Справа № 640/3746/22
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2022-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2022 року м. Київ № 640/3746/22

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Національного агентства з питань запобігання корупції

про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі також - позивач) до Національного агентства з питань запобігання корупції (надалі - відповідач) в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Національного агентства з питань запобігання корупції щодо відбору моєї декларації та подальшого внесення інформації до автоматизованої системи для розподілу обов`язків з проведення повної перевірки між уповноваженими особами Національного агентства з питань запобігання корупції, щодо автоматизованого розподілу обов`язків з проведення повної перевірки на уповноважену особу та порядку проведення повної перевірки, поданої мною, ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік.

- визнати протиправною та скасувати довідку №670/21 від 13.10.2021 р Національного агентства з питань запобігання корупції про результати проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічної декларації за 2020 рік, поданої ОСОБА_1 народним депутатом України.

- визнати протиправним та скасувати обґрунтований висновок відносно ОСОБА_1 щодо виявлення ознак корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, передбаченого ст. 3662 Кримінального кодексу України від 22.10.2021 року.

Позовні вимоги, мотивовані тим, що Довідка №670/21 та обґрунтований висновок Відповідача, а також дії Відповідача при проведення повної перевірки, складання, підписання та погодженні цих документів є протиправними і такими, що підлягають скасуванню, оскільки прийняті без врахування усіх фактичних обставин справи, а також з порушенням норм чинного законодавства.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 09.02.2022 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідачем подано відзив, в якому зазначає, що оскільки у зв`язку з виявленням ознак кримінального правопорушення за результатами проведення повної перевірки декларації ОСОБА_1 , Національним агентством 22.10.2021 складено обґрунтований висновок, а відтак підстав для задоволення позову відсутні.

Представником позивача в свою чергу надано до суду відповідь на відзив, в якому додатково обґрунтовує протиправність дій відповідача при винесенні оскаржуваних рішень, у зв`язку з чим просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Національне агентство з питань запобігання корупції надано заперечення на відповідь на відзив, в якому з посиланням на судову практику вказує на необґрунтованість доводів позивача у позовній заяві.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

31 травня 2021 року на приватну електронну адресу Позивача надійшов лист Національного агентства з питань запобігання корупції за підписом уповноваженої особи Національного Агентства з питань запобігання корупції - головного спеціаліста другого відділу Управління проведення повних перевірок ОСОБА_2 «Про надання пояснень та документів» (вих. №45-01/35662/21 від 24.05.2021 p.). Копія запиту додається.

Цим листом Відповідач повідомив Позивача про те, що: «Національне агентство з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) відповідно до ст. 51і Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон), Порядку проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом Національного агентства від 29.01.2021 № 26/21 (далі - Порядок), проводить повну перевірку декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за 2020 рік, поданої Вами» та запропоновано мені надати пояснення та надати підтвердні документи або їх копії щодо не зазначення у декларації певних відомостей та щодо встановлених розбіжностей у декларації.

У відповідь на вказаний запит на адресу Національного Агентства з питань запобігання корупції Позивачем було направлено письмові пояснення від 10 червня 2021 року (далі по тексту - письмові пояснення) стосовно питань, що містилися у запиті та повідомлено про готовність, у разі виникнення потреби, надати додаткову інформацію, документи або пояснення у формі передбаченій Законом. Копія письмових пояснень додається до позову.

Повна перевірка декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування проводилась Відповідачем у період з 29.03.2021 року по 24.09.2021 року (26.07.2021 року Відповідачем було продовжено проведення повної перевірки на 60 календарних днів).

Як Позивачу стало відомо у подальшому з відповіді на адвокатський запит, Відповідач розпочав проводити автоматизований розподіл «Повна перевірка декларацій» з 25 по 26 березня 2021 року. В якості підстави для проведення цього авторозподілу між уповноваженими особами Національного агентства з питань запобігання корупції Відповідач вніс інформацію на підставі листа № 244/0/14-21 від 25.03.2021 року. За результатами автоматизованого розподілу визначено уповноважену особу Національного агентства з питань запобігання корупції - Головний спеціаліст другого відділу Управління проведення обов`язкових повних перевірок - ОСОБА_2 .

Вказана перевірка проводилась Національним агентством на підставі абз. 2 ч. 1 ст. 5Г3, Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон) та п.п. 1, 2 розділу II Порядку проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом Національного агентства від 29.01.2021 № 26/21, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.02.2021 за № 158/35780 (далі - Порядок № 26/21).

Повну перевірку Національним агентством проведено у період з 29.03.2021 по 24.09.2021, з урахуванням продовження строку проведення повної перевірки на 60 днів, та складено Довідку № 670/21 про результати проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічної за 2020 рік, поданої ОСОБА_1 , народним депутатом України (далі - Довідка), зі змісту якої вбачається, що суб`єкт декларування при складенні та поданні відповідної декларації за 2020 рік вказав недостовірні відомості.

У зв`язку з виявленням ознак кримінального правопорушення за результатами проведення повної перевірки декларації ОСОБА_1 , Національним агентством 22.10.2021 складено обґрунтований висновок (далі - Висновок).

Не погоджуючись зі змістом Довідки та Висновку, Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання їх протиправними та скасування, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 1- 2 ст. 7 КАС України встановлено, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень визначені Законом України «Про запобігання корупції».

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про запобігання корупції», до повноважень Національного агентства належать здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій, держави або місцевого самоврядування.

Частиною 1 ст. 48 вказаного Закону визначено, що Національне агентство проводить щодо декларацій, поданих суб`єктами декларування, такі види контролю:

1) щодо своєчасності подання;

2) щодо правильності та повноти заповнення;

3) логічний та арифметичний контроль.

Відповідно до пп. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюються дія цього Закону, є, зокрема, народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови.

Частиною 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що особи, зазначені у п. 1, пп. «а» і «в» п. 2, п. 5 ч. 1 ст. 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Згідно зі ст. 50 Закону України «Про запобігання корупції» повна перевірка декларації полягає у з`ясуванні достовірності задекларованих відомостей, точності оцінки задекларованих активів, перевірці на наявність конфлікту інтересів та ознак незаконного збагачення і може здійснюватися у період здійснення суб`єктом декларування діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, а також протягом трьох років після припинення такої діяльності. Обов`язковій повній перевірці підлягають декларації службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, суб`єктів декларування, які займають посади, пов`язані з високим рівнем корупційних ризиків, перелік яких затверджується Національним агентством. Обов`язковій повній перевірці також підлягають декларації, подані іншими суб`єктами декларування, у разі виявлення у них невідповідностей за результатами логічного та арифметичного контролю. Національне агентство проводить повну перевірку декларації, а також самостійно проводить повну перевірку інформації, яка підлягає відображенню в декларації, щодо членів сім`ї суб`єкта декларування у випадках, передбачених частиною сьомою статті 46 цього Закону. Національне агентство проводить перевірку декларації на підставі інформації, отриманої від фізичних та юридичних осіб, із засобів масової інформації та інших джерел, про можливе відображення у декларації недостовірних відомостей.

У разі встановлення за результатами повної перевірки декларації відображення у декларації недостовірних відомостей Національне агентство письмово повідомляє про це керівника відповідного державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права, в якому працює відповідний суб`єкт декларування, та спеціально уповноважені суб`єкти у сфері протидії корупції.

Відповідно до приписів п.п. 1, 2, 21, 3, 4, 7 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції» у декларації зазначаються відомості: прізвище, ім`я, по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків (серія та номер паспорта громадянина України, якщо особа через свої релігійні переконання відмовилася від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідний орган центрального органу виконавчої влади, відповідальний за формування державної податкової політики, і має про це відмітку у паспорті громадянина України) суб`єкта декларування та членів його сім`ї, зареєстроване місце проживання, а також місце фактичного проживання або поштову адресу, на яку суб`єкту декларування Національним агентством може бути надіслано кореспонденцію, місце роботи (проходження служби) або місце майбутньої роботи (проходження служби), займану посаду, або посаду, на яку претендує, та категорію посади (якщо така є) суб`єкта декларування; про об`єкти нерухомості, що належать суб`єкту декларування та членам його сім`ї на праві приватної власності, включаючи спільну власність, або знаходяться у них в оренді чи на іншому праві користування, незалежно від форми укладення правочину, внаслідок якого набуте таке право; об`єкти незавершеного будівництва, об`єкти, не прийняті в експлуатацію або право власності на які не зареєстроване в установленому законом порядку, які: належать суб`єкту декларування або членам його сім`ї на праві власності відповідно до Цивільного кодексу України; розташовані на земельних ділянках, що належать суб`єкту декларування або членам його сім`ї на праві приватної власності, включаючи спільну власність, або передані їм в оренду чи на іншому праві користування, незалежно від правових підстав набуття такого права; повністю або частково побудовані з матеріалів чи за кошти суб`єкта декларування або членів його сім'; цінне рухоме майно, вартість якого перевищує 100 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня звітного року, що належить суб`єкту декларування або членам його сім`ї на праві приватної власності, у тому числі спільної власності, або перебуває в її володінні або користуванні незалежно від форми правочину, внаслідок якого набуте таке право; цінні папери, у тому числі акції, облігації, чеки, сертифікати, векселі, що належать суб`єкту декларування або членам його сім`ї, із відображенням відомостей стосовно виду цінного папера, його емітента, дати набуття цінних паперів у власність, кількості та номінальної вартості цінних паперів. У разі якщо цінні папери передані в управління іншій особі, щодо цієї особи також вказуються відомості, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, або найменування відповідної юридичної особи із зазначенням коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; отримані (нараховані) доходи, у тому числі доходи у вигляді заробітної плати (грошового забезпечення), отримані як за основним місцем роботи, так і за сумісництвом, гонорари, дивіденди, проценти, роялті, страхові виплати, благодійна допомога, пенсія, доходи від відчуження цінних паперів та корпоративних прав, подарунки та інші доходи.

Механізм проведення Національним агентством з питань запобігання корупції контролю та повної перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статей 48 та 50 Закону України «Про запобігання корупції» визначений Порядком проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженим рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.02.2017 № 56 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13.02.2017 за № 201/30069 (Порядок № 56).

Пунктом 3 розділу І Порядку № 56 закріплено, що контроль та повна перевірка декларації здійснюються за принципами: 1) верховенства права; 2) рівності та гарантування прав і законних інтересів усіх суб`єктів декларування; 3) об`єктивності, неупередженості та безсторонності рішень і дій Національного агентства, уповноважених ним осіб; 4) достовірності і повноти інформації, що використовується Національним агентством, правомірності одержання та використання такої інформації; 5) неприпустимості свавільного втручання у сферу особистого життя суб`єкта декларування, окрім як у межах та у спосіб, що передбачені Законом; 6) гарантування права на судовий захист суб`єктів декларування.

Усі передбачені цим Порядком заходи контролю та повної перевірки декларацій повинні відповідати вказаним у цьому пункті принципам.

Вказані у п. 3 розділу І Порядку № 56 принципи також застосовуються до регулювання відносин контролю та повної перевірки декларацій, визначених Законом та цим Порядком, безпосередньо у разі: 1) відсутності у Законі чи цьому Порядку спеціальних правових норм, що регулюють такі відносини; 2) якщо спеціальні норми, які регулюють такі відносини, суперечать одна одній; 3) можливості різного тлумачення однієї спеціальної норми, яка регулює такі відносини (п. 4 розділу ІІІ Порядку № 56).

Відповідно до п. 1 розділу ІІІ Порядку, складовими предмета повної перевірки декларації є: з`ясування достовірності задекларованих відомостей; з`ясування точності оцінки задекларованих активів; перевірка на наявність конфлікту інтересів; перевірка на наявність ознак незаконного збагачення.

За приписами п. 2 розділу ІІІ Порядку № 56, повна перевірка проводиться на підставах, визначених Законом, у разі, якщо: 1) декларацію подано службовою особою, яка займає відповідальне або особливо відповідальне становище, суб`єктом декларування, який займає посаду, пов`язану з високим рівнем корупційних ризиків; 2) у поданій декларації виявлено невідповідності за результатами логічного та арифметичного контролю; 3) подана суб`єктом декларування декларація містить поле (поля), у якому (яких) суб`єкт декларування обрав позначку «Член сім`ї не надав інформацію» (у випадку, передбаченому частиною сьомою статті 46 Закону); 4) Національне агентство отримало від фізичних чи юридичних осіб, із засобів масової інформації та інших джерел інформацію про можливе відображення у декларації недостовірних відомостей. Така інформація має стосуватися конкретного суб`єкта декларування та містити фактичні дані, що можуть бути перевірені; 5) Національне агентство встановило невідповідність рівня життя суб`єкта декларування задекларованим ним майну і доходам за результатами моніторингу способу життя такого суб`єкта декларування.

Згідно з п. 5 розділу ІІІ Порядку № 56 повна перевірка декларації передбачає такі дії: аналіз відомостей про об`єкти декларування (об`єкти нерухомості; об`єкти незавершеного будівництва (в тому числі інформація щодо власника або користувача земельної ділянки); цінне рухоме майно (крім транспортних засобів); цінне рухоме майно - транспортні засоби; цінні папери; інші корпоративні права; юридичні особи, кінцевим бенефіціарним власником (контролером) яких є суб`єкт декларування або члени його сім`ї; нематеріальні активи; доходи, у тому числі подарунки; грошові активи; фінансові зобов`язання; видатки та правочини суб`єкта декларування; посади чи роботи за сумісництвом суб`єкта декларування; членство суб`єкта декларування в об`єднаннях (організаціях) та входження до їх органів), зазначені в деклараціях суб`єкта декларування, та їх порівняння з відомостями з реєстрів, баз даних, інших інформаційно-телекомунікаційних систем державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, що можуть містити інформацію про об`єкти декларування, які мають відображатися в декларації; створення, збирання, одержання, використання інформації, яка є необхідною для повної перевірки декларації, з використанням джерел інформації, визначених пунктами 8-11 цього розділу; направлення Національним агентством відповідному суб`єкту декларування листа з пропозиціями надати письмові пояснення та/або копії підтвердних документів та розгляд і врахування наданих ним пояснень та/або копій підтвердних документів під час проведення повної перевірки декларації у порядку та на умовах, визначених пунктом 12 цього розділу.

За приписами п. 6 розділу ІІІ Порядку № 56 під час повної перевірки декларацій Національне агентство використовує такі джерела інформації: 1) відомості, отримані з реєстрів, баз даних, інших інформаційно-телекомунікаційних систем державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, а також відомості з реєстрів, баз даних іноземних держав, що можуть містити інформацію, яка має відображатись у декларації; 2) відомості, надані суб`єктом декларування, стосовно якого проводиться перевірка, з власної ініціативи чи за запитом Національного агентства щодо документального підтвердження або пояснення зазначених у декларації відомостей; 3) відомості, що надходять (отримані) від державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, суб`єктів господарювання незалежно від форми власності та їх посадових осіб, громадян та їх об`єднань, а також від державних та інших компетентних органів влади іноземних держав; 4) відомості із засобів масової інформації, мережі Інтернет, які стосуються конкретного суб`єкта декларування та містять фактичні дані, що можуть бути перевірені.

При проведенні повної перевірки декларації Національне агентство зобов`язане забезпечити використання лише достовірної інформації, одержаної від суб`єктів господарювання незалежно від форми власності та їх посадових осіб, громадян та їх об`єднань, із засобів масової інформації, мережі Інтернет.

Національне агентство зобов`язане забезпечити охорону та захист інформації, яка була ним створена, зібрана, одержана, використана під час повної перевірки декларації.

Згідно з п. п. 7, 9 розділу ІІІ Порядку № 56 у разі необхідності з метою здійснення повної перевірки декларації Національне агентство має право направляти запити про надання документів чи інформації до державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, суб`єктів господарювання незалежно від форми власності та їх посадових осіб, громадян та їх об`єднань. Зазначені суб`єкти зобов`язані надавати запитувані Національним агентством документи чи інформацію упродовж десяти робочих днів з дня одержання запиту. Запит оформлюється на офіційному бланку Національного агентства.

Під час здійснення повної перевірки Національне агентство має право вимагати та одержувати лише документи (копії документів) та інформацію щодо відомостей, які відображені суб`єктом декларування у відповідних розділах декларації відповідно до Закону та необхідні для проведення повної перевірки декларації.

Національне агентство має право направляти запити на отримання від державних та інших органів влади іноземних держав інформації, що необхідна для проведення повної перевірки декларації.

Для перевірки інформації про об`єкти декларування, що зазначені у декларації, Національне агентство має право отримувати інформацію з відкритих баз даних, реєстрів іноземних держав, у тому числі після внесення плати за отримання відповідної інформації відповідно до законодавства, якщо така плата вимагається для доступу до інформації.

Виходячи з наведеного в сукупності вбачається, що НАЗК під час повної перевірки декларацій суб`єктів декларування може використовувати лише достовірну інформацію (документи), отриману, зокрема від державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, суб`єктів господарювання незалежно від форми власності та їх посадових осіб, громадян та їх об`єднань за запитами, направленими вказаним суб`єктам в межах такої перевірки відносно конкретно визначеного суб`єкта декларування, декларація (декларації) якого перевіряється.

У зв`язку з чим наказом Національного агентства від 29.01.2021 затверджено Порядок № 26/21, який визначає процедуру проведення Національним агентством повної перевірки декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Реєстрація вищезазначеного Порядку № 26/21 Міністерством юстиції України, яким було проведено його правову експертизу на відповідність чинному законодавству та Конституції України, безумовно свідчить про те, що вказаний нормативно-правовий акт виданий на основі Закону, для виконання його положень та у межах повноважень Національного агентства. Отже, виконання приписів Порядку № 26/21 є обов`язковим, а його порушення є протизаконним.

На момент виникнення спірних правовідносин державна реєстрація цього Порядку не скасована.

Приписами абз. 6 ч. 1 ст. 513 Закону встановлено, що Національне агентство визначає порядок відбору декларацій для проведення обов`язкової повної перевірки та черговість такої перевірки на підставі оцінки ризиків, а також порядок автоматизованого розподілу обов`язків з проведення повної перевірки між уповноваженими особами Національного агентства.

У зв`язку з цим, Національне агентство наказом від 03.03.2021 № 144/21 затвердило «Порядок відбору декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, для проведення їх повної перевірки та визначення черговості такої перевірки (далі - Порядок № 144/21).

Цей Порядок визначає технічні правила процесу відбору та рекомендований алгоритм взаємодії самостійних структурних підрозділів апарату Національного агентства при відборі декларацій для проведення повної перевірки, рекомендовану черговість такої перевірки.

Згідно п. 4 Порядку № 144/21 Національне агентство першочергово для проведення повної перевірки відбирає декларації щодо яких відповідно складено обґрунтовану доповідну записку про наявність підстав для проведення повторної повної перевірки а також декларація, що подана службовою особою, яка займає відповідальне та особливо відповідальне становище, суб`єктом декларування, який займає посаду, пов`язану з високим рівнем корупційних ризиків, за черговістю, визначеною у додатку до цього Порядку.

У позовні заяві Позивач зазначає, що декларації народних депутатів України розміщені на 11-му місці рекомендованого переліку черговості проведення повної перевірки декларацій, який визначений у додатку до Порядку № 144/21, що на його думку унеможливлює відбір його декларації для перевірки у такий швидкий час - 25.03.2022. Також, стверджує, що при відборі декларації ОСОБА_1 , Відповідач не використовував систему логічного та арифметичного контролю (ЛАК) та здійснив відбір його декларації у «ручному» режимі, оскільки система ЛАК почала діяти з 01.06.2021, в той час як протокол автоматизованого розподілу датовано 25.03.2021.

Судом встановлено, що в період з 03.03.2021 по 29.03.2021 відбір декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, для проведення повної перевірки здійснено відповідно до рівнів черговості, визначених у п. 4 Порядку № 144/21.

Так, згідно із п. 4 Порядку № 144/21 Національне агентство відбирає декларації для проведення повної перевірки згідно з такими рівнями черговості:

- декларація, щодо якої відповідно до абзацу четвертого пункту 3 цього Порядку складено обґрунтовану доповідну записку про наявність підстав для проведення повторної повної перевірки;

- декларація, що подана службовою особою, яка займає відповідальне та особливо відповідальне становище, суб`єктом декларування, який займає посаду, пов`язану з високим рівнем корупційних ризиків, за черговістю, визначеною у додатку до цього Порядку.

- декларація, що має найвище значення показника рейтингу ризику декларації, за результатами логічного та арифметичного контролю.

- декларація, щодо якої відповідно до абзацу другого пункту 3 цього Порядку складено обґрунтовану доповідну записку про наявність підстав для проведення повної перевірки на підставі інформації, отриманої від фізичних чи юридичних осіб, із засобів масової інформації, інших джерел інформації про можливе відображення у декларації недостовірних відомостей, якщо такі 5 відомості стосуються майна або іншого об`єкта декларування, що має вартість, і можуть відрізнятися від достовірних на суму понад 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на день подання декларації, або можливих ознак незаконного збагачення або необґрунтованості активів;

- декларація, щодо якої відповідно до абзацу другого пункту 3 цього Порядку складено обґрунтовану доповідну записку про наявність підстав для проведення повної перевірки на підставі інформації, отриманої від фізичних чи юридичних осіб, із засобів масової інформації, інших джерел інформації про можливе відображення у декларації недостовірних відомостей, якщо такі відомості стосуються майна або іншого об`єкта декларування, що має вартість, і можуть відрізнятися від достовірних на суму від 100 до 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на день подання декларації;

- декларація, щодо якої встановлено невідповідність рівня життя суб`єкта декларування задекларованим ним майну і доходам за результатами моніторингу способу життя.

При цьому, якщо кілька декларацій належать до одного рівня черговості, визначеного у пп. 2, 3 п. 4 Порядку № 144/21, декларація для проведення повної перевірки відбирається серед них відповідно до часу подання декларації до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, починаючи з декларації, що була подана найпізніше (абз. 1 п. 6 Порядку № 144/21).

Так, декларація, подана суб`єктом декларування відібрана відповідно до пп. 2 п. 4 Порядку № 144/21.

Водночас використання системи логічного та арифметичного контролю оцінки ризиків декларацій виявляє невідповідності за результатами логічного та арифметичного контролю, що є окремою підставою для перевірки декларації.

У ст. 513 Закону визначено, що під службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, в цій статті розуміються також особи, які є народними депутатами України.

Судом встановлено, що Позивач у 2020 році був службовою особою, яка займає відповідальне та особливо відповідальне становище.

Приписами абз. 2 ч. 1 ст. 513 Закону визначено, що обов`язковій повній перевірці підлягають декларації службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, суб`єктів декларування, які займають посади, пов`язані з високим рівнем корупційних ризиків.

Отже, проведення обов`язкової повної перевірки декларації, поданої ОСОБА_1 , є прямою вимогою Закону. При цьому, як вказано вище, відбір декларації здійснено у відповідності до встановленого порядку.

Окрім цього, у позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що Національним агентством не дотримано вимог Закону, оскільки його не було повідомлено про включення поданої ним декларації до черги декларацій, відібраних для проведення їх повної перевірки.

З приводу суд зазначає, що Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про запобігання корупції» щодо відновлення інституційного механізму запобігання корупції» № 1079-ІХ від 15.12.2020 (далі - Закону № 1079-ІХ), серед іншого, Закон також доповнено ст. 513 такого змісту: «Національне агентство за допомогою програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, забезпечує ведення черги декларацій, відібраних для проведення їх повної перевірки, та інформує суб`єкта декларування про включення поданої ним декларації до зазначеної черги декларацій...».

Проте, у ч. 2 p. II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1079-ІХ визначено, що «...зміни до Закону України «Про запобігання корупції» в частині забезпечення Національним агентством з питань запобігання корупції ведення за допомогою програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, черги декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відібраних для проведення їх повної перевірки, а також інформування суб`єкта декларування про включення поданої ним декларації до черги декларацій, відібраних для проведення їх повної перевірки, вводяться в дію з дня початку функціонування відповідної системи.

Рішення про день початку функціонування відповідної системи приймає Голова Національного агентства з питань запобігання корупції та забезпечує його оприлюднення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції не пізніше наступного робочого дня з дня його прийняття...».

Оскільки, на момент відбору декларації ОСОБА_1 для проведення повної перевірки, рішення про день початку функціонування відповідної системи прийняте не було, приписи даної статті не набрали чинності, у зв`язку з цим, твердження Позивача про невиконання Відповідачем абз. 7 ч. 1 ст. 513 Закону суд вважає необґрунтованим, оскільки суперечить положенням чинного законодавства та фактичним обставинам у справі.

Таким чином, враховуючи вищевикладене у сукупності, у спірних правовідносинах, суд вважає, що Національне агентство діяло виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, Законом, а також Порядком 144/21.

Незгода Позивача з фактом проведення щодо його декларації повної перевірки не може бути правовою підставою для визнання таких дій протиправними.

Щодо документа, який зазначено у протоколі автоматизованого розподілу декларації суб`єкта декларування, як такий, що розподіляється під № 224/0/14-21 від 25.03.2021 та надійшов від суб`єкта декларування, судом встановлено наступне.

Реєстратором системи розподілу обов`язків з проведення перевірок між уповноваженими особами Національного агентства для повної перевірки в порядку черговості декларацій, поданих суб`єктами декларування як службовими особами, які займають відповідальні та особливо відповідальні становища, до автоматизованої системи розподілу вноситься інформація про унікальні ідентифікатори документів. Зокрема, 25.03.2021 внесено інформацію про унікальний ідентифікатор документа - 111831ad-9b51-445a-899a-beb093d259d8, який присвоєно декларації ОСОБА_1 при її поданні до Реєстру.

Водночас, при розподілі обов`язків з проведення перевірок між уповноваженими особами Національного агентства, зазначеному документу (декларації суб`єкта декларування) з метою його розподілу 25.03.2021 присвоєно № 224/0/14-21, відомості про що зазначено в реєстраційній картці документа.

Таким чином, дата документу - 25.03.2022 - це дата коли документ внесено до автоматизованої системи розподілу.

Отже, викладені Відповідачем обставини свідчать про те, що дії Національного агентства щодо проведення повної перевірки щорічної декларації ОСОБА_1 , як народним депутатом України, які переслідують за собою законну мету, жодним чином не порушують його прав та законних інтересів.

Обґрунтованих аргументів відповідно до яких можна поставити під сумнів правомірність підстав та здійсненої процедури відбору та автоматизованого розподілу декларації Позивача у позовній заяві не зазначено, а відтак, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

В обґрунтування позовних вимог, Позивач стверджує, що оскільки довідка за результатами повної перевірки декларації складається та підписується не пізніше ніж на 10 робочий день з дня закінчення основного або продовженого строку повної перевірки, то останнім днем для складання й підписання Довідки є 07.10.2021, а оскільки оскаржувану Довідку складено й підписано уповноваженою особою 08.10.2021 й затверджено безпосереднім керівником 13.10.2021, то ці дати є поза межами встановленого строку, що є порушенням законодавства та підставою для її скасування.

Такі аргументи Позивача суд вважає безпідставними, та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи та спростовуються нормами законодавства.

Строк перевірки декларації, поданої Позивачем, розпочався 29.03.2021, на наступний робочий день за днем автоматизованого розподілу декларації. Повна перевірка повинна бути завершена у строк не більше ніж 120 календарних днів з дня початку строку перевірки (п. 18 розділу II Порядку Перевірки).

Останнім днем спливу строку проведення повної перевірки декларації ОСОБА_1 є 26.07.2021, проте 26.07.2021, за обґрунтованою доповідною запискою уповноваженої особи, строк проведення повної перевірки декларації було продовжено на 60 календарних днів. Таким чином, останнім днем перевірки декларації є 24.09.2021.

Відповідно до п. 1 розділу III Порядку № 26/21, довідка складається та підписується не пізніше ніж на 10 робочий день з дня закінчення основного або продовженого строку повної перевірки.

Відповідно до Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

У ч. 1 ст. 253 ЦК України встановлено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відтак, строк для складання та підписання Довідки уповноваженою особою почав відліковуватися з 27.09.2021 (наступний робочий день після дня закінчення перевірки).

Так, Довідку про результати перевірки декларації суб`єкта декларування складено уповноваженою особою 08.10.2021, що є в межах встановленого строку.

Згідно п. З розділу III Порядку № 26/21 уповноважена особа не пізніше наступного робочого дня після складення та підписання довідки подає її для погодження безпосередньому керівнику.

Безпосередній керівник повинен упродовж 5 робочих днів з дня отримання довідки погодити її або повернути з мотивованим обґрунтуванням відмови в її погодженні.

Оскаржувану Довідку також погоджено безпосереднім керівником 13.10.2021 з дотримання 5-ти денного строку.

Крім того, посилання Позивача на практику Верховного Суду у справах № 640/24697/19, № 640/1221/19, № 826/13000/18, 520/10698/18 є нерелевантними, оскільки вказані адміністративні провадження стосувалися проведення повних перевірок декларацій за іншою процедурою, передбаченою Порядком проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженим рішенням Національного агентства від 10.02.2017 № 56 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 13.02.2017 за № 201/30069. Акцентуємо увагу, що вказаний Порядок станом на час виникнення спірних правовідносин втратив чинність.

Враховуючи вищенаведене, Національним агентством дотримано всіх строків передбачених Порядком № 26/21 щодо проведення повної перевірки декларації, а також щодо складання, підписання та погодження Довідки складеної за її результатами, а тому вищезазначені твердження Позивача в цій частині, суд вважає необґрунтованими, безпідставними та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи.

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що останній не згодний з висновками уповноваженої особи щодо зазначення Позивачем недостовірної інформації в частині члена сім`ї суб`єкта декларування - ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3 ), яка має зв`язок із суб`єктом декларування - особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі. Так, в оскаржуваній Довідці висвітлено, що Позивач не зазначив інформацію про ОСОБА_3 та не вказав про належні їй на праві власності чи іншому майновому праві об`єкти нерухомості, цінне рухоме майно та інші активи.

Водночас, ОСОБА_1 стверджує, що з вищевказаною особою перебуває виключно у дружніх стосунках та не мав обов`язку зазначати інформацію про неї у декларації.

Судом встановлено, що зазначену інформацію підтверджує і ОСОБА_3 у заяві, посвідченій нотаріально 06.08.2021, зареєстрованій в реєстрі за № 1760, яка надійшла до Національного агентства 10.08.2021.

Водночас судом встановлено, а відповідачем надано у відзиву на позовну заяву, що з матеріалів кримінального провадження, копію яких надано Національним антикорупційним бюро України (далі - НАБУ), вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у 2020 році спільно проживали не менше половини днів протягом звітного періоду.

Відповідно до інформації інтегрованої міжвідомчої інформаційно- телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та їх спільні діти ( ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ) 01.01.2020 здійснили виліт до Катару спільним рейсом № 296 «Київ - Доха» та 12.01.2020 повернулися до Києва спільним рейсом № 295 «Доха - Київ».

Поїздка ОСОБА_3 із Позивачем 07.03.2020 до Женеви та поїздка зазначених осіб з дітьми 01.01.2020 до Катару свідчать про спільні витрати, які були здійснені у звітному періоді (2020 рік), а отже - наявність спільного бюджету.

Зокрема, оплату авіаквитків на рейси з Києва до Женеви та з Женеви до Києва здійснено через одного агента - ТОВ «Тікетс консолідатор» оплату якому за квитки здійснено однією юридичною особою - ТОВ «ХАЙ JIEBEJI ТУР», що підтверджується інформацією, наданою авіакомпанією «МІЖНАРОДНІ АВІАЛІНІЇ УКРАЇНИ» та ТОВ «Тікетс консолідатор».

Про наявність між зазначеними особами спільного побуту, взаємних прав та обов`язків чоловіка та жінки, свідчить факт визнання ОСОБА_1 наявності у нього дружини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону, членами сім`ї є будь-які особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки із суб`єктом, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону (крім осіб, взаємні права та обов`язки яких не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

Керуючись Роз`ясненнями Національного агентства від 13.02.2021 № 1, які відповідно до постанови Верховного Суду від 29.09.2021 у справі № 460/1601/19 підлягають врахуванню суб`єктами декларування під час заповнення ними декларацій, членами сім`ї суб`єкта декларування, які не є його подружжям або неповнолітніми дітьми станом на останній день звітного періоду, є будь-які особи, які проживали спільно з суб`єктом декларування, були пов`язані спільним побутом, мали з ним взаємні права та обов`язки станом на останній день звітного періоду або сукупно протягом не менше 183 днів протягом року, що передує року подання декларації (крім осіб, взаємні права та обов`язки яких не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживали із суб`єктом декларування, але не перебували у шлюбі.

Відповідно до ч. 2 та ч. 4 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_3 є членом сім`ї ОСОБА_1 , у зв`язку з чим відомості про неї та активи, які їй належать, підлягають відображенню у декларації.

У матеріалах повної перевірки декларації Позивача наявні відомості з матеріалів кримінального провадження відкритого Національним антикорупційним бюро України, які суд визнає невід`ємною частиною матеріалів повної перевірки та довідки, які встановлюють факт, що ОСОБА_3 є членом сім`ї суб`єкта декларування.

З урахуванням викладеного вбачається, що відповідачем повною мірою дотримано вимоги законодавства. Відтак підстави для скасування оскаржуваних рішень у суду відсутні.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи та приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 8, 9, 77, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Національного агентства з питань запобігання корупції (01103, м. Київ, бул. Дружби Народів, 28, ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку, встановленому ст. ст. 293-297 КАС України. Апеляційна скарга подається протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.А. Качур