Справа № 280/2354/22
Суддя: Мінаєва Катерина Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2022 року Справа № 280/2354/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мінаєвої К.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Луганській області

про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Національної поліції в Луганській області (далі відповідач), у якій позивач просить суд:

1) визнати противоправною бездіяльність відповідача щодо непарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період проходження служби з 11.08.2016 по 31.10.2017 та з 01.01.2018 по 31.01.2018;

2) зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період проходження служби з 11.08.2016 по 31.10.2017 та з 01.01.2018 по 31.01.2018 в сумі 3 637,96 гривень.

Крім того, просить стягнути з відповідача на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати на правничу допомогу у сумі 700,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що позивач проходив службу в Національній поліції України з 07.11.2015 по 10.04.2018, при цьому, у період з 11.08.2016 по 10.04.2018 проходив службу в ГУНП в Луганській області. Позивач звертає увагу, що відповідач протиправно не виплатив йому індексацію грошового забезпечення за період з 11.08.2016 по 31.10.2017 та з 01.01.2018 по 31.01.2018. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 21.02.2022 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику сторін.

Відповідач не погодився із заявленими позовними вимогами та 28.07.2022 подав відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення зміни до пункту 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення» від 18.10.2017 №782 (далі Постанова №782) було внесено зміни до пункту 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 (далі Порядок №1078), доповнивши абзац 5 після слова «військовослужбовців» словом, «поліцейських». При цьому, Порядок №1078 в редакції, яка діяла до набрання чинності Постанови №782, взагалі не передбачав індексацію грошового забезпечення поліцейських, а тому бюджетні асигнування на ці виплати не надходили, а кошторис на сплату грошового забезпечення такі виплати не передбачав. З урахуванням викладених обставин у грудні 2017 року для виплати грошового забезпечення поліцейським ГУНП в Луганській області, розпорядником бюджетних коштів другого рівня Національною поліцією України, було додатково направлено кошти для виплати індексації за листопад 2017 року. Згідно довідки УФЗБО ГУНП в Луганській області від 25.07.2022 №872/111/22-2022 індексація грошового забезпечення ОСОБА_1 за спірні періоди складала 0,00 грн. та здійснення виплати останньому не було, у зв`язку з тим, що згідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 18.10.2017 №782 внесено зміни до пункту 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, доповнивши абзац п`ятий після слова «військовослужбовців» словом «поліцейських». Таким чином, правові підстави для нарахування та виплати індексації грошових доходів поліцейським Національної поліції України з 11.08.2016 по 31.10.2017 та з 01.01.2018 по 31.01.2018 відсутні. Крім того, посилається на те, що позивачем пропущений місячний строк звернення до суду, передбачений частиною 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

На підставі матеріалів справи судом встановлено такі обставини.

Згідно з витягом з наказу ГУНП в Луганській області від 18.08.2016 №554 о/с відповідно до підпункту 2 пункту 1 статті 65 Закону України «Про Національну поліцію» призначено полковника поліції ОСОБА_1 , начальником управління кримінальної поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області.

Згідно з витягом з наказу ГУНП в Луганській області від 10.04.2018 №156 о/с звільнено зі служби в поліції полковника поліції ОСОБА_1 , начальника управління карного розшуку ГУНП в Луганській області за ст.77 ч.1 п.2 (через хворобу), з 10.04.2018.

Представник позивача звернувся до відповідача із адвокатським запитом від 29.11.2021, в якому, крім іншого, просив надати інформацію про те, чи здійснювалося нарахування та виплата ОСОБА_1 сум індексації грошового забезпечення за період проходження ним служби в ГУНП в Луганській області.

Листом від 06.12.2021 №1920/111/22-2021 ГУНП в Луганській області повідомило, що Постановою №782 було внесено зміни до пункту 2 Порядку №1078, доповнивши абзац п`ятий після слова «військовослужбовців» словом «поліцейських». Таким чином, правові підстави для нарахування та виплати індексації грошових доходів поліцейським Національної поліції України з листопада 2015 року по жовтень 2017 року відсутні. Тому здійснити нарахування та виплату індексації ОСОБА_1 за вказаний період підстави відсутні.

Крім того, представник позивача звернувся до відповідача із адвокатським запитом від 28.12.2021, в якому, крім іншого, просив надати інформацію щодо підстави не виплати в січні 2018 року сум індексації грошового забезпечення, та здійснити виплату індексації грошового забезпечення за січень 2018 року в сумі 458,12 грн. Листом від 18.01.2022 №61/111/22-2022 ГУНП в Луганській області повідомило, що враховуючи, що станом на 17.01.2022 ГУНП в Луганській області не перебуває в трудових відносинах, сплатити індексацію за січень 2018 року підстави відсутні.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період проходження служби з 11.08.2016 по 31.10.2017 та з 01.01.2018 по 31.01.2018, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 5 статті 94 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі Закон №580-VIII) грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон №1282-XII.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 №1282-XII (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, далі - Закон №1282-ХІІ), індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Згідно положень статті 4 Закону №1282-ХІІ, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Як зазначено у статті 6 Закону №1282-ХІІ, у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону, грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України. Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, визначені Порядком №1078.

Відповідно до пункту 1-1 Порядку №1078 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Пунктом 2 Порядку №1078 визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

За змістом пункту 4 Порядку №1078, індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються оплата праці (грошове забезпечення), розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю та матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, що надаються залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії.

Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

Відповідно до пункту 5 Порядку №1078, у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Отже, місяць, в якому відбулося підвищення оплати праці (суми її постійних складових), є базовим при проведенні індексації.

Згідно з пунктом 6 Порядку №1078, виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

У разі, коли грошовий дохід формується з різних джерел і цим Порядком не встановлено черговість його індексації, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частині у загальному доході.

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік (вказана норма застосовується із 01.12.2015). Таким чином, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці.

З аналізу наведених вище нормативно-правових актів слідує, що на підприємства, установи, організації незалежно від форм власності покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення) у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації.

Судом встановлено, що відповідно до офіційної інформації Держстату величина індексу споживчих цін у спірний період перевищила поріг індексації 103 % (електронний ресурс: http://www.ukrstat.gov.ua/operativ/operativ2006/ct/cn_rik/isc/isc_u/isc_m_u.htm). Вказані обставини сторонами не оспорюються.

З матеріалів справи слідує, що позивачу за період служби з 11.08.2016 по 31.10.2017 та з 01.01.2018 по 31.01.2018 не нараховувалась та не виплачувалась індексація грошового забезпечення, що свідчить про протиправну бездіяльність відповідача.

Посилання відповідача на те, що лише Постановою №782 до Порядку №1078 внесено зміни та включено поліцейських до переліку категорій осіб, яким здійснюється індексація грошового забезпечення, тому лише з цієї дати вказані особи мають право на індексацію, суд відхиляє, оскільки право на індексацію заробітної плати (грошового забезпечення) прямо передбачено положеннями Закону №580-VIII та Закону №1282-XII. Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 16.07.2020 у справі №2140/1763/18.

Крім того, суд не приймає посилання відповідача, викладене в листі від 18.01.2022 №61/111/22-2022, що оскільки станом на 17.01.2022 позивач не перебуває в трудових відносинах, то відсутні підстави для виплати індексації за січень 2018 року, оскільки чинне законодавство не ставить у залежність виплату заборгованості з грошового забезпечення від проходження служби.

Таким чином, суд доходить до висновку про те, що порушене право позивача підлягає поновленню шляхом зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 11.08.2016 по 31.10.2017 та з 01.01.2018 по 31.01.2018.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача здійснити виплату індексацію грошового забезпечення у розмірі 3 637,96 грн., суд зазначає, що зобов`язання відповідача здійснити виплату у конкретно визначеній сумі можливе лише в разі, якщо такий розмір індексації грошового забезпечення був нарахований, але протиправно не виплачений.

Разом з тим, за встановленими у даній справі обставинами, відповідачем не було проведено нарахування індексації грошового забезпечення за спірний період, тому у задоволенні позовних вимог у цій частині необхідно відмовити.

Щодо доводів відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду, суд зазначає, що відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 12.05.2022 по справі №280/9017/20, індексація є складовою заробітної плати (додатковою заробітною платою) і у разі порушення законодавства про оплату праці в частині її виплати працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому індексації заробітної плати без обмеження будь-яким строком, як це передбачено частиною другою статті 233 КЗпП України.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є частково обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про часткове задоволення адміністративного позову.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», а тому витрати зі сплати судового збору відсутні.

У позові заявлено клопотання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 700,00 грн.

Відповідно до положень статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (частина 1).

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (частина 2).

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 3).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 4).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 5).

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 7).

Частиною 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до положень статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Суд зазначає, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

В обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу до матеріалів справи надано такі документи:

- Договір про надання юридичних послуг №25 від 26.11.2021;

- Акт №21 здачі приймання наданої правничої допомоги від 28.01.2022;

- Квитанція №21 від 28.01.2022 про сплату суми 700,00 грн. за правничу допомогу ОСОБА_1 на підставі Договору про надання юридичних послуг №25 від 26.11.2021 відповідно до Акту №21 здачі приймання наданої правничої допомоги від 28.01.2022.

За змістом Акту №21 здачі приймання наданої правничої допомоги адвокатом Пупиніним О.М. надано позивачу на підставі Договору про надання юридичних послуг №25 від 26.11.2021 наступну правничу допомогу при підготовці адміністративного позову до ГУНП в Луганській області про визнання протиправною бездіяльності щодо ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період проходження служби 11.08.2016 по 31.10.2017 та з 01.01.2018 по 31.01.2018 та зобов`язання вчинити певні дії:

попереднє опрацювання матеріалів, опрацювання законодавчої бази, що регулюють спірні відносини, консультація, вартість 100,00 грн.;

складання і направлення адвокатського запиту від 29.11.2021 вих.№68 до ГУНП в Луганській області, збір інформації та документів, аналіз отриманих по запиту матеріалів;

підготовка процесуального документу по справі (позовна заява). Загальна вартість послуг складає: 700,00 грн.

Аналіз змісту наданих до суду документів у сукупності дозволяють ідентифікувати надані послуги за предметом спору, особою позивача та часом надання послуг як такі, що надані у зв`язку з розглядом даної справи.

Враховуючи складність справи, ціну позову, суд дійшов висновку, що вартість заявлених позивачем послуг на правничу допомогу у розмірі 700,00 грн. відповідає критерію співмірності розміру витрат з урахуванням складності справи та виконаних адвокатом робіт, тому суд вважає їх обґрунтованими та такими, що підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача як доведеними.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 263, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Луганській області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період проходження служби з 11.08.2016 по 31.10.2017 та з 01.01.2018 по 31.01.2018.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Луганській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 11.08.2016 по 31.10.2017 та з 01.01.2018 по 31.01.2018.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Луганській області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 700,00 грн. (сімсот гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач Головне управління Національної поліції в Луганській області, місцезнаходження: 93406, Луганська область, м.Сєвєродонецьк, вул.Вілєсова, буд.1; .

Повне судове рішення складено 05.09.2022.

Суддя К.В. Мінаєва