Справа № 2-а/1711/1956/11
Суддя: Горегляд О.І.
Дата ухвалення: 2012-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а/1711/1956/11
Провадження № 2-а/1711/102/12
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2012 року м. Кузнецовськ

о 10 годині 30 хвилин

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі:

головуючого - судді Горегляд О.І.,

з участю:

- секретаря судового засідання - Ломази С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області про перерахунок та виплату пенсії і додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, збільшення пенсії та нарахування і виплату підвищення пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, проживаючому в зоні посиленого радіоекологічного контролю, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області, в якому просить суд: зобов`язати відповідача провести перерахунок пенсії, починаючи з 01 травня 2010 року, із заробітної плати за періоди страхового стажу, що зазначені в ч.1 ст.40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, - за 2009 рік та виплатити різницю між сумою перерахованої і виплаченої пенсії; зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, починаючи з 01 січня 2010 року, відповідно до ст.51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, як особі, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 4, в розмірі 15 (п`ятнадцяти) процентів мінімальної пенсії за віком, що визначається на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, та виплачувати додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, в такому розмірі в майбутньому; зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату збільшення пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад 15 років стажу відповідно до ч.2 ст.56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиз 01 січня 2010 року; зобов`язати відповідача провести перерахунок підвищення пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, проживаючому в зоні посиленого радіоекологічного контролю, відповідно до ст.39 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, з 01 березня 2010 року. Такі позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує положеннями ст.ст.40, 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та ст.ст.39, 51, ч.2 ст.56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а також тим, що вона на теперішній час не працює та є особою, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 4.

Позивачка ОСОБА_1 і представник відповідача - управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового розгляду справи.

29 листопада 2012 року ОСОБА_1 подала в суд письмову заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність на підставі доказів, наявних у матеріалах справи, та задоволити позовні вимоги повністю.

Будь-яких заяв, клопотань чи заперечень проти позову відповідачем не подано, про причини неявки в судове засідання представника відповідача суд не повідомлено.

Враховуючи наведені обставини, на підставі ч.ч.4, 6 ст.128 КАС України суд вирішив здійснити розгляд даної адміністративної справи у відсутності позивачки і представника відповідача на підставі наявних в ній доказів.

Дослідивши та оцінивши письмові докази справи, суд встановив наступні обставини.

З матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 №114611 слідує, що з 02 січня 2004 року позивачка перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області та на підставі її заяви від 14 січня 2004 року, що зареєстрована відповідачем 29 січня 2004 року за №50, отримує пенсію за віком. 13 жовтня 2010 року ОСОБА_1 звернулася до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області із письмовою заявою про перерахунок пенсії з додаванням трудового стажу, що зареєстрована відповідачем 13 жовтня 2010 року за №477. Розпорядженням №114611 від 20 травня 2010 року управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області здійснило ОСОБА_1 з 01 травня 2010 року перерахунок її пенсії по стажу. При цьому перерахунку був врахований стаж позивачки, набутий до 28 лютого 2010 року. Вказане розпорядження відповідача позивачка не оскаржує.

Перерахунок пенсій у зв`язку із збільшенням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України та страхового стажу регулюється статтею 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", частина 4 якої передбачає, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через 2 роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсій. Перерахунок пенсій здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону. Така редакція ч.4 ст.42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" діє після визнання неконституційними змін, внесених підпунктом б підпункту 10 пункту 35 розділу 2 Закону України від 28 грудня 2007 року № 107-6 визнаних такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008.

Зміни, що визнані неконституційними, надавали можливість перераховувати пенсію із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії.

Аналіз відновленої (діючої) норми абзацу 3 частини 4 статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" доводить, що перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

Тобто, правила ч.1 ст.40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" при перерахунку пенсії застосовуються виключно з метою визначення періоду страхового стажу, за який може бути обчислена заробітна плата (дохід).

Частина 1 ст.40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачає, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу, починаючи з 01 липня 2000 року.

З наведених підстав суд приходить до висновку, що середня заробітна плата працівників, зайнятих в галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії, використовується як складова для призначення пенсії відповідно до ч.2 ст.40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і є величиною постійною, незмінною при перерахунку пенсії, на відміну від інших показників, які використовуються при визначенні заробітної плати (доходу) застрахованої особи для обчислення пенсії.

Окрім того, суд визнав, що такі визначення як середня заробітна плата працівників, зайнятих в галузях економіки Українита показник середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка, відповідно до цього закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії, не є тотожними, оскільки ці поняття є різними правовими категоріями, основу яких становлять різні економічні критерії.

Відповідно до п.6 ст.92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, форми і види пенсійного забезпечення. Такими законами є Закон України Про пенсійне забезпечення" та Закон України Про загальнообов`язкове пенсійне страхування. З огляду на зазначене та керуючись положеннями принципу законності, закріпленого ч.4 ст.9 КАС України, положення підзаконного нормативно-правововго акту - постанови Кабінету міністрів України "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" №530 від 28 травня 2008 року не можуть застосовуватись до спірних відносин.

З урахуванням зазначеного, правові підстави для перерахунку пенсії позивачки із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2009 рік відсутні.

Отже, в задоволенні позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області в частині вимог про перерахунок і виплату пенсії необхідно відмовити за їх безпідставністю і необґрунтованістю.

З матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 №114611 також слідує, що позивачка отримує пенсію за віком, додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, та підвищення пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, проживаючому в зоні посиленого радіоекологічного контролю. Позивачка стверджує, що підвищення пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, проживаючому в зоні посиленого радіоекологічного контролю, і додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, їй виплачується відповідачем у розмірі меншому ніж передбачено ст.ст.39, 51 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Судом встановлено, що згідно посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого Рівненською обласною державною адміністрацією 25 жовтня 1994 року, ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 4. Позивачка пенсіонер, що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_2 , виданим Пенсійним фондом України 17 травня 2004 року.

Про наведені факти ОСОБА_1 повідомила УПФ України в м.Кузнецовськ Рівненської області в момент первинного звернення із заявою про призначення пенсії 14 січня 2004 року, що підтверджується матеріалами пенсійної справи позивачки №114611. Проте відповідач не нарахував ОСОБА_1 підвищення пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає в зоні радіоекологічного контролю, у визначеному законодавством розмірі. Протоколом №50 від 25 березня 2004 року УПФ України в м.Кузнецовськ Рівненської області на підставі заяви ОСОБА_1 від 14 січня 2004 року, зареєстрованої 29 січня 2004 року за №50, з 02 січня 2004 року призначено державну пенсію за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 4 та підвищення пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, проживаючому в зоні посиленого радіоекологічного контролю, які виплачуються до теперішнього часу.

Постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 23 липня 1991 року №106 Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР Про правовий режим території, яка зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофита Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи" м.Кузнецовськ Рівненської області віднесено до зони посиленого радіоекологічного контролю.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.3 постанови Кабінету Міністрів України від 24 жовтня 2007 року №1261 "Про затвердження Положення про Пенсійний фонд України" основними завданнями Пенсійного фонду України є призначення (перерахунок) пенсій та підготовка документів для їх виплати; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, зокрема, у зоні посиленого радіоекологічного контролю, провадиться доплата у розмірі однієї мінімальної заробітної плати. Пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на цих територіях, підвищуються у розмірах, встановлених частиною першою цієї статті.

Розміри мінімальної заробітної плати на відповідні роки законодавчо встановлені нормами бюджетних законів - ст.53 Закону України "Про Державний бюджет України на 2010 рік", ст.22 Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік".

Отже, починаючи з 02 січня 2004 року управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області повинно було нарахувати і виплатити ОСОБА_1 , як непрацюючому пенсіонеру, який проживає в зоні посиленого радіоекологічного контролю, підвищення пенсії в розмірі однієї мінімальної заробітної плати за один місяць.

Розмір доплати громадянам за проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю, встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року №836 Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, протягом тривалого часу не змінювався і не відповідає розміру цієї допомоги, встановленому ст.39 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно з положеннями ч.4 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, оскільки ні Верховна Рада України, ні Кабінет Міністрів України в наступному будь-яких рішень із питання виплати громадянам доплати за проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю не приймали, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативно-правовими актами, при вирішенні даного спору застосуванню підлягає ст.39 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а не постанова Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року №836 Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яка є підзаконним нормативно-правовим актом і в частині регулювання розмірів підвищення пенсії особам, що проживають у зоні посиленого радіоекологічного контролю, суперечить ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та істотно звужує обсяг встановлених законом прав. Крім того, вказана постанова Кабінету Міністрів України не визначає виплат підвищення пенсії за проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю непрацюючим пенсіонерам.

Отже, з наведених підстав позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок і виплату підвищення пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, проживаючому в зоні посиленого радіоекологічного контролю, відповідно до ст.39 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, встановленої законами України про Державний бюджет України на відповідний рік, за період часу з 02 лютого 2011 року до 22 липня 2011 року є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Під час розгляду даної адміністративної справи судом також встановлено, що ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 4, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим Рівненською обласною державною адміністрацією 25 жовтня 1994 року.

Згідно з ст.51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) особам, віднесеним до категорії 4, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 15 процентів мінімальної пенсії за віком.

Проте, нарахування і виплату позивачці додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, здійснено відповідачем у розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян№530 від 28 травня 2008 року, - 5 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Так, згідно довідки управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області №398 від 20 червня 2011 року додаткова пенсія ОСОБА_1 за шкоду, заподіяну здоров`ю, становила в грудні 2010 року - 36 грн. 70 коп., в січні-березні 2011 року року - 37 грн. 50 коп., та в квітні-червні 2011 року - 38 грн. 20 коп. щомісячно. Такі ж дані містять і матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 №114611, зокрема: розпорядження управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області на перерахунок пенсій з 01 квітня 2011 року. Отже, право позивачки на отримання додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, як особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 4, відповідачем визнається. Однак нарахування та виплата даної пенсії здійснена управлінням Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області в значно меншому розмірі, ніж передбачено ст.51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до вимог, передбачених ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч.4 ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу. Постанова Кабінету Міністрів України Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян№530 від 28 травня 2008 року є підзаконним нормативно-правовим актом і її норми щодо регулювання розмірів додаткової пенсії особам, постраждалим від наслідків Чорнобильської катастрофи, в редакції, діючій з 22 травня 2008 року до 22 липня 2011 року включно, суперечать вимогам ст.51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофита істотно звужують обсяг встановлених законом прав. Отже, за таких обставин відповідно до ч.4 ст.9 КАС України постанова Кабінету Міністрів України Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян№530 від 28 травня 2008 року в період часу з 22 травня 2008 року до 22 липня 2011 року включно, в даному випадку застосуванню не підлягає.

При визначенні розміру щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, за основу нарахування береться мінімальна пенсія за віком. Розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

При цьому суд визнав, що положення ч.3 ст.28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відповідно до яких мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, а також відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст.51 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно з ч.3 ст.67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиу разі збільшення визначеного законом розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, підвищується розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Отже, підставою для перерахунку додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму законом про Державний бюджет України на відповідний рік, з урахуванням якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком. Для здійснення такого перерахунку додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, непотрібне звернення пенсіонера, так як цей перерахунок пенсії має проводити орган Пенсійного фонду України відповідно до вимог діючого законодавства України з дня встановлення цього мінімуму.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхуваннямінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму.

Розмір прожиткового мінімуму у 2010 році для осіб, що втратили працездатність, встановлений ст.52 Закону України "Про Державний бюджет України на 2010 рік", а в 2011 році ст.21 Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік".

Оскільки додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, позивачці має визначатись, виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то у разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, та її виплата ОСОБА_1 повинні проводитись, виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

З наведених підстав суд визнав обгрунтованим позов ОСОБА_1 в частині вимог щодо зобов`язання відповідача провести перерахунок і виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до ст.51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиу розмірі 15 процентів мінімальної пенсії за віком, що згідно із ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхуваннявизначається у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законом, починаючи з 02 лютого 2011 року до 22 липня 2011 року включно, з врахуванням проведеної даної пенсійної виплати протягом вказаного періоду часу.

Згідно з пунктом 4, яким доповнено прикінцеві положення Закону України Про Державний бюджет України на 2011 ріквідповідно до пункту 7 Закону України Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2011 ріку 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, статей 14, 22, 37 та частини третьої статті 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осібзастосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Підпунктом 4 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету№745 від 06 липня 2011 року, прийнятої на виконання пункту 7 Закону України Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік, яка набрала чинності 23 липня 2011 року і діє до 01 січня 2012 року, установлено, що особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофивиплачується у таких розмірах до прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність: тим, що належать до категорії 4, - 5 відсотків.

З наведених підстав суд прийшов до висновку, що починаючи з 23 липня 2011 року нарахування і виплата ОСОБА_1 додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, здійснюється управлінням Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області у розмірі, встановленому чинним законодавством України. Отже, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про перерахунок і виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, за період часу з 23 липня 2011 року до теперішнього часу, тобто до 29 листопада 2012 року, слід відмовити за їх безпідставністю і необґрунтованістю.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Зі змісту наведеної правової норми слідує, що судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи і інтереси фізичних або права і інтереси юридичних осіб, а не можливість їх порушення в майбутньому.

Таким чином позовні вимоги ОСОБА_1 щодо зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчиняти дії у майбутньому по проведенню перерахунку і виплати додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у зв`язку із вірогідним настанням певних наслідків, задоволенню не підлягають, оскільки на час розгляду справи відсутні підстави для прийняття судом рішення стосовно законності чи незаконності таких дій відповідача. Так, на теперішній час суду невідомо який розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, буде встановлено законодавством України в майбутньому, невідома суду також поведінка відповідача в майбутньому щодо нарахування і виплати даного виду пенсії ОСОБА_1 . Вказані обставини мають істотне значення для розгляду справи та впливають на результат її вирішення.

З наведених підстав суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області в частині вимог щодо зобов`язання відповідача в подальшому проводити виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, згідно з ст.51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофинеобхідно відмовити за їх безпідставністю і необґрунтованістю.

Відповідно до ч.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком №1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.

В даному випадку ОСОБА_1 має стаж роботи понад 39 років. Ця обставина підтверджується матеріалами її пенсійної справи №114611.

Отже, позивачка має право на збільшення пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад 15 років стажу, але не вище 75 процентів заробітку, в період часу з 02 лютого 2011 року до 22 липня 2011 року включно. В цій частині вимог позов ОСОБА_1 обґрунтований, тому підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області у вказаний період часу не проводило відповідного нарахування та виплати позивачці збільшення пенсії в розмірі, встановленому ч.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", хоча відповідні документи про пільги, стаж та заробіток ОСОБА_1 знаходились в її пенсійній справі. Така бездіяльність відповідача є протиправною. Підстав для зобов`язання відповідача здійснити позивачці перерахунок і виплату збільшення її пенсії у майбутньому відповідно до ч.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не має, оскільки фактів порушення відповідачем вказаних прав ОСОБА_1 в майбутньому судом на теперішній час не встановлено.

Враховуючи наведені обставини, на підставі ч.2 ст.19, ч.2 ст.152 Конституції України, ст.ст.39, 51, ч.2 ст.56 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ч.1 ст.28 ст.ст.40, 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, керуючись ч.1 ст.2, ч.1 ст.8, ч.4 ст.9, ч.2 ст.11, ч.ч.1, 2, 6 ст.71, ч.ч.4, 6 ст.128, ч.1 ст.158, ст.159, ч.ч.1-3 ст.160, ст.ст.161-163, ч.ч.1, 2 ст.186, п.1 ч.1 ст.256 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області про перерахунок та виплату пенсії і додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, збільшення пенсії та нарахування і виплату підвищення пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, проживаючому в зоні посиленого радіоекологічного контролю, задоволити частково.

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 4, згідно з ст.51 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі 15 (п`ятнадцяти) процентів мінімальної пенсії за віком, із застосуванням розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного ч.1 ст.28 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за період часу з 02 лютого 2011 року до 22 липня 2011 року включно, з врахуванням проведених виплат.

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області здійснити нарахування і виплату ОСОБА_1 збільшення пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад 15 років стажу, але не вище 75 (сімдесяти п`яти) процентів заробітку, відповідно до ч.2 ст.56 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, за період часу з 02 лютого 2011 року до 22 липня 2011 року включно, з врахуванням проведених виплат.

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 підвищення пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, проживаючому в зоні посиленого радіоекологічного контролю, відповідно до ст.39 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, встановленої законами України про Державний бюджет України на відповідний рік, за період часу з 02 лютого 2011 року до 22 липня 2011 року включно.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області про виплату підвищення пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, проживаючому в зоні посиленого радіоекологічного контролю, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, та збільшення пенсії в майбутньому - відмовити в задоволенні за їх безпідставністю.

Постанова суду в частині присудження ОСОБА_1 суми пенсійних виплат у межах суми стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню.

Управлінню Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області подати до Кузнецовського міського суду Рівненської області звіт про виконання даної постанови в місячний строк в частині негайного виконання з дня одержання її копії, а в іншій частині постанови з дня набрання законної сили.

На постанову суду до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Кузнецовський міський суд Рівненської області може бути подана апеляційна скарга з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів позивачкою - з дня отримання її копії, а відповідачем з наступного дня після закінчення п`ятиденного строку з моменту отримання повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Головуючий суддя О.І.Горегляд