Справа № 640/2777/22
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2022-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2022 року м. Київ №640/2777/22

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доЦентрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області
провизнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії
встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області, в якому просив суд:

-визнати протиправним та скасувати рішення Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області №79 від 21 жовтня 2020 року про заборону в`їзду в Україну громадянину Російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-визнати протиправним і скасувати рішення Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання від 11 листопада 2021 року №1496;

- зобов`язати Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області повторно розглянути заяву громадянина Російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про надання дозволу на тимчасове проживання на території України, з урахуванням правової оцінки та висновків, наданих судом.

Позовні вимоги обгрунтовані протиправністю вказаних рішень з підстав не вручення позивачу рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання в Україні та неповнотою перевірки відповідачем обставин обґрунтованості звернення суб`єкта ініціювання.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 лютого 2022 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує щодо позиції позивача в частині не направлення рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання в Україні. Щодо наявності повноважень ініціювання питання про прийняття рішення про заборону в`їзду в Україну представник відповідача зазначив, що прийняття рішення регулюється законом, тому ними вжито всіх заходів стосовно перевірки інформації обгрунтованого звернення суб`єкта ініціювання.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

05 серпня 2018 року позивачем отримано посвідку на тимчасове проживання № НОМЕР_1 терміном дії до 16 листопада 2021 року.

08 вересня 2020 року Центральним міжрегіональним управлінням Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області прийнято рішення №3652, яким на підставі підпункту 4 пункту 63 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2018 року №322, скасовано позивачу посвідку на тимчасове проживання № НОМЕР_1 .

В подальшому, 20.10.2020 ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області отримано подання Управління стратегічних розслідувань в м. Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України № 6011/55/125/01-2020 від 15.10.2020 «Про розгляд питання щодо прийняття рішення про заборону в`їзду в Україну».

Центральним міжрегіональним управлінням Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області прийнято рішення №79 від 21 жовтня 2020 року про заборону в`їзду в Україну позивачу.

27.10.2021 позивач звернувся до Першого відділу обслуговування громадян м. Києва ДП «Документ» у зв`язку із обміном посвідки на тимчасове проживання.

11.11.2021 ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області прийнято рішення про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання на підставі підпункту 2 пункту 61 Порядку оформлення.

Вважаючи рішення відповідача протиправними позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам Окружний адміністративний суд міста Києва виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до вимог законодавства України, іноземці та особи без громадянства перебувають на території України виключно на підставах, визначених законом. Таке саме законодавство діє у більшості країн світу, у тому числі у всіх країнах ЄС.

Іноземці, які перебувають в Україні, на рівних правах з громадянами України зобов`язані поважати та дотримуватись законодавства України.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (надалі - Закон), постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2019 року №322 «Про затвердження зразка, технічного опису бланка та Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання» (далі - Порядок оформлення).

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 1 Закону іноземець це особа, яка не перебуває у громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав.

Пунктом 18 зазначено, що посвідка на тимчасове проживання - документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні.

Іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією України, законами чи міжнародними договорами України (частина перша статті 3 Закону).

Підстави для перебування іноземців та осіб без громадянства на території України визначені статтею 4 Закону.

В`їзд в Україну іноземцю або особі без громадянства не дозволяється:

в інтересах забезпечення національної безпеки України або охорони громадського порядку, або боротьби з організованою злочинністю;

якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, які проживають в Україні;

якщо при клопотанні про в`їзд в Україну така особа подала про себе завідомо неправдиві відомості або підроблені документи;

якщо паспортний документ такої особи, віза підроблені, зіпсовані чи не відповідають установленому зразку або належать іншій особі;

якщо така особа порушила у пункті пропуску через державний кордон України правила перетинання державного кордону України, митні правила, санітарні норми чи правила або не виконала законних вимог посадових та службових осіб органів охорони державного кордону, митних та інших органів, що здійснюють контроль на державному кордоні;

якщо під час попереднього перебування на території України іноземець або особа без громадянства не виконали рішення суду або органів державної влади, уповноважених накладати адміністративні стягнення, або мають інші не виконані майнові зобов`язання перед державою, фізичними або юридичними особами, включаючи пов`язані з попереднім видворенням, у тому числі після закінчення терміну заборони подальшого в`їзду в Україну;

якщо така особа з порушенням встановленого законодавством України порядку здійснила в`їзд на тимчасово окуповану територію України або до району проведення антитерористичної операції чи виїзд з них або вчинила спробу потрапити на ці території поза контрольними пунктами в`їзду-виїзду.

За наявності підстав, зазначених в абз. 2, 7 і 8 частини першої цієї статті, відомості про іноземця або особу без громадянства вносяться до бази даних осіб, яким згідно із законодавством України не дозволяється в`їзд в Україну або тимчасово обмежено право виїзду з України.

Рішення про заборону в`їзду в Україну строком на три роки приймається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, Службою безпеки України або органом охорони державного кордону, або уповноваженим підрозділом Національної поліції України. У разі невиконання рішення про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства забороняється подальший в`їзд в Україну на десять років, що додається до частини строку заборони в`їзду в Україну, який не сплив до моменту прийняття повторного рішення про заборону в`їзду в Україну (стаття 13 Закону).

Пунктом 21 Порядку оформлення передбачено, що працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта під час приймання документів від іноземця або особи без громадянства перевіряє повноту поданих іноземцем або особою без громадянства документів, зазначених у пунктах 32,33 і 39 цього Порядку, відповідність їх оформлення вимогам законодавства, своєчасність їх подання, наявність підстав для оформлення та видачі посвідки, наявність відмітки про перетинання державного кордону чи продовження строку перебування або наявність документа, що підтверджує законність перебування іноземця або особи без громадянства в Україні, звіряє відомості про іноземця або особу без громадянства, зазначені в паспортному документі іноземця або документі, що посвідчує особу без громадянства, з даними, що містяться в заяві-анкеті.

У разі виявлення факту подання документів не в повному обсязі або подання документів, оформлення яких не відповідає вимогам законодавства, територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС, уповноважений суб`єкт інформують іноземця або особу без громадянства про відмову в прийнятті документів із зазначенням підстав такої відмови. За бажанням іноземця або особи без громадянства відмова надається у письмовій формі.

Іноземець або особа без громадянства мають право повторно звернутися до територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта в разі зміни або усунення обставин, у зв`язку з якими їм було відмовлено в прийнятті документів, за умови дотримання строків, визначених пунктами 17 і 19 цього Порядку.

20.10.2020 ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області отримано подання Управління стратегічних розслідувань в м. Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України № 6011/55/125/01-2020 від 15.10.2020 «Про розгляд питання щодо прийняття рішення про заборону в`їзду в Україну».

У вищезазначеному поданні вказано, що за наявною оперативною інформацією позивач прибув на територію України для налагодження контактів безперешкодного прибуття до України вихідців з вказаного регіону та шляхом виготовлення підроблених офіційних документів займається легалізацією їх законного перебування на території України для організації та виконання замовних кримінальних правопорушень із застосуванням зброї, а саме: збройних нападів, вимагань та виконання замовних вбивств.

Також зазначено, що позивач порушує правила перебування на території України, а саме: не має постійного місця проживання та з метою конспірації постійно його змінює, чим порушує встановлений порядок пересування та зміну місця проживання; з метою легалізації може використовувати підроблені документи; не будучи працевлаштованим має постійні не встановлені джерела доходів, займається налагодженням корумпованих зв`язків з метою легалізації свого перебування на території України.

Пунктом 63 Порядку оформлення передбачено, що територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС відмовляє іноземцю або особі без громадянства в оформленні або видачі посвідки, у разі, коли:

іноземець або особа без громадянства мають посвідку чи посвідку на постійне проживання (крім випадків обміну посвідки), посвідчення біженця чи посвідчення особи, якій надано додатковий захист, які є дійсними на день звернення;

іноземець або особа без громадянства перебувають на території України з порушенням встановленого строку перебування або щодо них діє невиконане рішення уповноваженого державного органу про примусове повернення, примусове видворення або заборону в`їзду;

дані, отримані з баз даних Реєстру, картотек, не підтверджують надану іноземцем або особою без громадянства інформацію;

встановлено належність особи до громадянства України;

за видачею посвідки звернувся законний представник, який не має документально підтверджених повноважень для її отримання;

іноземцем або особою без громадянства подано не в повному обсязі або з порушенням строків, визначених пунктами 17-19 цього Порядку, документи та інформацію, необхідні для оформлення і видачі посвідки;

отримано від Національної поліції, СБУ, іншого державного органу інформацію про те, що дії іноземця або особи без громадянства загрожують національній безпеці, громадському порядку, здоров`ю, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні, чи іноземець або особа без громадянства вчинили злочин проти миру, воєнний злочин або злочин проти людяності, як їх визначено в міжнародному праві, або розшукуються у зв`язку з учиненням діяння, що відповідно до законів України визнається тяжким злочином;

паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, підроблений, зіпсований чи не відповідає встановленому зразку, чи належить іншій особі, чи строк його дії закінчився;

встановлено факт подання іноземцем або особою без громадянства завідомо неправдивих відомостей або підроблених документів;

виявлено факти невиконання іноземцем або особою без громадянства рішення суду чи державних органів, уповноважених накладати адміністративні стягнення, або вони мають інші майнові зобов`язання перед державою, фізичними або юридичними особами, включаючи ті, що пов`язані з попереднім видворенням за межі України, у тому числі після закінчення строку заборони подальшого в`їзду в Україну;

в інших випадках, передбачених законом.

Враховуючи вищезазначене ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області правомірно прийнято рішення № 1496 від 11.11.2021 про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання, а також рішення про заборону в`їзду в Україну від 21.10.2020, у зв`язку з наявною у відповідача інформацією від Управління стратегічних розслідувань в м. Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, отриманою у встановленому порядку та не спростованою належними доказами.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проаналізувавши обставини справи на предмет дотримання відповідачем положень статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України під час прийняття рішення про заборону в`їзду та про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання позивачу, суд дійшов висновку, що відповідачем дотримано приписи статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Вимога позивача про зобов`язання Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області повторно розглянути заяву громадянина Російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про надання дозволу на тимчасове проживання на території України, з урахуванням правової оцінки та висновків, наданих судом не підлягає задоволенню як похідна вимога, оскільки відповідно до пункту 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії лише у разі задоволення позову.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 72-77, 139, 241-246, 251 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко