щодо застосування статей 122, 123, 240 КАС України висловлена Верховним Судом в ухвалах від 29 липня 2019 року у справі № 522/7472/17, від 12 серпня 2021 року у справі № 520/18594/2020 та від 04 листопада 2021 року у справі № 369/2257/19.

Згідно з частиною шостою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Всупереч викладеному, заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду до позовної заяви разом із доказами на підтвердження поважності причин пропуску такого строку або доказів, які б підтверджували вчасне звернення до суду, позивачем не подано.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що підстави для поновлення строку звернення до суду, зазначені позивачем у позовній заяві про поновлення строку звернення до суду, не є поважними .

Відповідно до частини другої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Таким чином, суд приходить висновку про необхідність повернення позовної заяви позивачеві.

Частиною восьмою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

На підставі викладеного, керуючись статтями 123, 169, 248, 294 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали направити особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення судового рішення шляхом подання апеляційної скарги в порядку, визначеному частиною восьмою статті 18, частинами сьомою-восьмою статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.І. Клочко