Справа № 640/11114/22
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2022-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2022 року м. Київ № 640/11114/22

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Катющенка В.П., за участю секретаря судового засідання Саміленко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомКиївського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат
до третя особа: про Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ОСОБА_1 скасування постанови

В С Т А Н О В И В:

Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, у якому просить суд скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Київ Коломієць І.М. від 01.07.2022 ВП №68196988 про накладення штрафу на Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у розмірі 5100,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що останнім в межах наданих повноважень вжито всі заходи для виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва у справі № 640/17724/20, позаяк ОСОБА_1 здійснено перерахунок щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком. Вважає, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів через відсутність відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатись невиконанням судового рішення без поважних причин. Відповідно до частини сьомої статті 20 Бюджетного кодексу України Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 26.08.2021 № 902, якою затверджено Порядок використання коштів, передбачених у державному бюджеті для забезпечення виконання рішень суду у 2021 році. Вказаний Порядок визначає механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою "Забезпечення виконання рішень суду" для забезпечення виконання рішень суду, прийнятих національними судами, а також виплати судового збору, виконавчого збору, витрат і штрафів, накладених державним виконавцем відповідно до норм Закону України "Про виконавче провадження". Пунктом 8 зазначеного Порядку передбачено, що боржник формує окремі списки за черговістю виконання рішень відповідно до пріоритетності спрямування коштів. Зазначив, що рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.08.2021 у справі № 640/17724/20 включено до реєстру черговості виконання рішень, останнє перебуває під номером 138 у списку черговості виконання рішень за пріоритетністю 2 - "забезпечення виконання грошових зобов`язань щодо виплати ветеранам війни та жертвам нацистських переслідувань.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.07.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі № 640/11114/22 та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судове засідання на 02.08.2022.

Призначене на 02.08.2022 судове засідання відкладено на 16.08.2022.

08.08.2022 до суду від відповідача надійшла копія матеріалів виконавчого провадження ВП № 68196988 та відзив на позов, у якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки державний виконавець при винесенні постанови про накладення штрафу діяв у відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження".

У призначене на 16.08.2022 судове засідання учасники справи не прибули, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на наведене, фіксування судового засідання 16.08.2022 за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Київ) Нікітіною М.О. від 18.01.2022 відкрито виконавче провадження № 68196988 з примусового виконання виконавчого листа Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.01.2022 № 640/17724/20 про зобов`язання Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня 2020 року, передбаченої Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", виходячи з розміру восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплачених коштів, що складає 9464,00 грн, та вказаною постановою зобов`язано боржника протягом 10 робочих днів виконати рішення суду.

Листом від 02.02.2022 № 09/1063-044 Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат повідомив відповідача про те, що на підставі рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.08.2021 № 640/17724/20 позивачем здійснено перерахунок щорічної разової грошової допомоги до 5 травня 2020 року у розмірі 9464,00 грн. Також у листі позивач зазначив, що відповідно до частини сьомої статті 20 Бюджетного кодексу України Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 26.08.2021 № 902, якою затверджено Порядок використання коштів, передбачених у державному бюджеті для забезпечення виконання рішень суду у 2021 році. Згідно пункту 8 зазначеного Порядку боржник формує окремі списки за черговістю виконання рішень відповідно до пріоритетності спрямування коштів, визначеного пунктом 5 Порядку. Рішення від 02.08.2021 по справі № 640/17724/20 включено до реєстру черговості виконання рішень й після надходження фінансування за бюджетною програмою "Забезпечення виконання рішень суду" рішення суду буде виконано.

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Київ) Коломієць І.М. від 01.07.2022 у виконавчому провадженні № 68196988 за невиконання рішення суду накладено штраф на Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у розмірі 5100,00 грн.

У вказаній постанові відповідач зазначив, що станом на 01.07.2022 інформація про повне, фактичне виконання рішення до відділу не надходила.

Не погодившись з постановою відповідача про накладення штрафу, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

За визначенням статті 1 Закону України від 02.06.2016 N 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон N 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 18 Закону N 1404-VIII встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини другої статті 18 наведеного Закону виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Згідно частини третьої статті 18 Закону N 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (частина четверта статті 18 Закону N 1404-VIII).

Відповідно до частини шостої статті 26 наведеного Закону за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, встановлений статтею 63 Закону N 1404-VIII.

Відповідно до частини першої статті 63 Закону N 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (ч. 2 ст. 63 Закону).

З наведеної статті слідує, що покладення на боржника негативних наслідків у вигляді грошового стягнення (штрафу) може бути застосовано виконавцем у разі невиконання рішення без поважних причин у встановлений виконавцем строк.

Згідно частини першої статті 75 Закону N 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення ( частина друга статті 75 Закону N 1404-VIII).

В контексті викладених норм, суд звертає увагу на те, накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

При цьому, умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) у залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження.

З аналізу наведених вище правових норм Закону № 1404-VIII вбачається, що постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 10.09.2019 у справі № 840/3476/18, від 19.09.2019 у справі № 686/22631/17 та від 07.11.2019 у справі № 420/70/19.

Зі змісту постанови, яка оскаржується, наданих відповідачем матеріалів виконавчого провадження вбачається, що відповідачем не вжито жодних заходів для з`ясування причин невиконання рішення суду в частині зобов`язання здійснити виплату коштів. Натомість, в оскаржуваній постанові лише констатовано про відсутність інформації про виконання судового рішення.

Так, механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою "Забезпечення виконання рішень суду" (далі - бюджетні кошти), для забезпечення виконання рішень суду, прийнятих національними судами, в тому числі про відшкодування моральної шкоди, судових витрат, а також сплати виконавчих витрат і штрафів, накладених державним виконавцем відповідно до норм Закону України "Про виконавче провадження", визначає Порядок використання коштів, передбачених у державному бюджеті для забезпечення виконання рішень суду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.08.2021 № 902.

Згідно пункту 2 наведеного Порядку у цьому Порядку терміни вживаються в такому значенні:

боржник - Мінсоцполітики, Нацсоцслужба та її територіальні органи, структурні підрозділи з питань соціального захисту населення обласних і Київської міської держадміністрацій (далі - регіональні органи соціального захисту населення), структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (крім м. Києва) рад (далі - районні органи соціального захисту населення), центри з нарахування та здійснення соціальних виплат, які відповідають вимогам пункту 47 частини першої статті 2 Бюджетного кодексу України (далі - центри з нарахування та здійснення соціальних виплат), визначені судом боржниками у виконанні рішення суду;

стягувач - фізична особа, на користь якої винесено рішення;

рішення - рішення суду, що набрали законної сили.

Відповідно до пп. 2 пункту 5 зазначеного Порядку бюджетні кошти спрямовуються з дотриманням такої пріоритетності напрямів: забезпечення виконання грошових зобов`язань щодо виплати ветеранам війни та жертвам нацистських переслідувань разової грошової допомоги до 5 травня у розмірах, визначених Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та "Про жертви нацистських переслідувань", боржниками у виконанні яких визначено регіональні органи соціального захисту населення, районні органи соціального захисту населення, центри з нарахування та здійснення соціальних виплат, а також відшкодування моральної шкоди та судових витрат.

Згідно пункту 8 вказаного Порядку боржник формує окремі списки за черговістю виконання рішень відповідно до пріоритетності спрямування коштів, визначеної пунктом 5 цього Порядку (далі - списки).

Пунктом 9 Порядку № 902 визначено, що розподіл бюджетних коштів між боржниками здійснюється Мінсоцполітики з дотриманням пріоритетності напрямів пропорційно потребі в забезпеченні виконання рішень на підставі інформації, наданої Мінсоцполітики Нацсоцслужбою та регіональними органами соціального захисту населення за встановленою Мінсоцполітики формою.

Регіональні органи соціального захисту населення розподіляють бюджетні кошти між районними органами соціального захисту населення та центрами з нарахування та здійснення соціальних виплат з дотриманням пріоритетності їх спрямування пропорційно потребі в забезпеченні виконання рішень на підставі інформації, сформованої відповідно до черговості.

Відповідно до пункту 10 зазначеного Порядку боржник перераховує кошти стягувачу відповідно до визначених пріоритетності та черговості виконання рішень (списків). Під час визначення потреби в бюджетних коштах для забезпечення виконання рішень на наступний місяць обов`язково враховується залишок непогашених грошових зобов`язань за рішеннями під час формування боржником окремих списків на наступний місяць. Боржник бере бюджетні зобов`язання та проводить платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, установлених кошторисом.

Районні органи соціального захисту населення та центри з нарахування та здійснення соціальних виплат щомісяця до 5 числа подають регіональним органам соціального захисту населення інформацію про потребу в бюджетних коштах для забезпечення виконання рішень, підготовлену відповідно до пріоритетності з дотриманням черговості їх виконання за встановленою Мінсоцполітики формою (пункт 11 Порядку № 902).

Відповідно до пункту 13 зазначеного Порядку Мінсоцполітики після надходження від регіональних органів соціального захисту населення узагальненої інформації про потребу в бюджетних коштах для забезпечення виконання рішень не пізніше ніж протягом трьох робочих днів перераховує бюджетні кошти регіональним органам соціального захисту населення відповідно до розподілу бюджетних коштів у межах помісячного розпису асигнувань.

За визначенням пункту 1 Положення про Міністерство соціальної політики України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 N 423, Міністерство соціальної політики України (Мінсоцполітики) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України і який забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері соціальної політики, загальнообов`язкового державного соціального та пенсійного страхування, соціального захисту населення, волонтерської діяльності, з питань сім`ї та дітей, оздоровлення та відпочинку дітей, усиновлення та захисту прав дітей, запобігання та протидії домашньому насильству, насильству за ознакою статі, торгівлі людьми, забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків, надання соціальних послуг та проведення соціальної роботи, соціальної та професійної адаптації військовослужбовців, які звільняються, осіб, звільнених з військової служби, захисту прав депортованих за національною ознакою осіб, які повернулися в Україну, ветеранів праці, ветеранів війни, осіб, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в частині організації виплати їм разової грошової допомоги, ветеранів військової служби, жертв нацистських переслідувань, дітей війни та жертв політичних репресій, пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, здійснення державного контролю за дотриманням вимог законодавства під час надання соціальної підтримки (державна допомога, пільги, житлові субсидії та інші виплати, що проводяться за рахунок державного бюджету, соціальні послуги) та за дотриманням прав дітей, а також забезпечує формування та реалізує державну політику щодо здійснення державного нагляду у сфері загальнообов`язкового державного соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності в частині забезпечення відповідності законодавству рішень правління Фонду соціального страхування, державного регулювання та нагляду за дотриманням норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" щодо призначення (перерахування) і виплати пенсій у солідарній системі та щодо взаємодії Пенсійного фонду України з Фондом соціального страхування, у сфері гуманітарної допомоги.

Згідно з підпунктом 5 пункту 5 вказаного Положення Мінсоцполітики з метою організації своєї діяльності забезпечує ефективне і цільове використання бюджетних коштів.

З аналізу наведених норм вбачається, що виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня позивач здійснює за рахунок коштів, що перераховуються розпорядником вищого рівня. Така виплата не здійснюється за рахунок коштів місцевого бюджету, відповідно, без надходження коштів, зокрема для проведення виплат на виконання рішення суду по справі № 640/17724/20, позивач позбавлений можливості здійснити виплату.

Наведені обставини свідчать про те, що невиконання судового рішення відбулось з незалежних від позивача причин, які є поважними у розумінні статей 63 та 75 Закону N 1404-VIII.

Враховуючи вищезазначене, невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладений в постановах від 21.08.2019 у справі № 754/3105/17, від 07.11.2019 у справі № 420/70/19, від 21.05.2020 у справі № 310/6910/16-а.

Верховний Суд України у своїх постановах (справи №21-1044а15, №21-2630а15, №21-5118а15, №804/5081/13-а) неодноразово вказував, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

За такого правового регулювання та обставин справи, суд дійшов висновку про відсутність обґрунтованих підстав для прийняття оскаржуваної постанови про накладення штрафу, оскільки виконання рішення суду не може ставитись у залежність лише від волі та/або бажання боржника щодо такого виконання, а й повинно бути оцінено виконавчою службою на предмет наявності об`єктивних можливостей та відповідного законодавчого регулювання такого виконання.

Таким чином, виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.08.2021 № 640/17724/20 можливо виключно після надходження фінансування за програмою "Забезпечення виконання рішень суду" та не залежить від волі та/або бажання Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат.

Крім того, матеріалами справи підтверджується, що позивачем були вжиті заходи для виконання рішення суду, що підтверджується листом Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат від 02.02.2022 № 09/1063-044 на адресу відповідача.

Також, як вбачається з матеріалів справи, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.08.2021 у справі № 640/17724/20 набрало законної сили 14.09.2021.

Позивачем же ще 06.09.2021 здійснено перерахунок ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік, передбаченої Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", у розмірі 9464,00 грн, та підготовлено службову записку на замовлення коштів 07.09.2021.

Враховуючи викладене у сукупності, суд дійшов висновку про відсутність у державного виконавця правових підстав для накладення на позивача штрафу за невиконання вказаного судового рішення без поважних причин, а тому постанова старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Київ) Коломієць І.М. від 01.07.2022 у виконавчому провадженні № 68196988 про накладення штрафу підлягає скасуванню, що є правовою підставою для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 9, 14, 72-77, 90, 139, 229, 241-246, 250, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (03165, м. Київ, просп. Любомира Гузара, 7, ідентифікаційний код 22886300) задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Київ) Коломієць І.М. від 01.07.2022 у виконавчому провадженні № 68196988 про накладення штрафу.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Київ) (01001, м. Київ, пров. Музейний, 2-Д, ідентифікаційний код 43315602) на користь Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (03165, м. Київ, просп. Любомира Гузара, 7, ідентифікаційний код 22886300) 2481,00 грн сплаченого судового збору.

Рішення набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.П. Катющенко