Справа № 943/583/22
Суддя: Кос І. Б.
Дата ухвалення: 2022-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер №943/583/22
Провадження № 2-а/943/55/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2022 року

Суддя Буського районного суду Львівської області Кос І.Б., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у залі суду в місті Буську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Відділення поліції № 2 Золочівського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області старшого сержанта поліції Маєвського Василя Васильовича та Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови в справі про притягнення до адміністративної відповідальності, -

в с т а н о в и в:

позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із указаним вище позовом через свого представника адвоката Романка В.Р., у якому просить скасувати постанову інспектора Відділення поліції №2 Золочівського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області старшого сержанта поліції Маєвського Василя Васильовича серії ЕГА №447975 від 08 жовтня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП.

В обґрунтування заявлених вимог представник позивачки покликається на те, що 08.10.2021 року старшим сержантом поліції ВП №2 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області Маєвським В.В. відносно його довірительки було винесено оскаржувану постанову серії ЕГА №447975, якою на позивачку було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850,00 грн. за ст. 183 КУпАП за те, що 08 жовтня 2021 року по АДРЕСА_1 позивачка здійснила завідомо неправдиве повідомлення, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене статтею 183 КУпАП (завідомо неправдивий виклик поліції). Однак представник позивачки вважає оскаржувану постанову відповідача незаконною, оскільки виклик поліції був правдивим, у ОСОБА_1 не було «жодного умислу» чи «завідомо» робити це неправдиво, оскільки стосовно неї вчинялось насильство сусідкою, від яких її повинна була захистити поліція, ураховуючи, що позивачка є особою похилого віку та інвалідом ІІ групи, а тому не змогла самостійно захиститися від протиправних дій останньої, відтак викликала на місце події працівників поліції. Зокрема, здійснюючи виклик поліції, позивачка була впевнена, що відносно неї вчинялись неправомірні дії сусідкою та усвідомлювала, що діє правомірно та повідомляє правдиву інформацію. Однак інспектор поліції, прибувши на місце події, не захистив позивачку, а навпаки склав щодо неї оскаржувану постанову вже у її відсутності, яка є незаконною і необгрунтованою, оскільки не враховує фактичних обставин справи, не виявлено і не допитано свідків цієї пригоди, не має жодних доказів факту правопорушення, а сам факт такого грунтується виключно на припущенні поліцейського. Більше того, склавши оскаржувану постанову, поліцейський Маєвський В.В. позивачці про це нічого не повідомив, а про її складення позивачка довідалась лише після відкриття виконавчого провадження без вручення їй копії оскаржуваної постанови відповідачем. Оскільки копія оскаржуваної постанови позивачці не була вручена, про її винесення вона довідалась після відкриття виконавчого провадження, є особою похилого віку та інвалідом ІІ групи та не обізнана зі строками оскарження в даній ситуації, а тому просила суд поновити їй строк на звернення з цим позовом.

Ухвалою судді від 06.06.2022 року поновлено позивачці строк на оскарження постанови про адміністративне правопорушення та відкрито спрощене позовне провадження у даній справі без повідомлення сторін і встановлено відповідачам п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а позивачці п`ятиденний строк для подання відповіді на відзив. Копії ухвал про відкриття спрощеного позовного провадження надіслано сторонам.

Крім того, сторонам було роз`яснено зміст частини 5 статті 262 КАС України, відповідно до якої суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотань від будь-якої зі сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, а тому відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідачі своїм процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву в установленому законом порядку та строк досі не скористалися, незважаючи на отримання ними ухвали суду від 06.06.2022 (рекомендоване повідомлення про вручення повернулось до суду 14.06.2022).

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступних мотивів.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством є завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно із ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як убачається із оскаржуваної постанови інспектора Відділення поліції №2 Золочівського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області старшого сержанта поліції Маєвського В.В. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА №447975 від 08.10.2021, якою позивачку притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП із накладенням на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн. за те, що 08 жовтня 2021 року на АДРЕСА_1 ОСОБА_1 здійснила завідомо неправдиве повідомлення, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене статтею 183 КУпАП.

Статтею 183 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За загальним правилом, про вчинення адміністративного правопорушення уповноваженою особою на місці вчинення правопорушення складається відповідний протокол, в якому фіксуються дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, обставини та суть вчиненого правопорушення та інші відомості, необхідні для вирішення справи. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права і обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП. Протокол разом з іншими матеріалами справи, зокрема процесуально оформленими доказами, надсилається органу (посадовій особі), уповноваженому розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Разом із тим, положеннями статті 258 КУпАП визначено перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, однак правопорушення за статтею 183 КУпАП, до цього переліку, який є вичерпним, не входить.

Відтак, перед винесенням поліцейським постанови про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 183 КУпАП, обов`язковим є складення протоколу про адміністративне правопорушення, у якому фіксуються дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, обставини та суть вчиненого правопорушення та інші відомості, необхідні для вирішення справи, а також при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права і обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП.

Однак, як вбачається із матеріалів справи та ненадання відповідачами протилежних відомостей, поліцейським Маєвським В.В. в порушення вищевказаних вимог закону щодо позивачки ОСОБА_1 не було складено протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП.

Крім того, згідно положень статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в Постанові Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (із змінами та доповненнями) при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. 247 і ст. 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертизи.

Проте, судом встановлено, що виходячи із положень вищезгаданих статей КУпАП, відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови не було виконано вимог цих статей, зокрема не зазначено жодних доказів на обгрунтування допущеного позивачкою правопорушення, зважаючи на те, що на цьому настоює позивачка, категорично заперечуючи факт такого правопорушення.

Також до оскаржуваної постанови відповідачем ОСОБА_2 не додано жодних доказів на підтвердження адміністративного правопорушення, а відповідачі не скористалися своїм право на подання відзиву на позовну заяву.

Згідно вимог ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС).

Проте, незважаючи на вказані обставини, відповідачами не надано суду складеного адміністративного протоколу, а також не надано доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, зокрема того, що позивачка здійснила завідомо неправдивий виклик поліції, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене статтею 183 КУпАП, а відповідачем перед тим було складено адміністративний протокол із роз`ясненням прав і обов`язків позивачки, дати, часу і місця розгляду адміністративної справи поліцейським щодо неї, оскільки не надано матеріалів, на підставі яких було прийнято рішення про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності, а відтак у суду відсутня можливість встановити, на підставі яких доказів відповідач дійшов висновку про вчинення позивачкою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП.

Згідно статті 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. Відповідно до частини третьої статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Ураховуючи положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява№ 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Крім того, у рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України, Європейський суд з прав людини, що при оцінці доказів суд з прав людини зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом» Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Верховним Судом викладена правова позиція у постанові від 26 червня 2019 року в справі №536/1703/17 (провадження № К/9901/3839/17), згідно якої притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а непідтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 08.07.2020 року в справі №463/1352/16-а зазначив, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За наведених обставин суд вважає, що прийняте рішення про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, без попереднього складення адміністративного протоколу щодо ОСОБА_1 , за відсутності достатніх даних про вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Відтак, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог шляхом скасування рішення суб`єкта владних повноважень із закриттям справи про адміністративне правопорушення (п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України) виключно в частині заявлених вимог до Головного управління Національної поліції у Львівській області.

Натомість, суд вважає, що не підлягає задоволенню вищевказані позовні вимоги до інспектора Відділення поліції №2 Золочівського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області старшого сержанта поліції Маєвського Василя Васильовича, як неналежного відповідача в цій справі.

Як роз`яснив Восьмий апеляційний адміністративний суд у своїй постанові від 10.06.2020 року в справі №440/696/18, що працівники органів і підрозділів Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення від імені органів Національної поліції і у цьому випадку не можуть виступати самостійними суб`єктами владних повноважень, тобто окремо від державного органу, посадовою особою якого вони є, виносячи одноособові рішення. Тому, належним відповідачем як суб`єктом владних повноважень в адміністративній справі щодо оскарження рішень (дій чи бездіяльності) у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен бути відповідний орган Національної поліції.

Відтак, судом встановлено, що після відкриття провадження у справі з`ясовано, що зазначений представником позивачки як відповідач - інспектор Відділення поліції №2 Золочівського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області старший сержант поліції Маєвський В.В., є неналежним відповідачем у справі, виходячи із вищенаведених мотивів.

Оскільки позов заявлено до неналежного відповідача (інспектора Маєвського В.В.), а тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог до нього, як неналежного відповідача в справі.

Також судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 , будучи особою з інвалідністю ІІ групи (посвідчення № 111375 від 27.01.1989), була звільна від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю), інших витрат у справі не має, а тому питання розподілу судових витрат у порядку статті 139 КАС України в цій справі не вирішується.

Ураховуючи наведене і керуючись ст.ст. 6, 8, 9, 10, 77, 78, 139, 242-246, 249, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в:

позов задовольнити частково.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови в справі про притягнення до адміністративної відповідальності, - задовольнити.

Скасувати постанову інспектора Відділення поліції №2 Золочівського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області старшого сержанта поліції Маєвського Василя Васильовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА №447975 від 08.10.2021, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП із накладенням на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн., а провадження у справі про адміністративне правопорушення, - закрити.

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора Відділення поліції №2 Золочівського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області старшого сержанта поліції Маєвського Василя Васильовича.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивачка: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Представник позивачки: адвокат Романко Володимир Рудольфович (80500, Львівська область, Золочівський район, місто Буськ, вул. Петрушевича, 8).

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Львівській області (79007, місто Львів, вулиця Генерала Григоренка, 3; ).

Відповідач: інспектор Відділення поліції №2 Золочівського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області старший сержант поліції Маєвський Василь Васильович (80500, Львівська область, Золочівський район, місто Буськ, вул. Київська, 3).

Повний текст судового рішення виготовлено: 02.09.2022 року.

Суддя І. Б. Кос