Справа № 160/19569/21
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2022-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 вересня 2022 року м. Дніпросправа № 160/19569/21
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),

суддів: Шлай А.В., Суховарова А.В.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.12.2021р. у справі №160/19569/21
за позовом:Головного управління ДПС у Дніпропетровській області
до: про:ОСОБА_1 стягнення податкового боргу

ВСТАНОВИВ:

20.10.2021р. Головне управління ДПС у Дніпропетровській області (далі ГУ ДПС у Дніпропетровській області) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу платника податку фізичної особи / а.с.1-3/.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.10.2021р. вищезазначений адміністративний позов було залишено без руху та було позивачу запропоновано усунути зазначені у ухвалі суду недоліки адміністративного позову /а.с. 24-26/

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.07.2020р., після усунення позивачем недоліків /а.с.29-46/, за вищезазначеним адміністративним позовом було відкрито провадження в адміністративній справі №160/19569/21 та справу призначено до судового розгляду / а.с. 47/.

Позивач, посилаючись у позовній заяві, з урахуванням письмового клопотання /а.с.29-30/ , на те, що відповідач перебуває на обліку як платник податків і відповідно до податкового законодавства України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податків обчислити, задекларувати та сплатити суму податку та збору в порядку та в строки визначені Податковим кодексом України, але відповідач на даний час має податковий борг у сумі 114450,12 грн., нормами чинного податкового законодавства передбачено, що за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку платник податків несе відповідальність, сума податкового боргу відповідача визначена відповідними податковими повідомленнями-рішеннями, які не були оскаржені відповідачем, та податковою вимогою, яка також не була оскаржена, тому є узгодженою і враховуючи, що сума боргу не була сплачена у встановлені законодавством строки просив стягнути з відповідача податковий борг у сумі 114450,12 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.12.2021р. у справі №160/19569/21 адміністративний позов задоволено , стягнуто з ОСОБА_2 Податковий борг у розмірі 114450,12 грн. на користь Державного бюджету/ а.с. 54-57/.

Відповідач, не погодившись із вищезазначеним рішенням суду першої інстанції від 21.12.2021р., подав апеляційну скаргу 07.07.2022р. безпосередньо до суду апеляційної інстанції /а.с. 79-88/.

З метою забезпечення розгляду вищезазначеної апеляційної скарги ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 08.07.2021р. з суду першої інстанції витребувано матеріали справи №160/19569/21 / а.с. 104/, які надійшли до суду апеляційної інстанції 15.07.2022р. / а.с. 116/.

Ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 18.07.2022р. у справі №160/19569/21 відповідачу поновлено строк апеляційного оскарження, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.12.2021р. у справі №160/19569/21 /а.с. 117/ та апеляційний розгляд справи в порядку письмового провадження призначено з 16.08.2022р. / а.с. 118/, про що судом було повідомлено учасників справи / а.с. 119-123,126/ .

Відповідач посилаючись у апеляційній скарзі / а.с. 79-88/, з урахуванням змін та доповнень до апеляційної скарги / а.с. 109-111/, на те, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи не було з`ясовано усі обставини справи, та зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, а саме суд першої інстанції необґрунтовано визнав суму заборгованості узгодженою, оскільки податкові повідомлення-рішення на які посилався позивач під час розгляду справи були ним надіслані на невірну адресу, тому суд першої інстанції зробив невірний висновок про наявність підстав для задоволення позову, просив рішення суду першої інстанції від 21.12.2021р. скасувати, як прийняте із порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, і постановити справі нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Позивач, у своєму відзиві на апеляційну скаргу посилаючись на те, що відповідач має несплачену податкову заборгованість, яка є узгодженою, розмір якої підтверджується належними доказами і усі рішення щодо визначення розміру податкових зобов`язань надсилались ним у встановлений чинним законодавством порядком та спосіб за відомою податковому органу адресою місця реєстрації платника податків відповідача у справі, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а законне та обґрунтоване рішення суду першої інстанції залишити без змін /а.с.124/

Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали адміністративної справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду цієї справи судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку у Головному управлінні ДПС як платник податків, станом на момент звернення до суду із цим адміністративним позовом в інтегрованих картках платника податків ОСОБА_1 обліковується податковий борг на суму 114450,12 грн. /а.с. 13-18/, який складається з податкового боргу по орендній платі з фізичних осіб у розмірі 92971,32 грн. та податкового боргу по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками нежитлової нерухомості у розмірі 21478,8 грн., та виник:

- по орендній платі з фізичних осіб у розмірі 92971,32 грн. виник в наслідок несплати відповідачем визначених контролюючим органом сум, відповідними податковими повідомленнями-рішеннями ( №-0464/1 від 06.06.2018р. на суму 30990,44 грн. - термін сплати 22.09.2018р.; №-0464 від 06.06.2018р. на суму 30 990,44 грн. - термін сплати 22.09.2018р., №-0464 від 26.04.2019р. на суму 30990,44 грн. - термін сплати 06.08.2019 р.) / а.с. 10-12/, які були направлені засобами поштового зв`язку відповідачу за адресою місця реєстрації АДРЕСА_1 / а.с. 8/, але повернулись з відміткою пошти «за закінченням встановлено строку зберігання»;

- по податку на нерухоме майна, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками нежитлової нерухомості у розмірі 21478,80грн. виник в наслідок несплати відповідачем визначених контролюючим органом сум, відповідними податковими повідомленнями-рішеннями ( №90436 від 14.02.2018р. на суму 8245,70 грн. - термін сплати 28.08.2020р.; №00462 від 11.02.2020р. на суму 6993,54 грн.- термін сплати 12.11.2020р.; №00346 від 18.03.2019р. на суму 6239,56 гри. - термін сплати 01.06.2021 р.) / а.с. 6-9/, які були направлені на відповідачу засобами поштового зв`язку за адресою місця реєстрації АДРЕСА_1 / а.с. 8/, але повернулись з відміткою пошти «за закінченням встановлено строку зберігання».

Отже приймаючи до уваги наведене та враховуючи, що під час розгляду цієї справи будь-яка інформація щодо оскарження вищенаведених податкових повідомлень- рішень відсутня, то визначені цими рішеннями суми податкових зобов`язань є узгодженими і з урахуванням вимог ст.56, 57 ПК України, у зв`язку із несплатою відповідачем у встановлені строки нарахованих сум, ці грошові зобов`язання набули статусу податкового боргу і загальна сума податкового боргу відповідача складає 114450,12 грн.

При цьому колегія суддів не може взяти до уваги посилання відповідача у апеляційній скарзі стосовно того, що визначені вищезазначеними податковими повідомленнями-рішеннями податкові зобов`язання не набули статусу узгоджених оскільки не були надіслані відповідача на належну адресу місцезнаходження оскільки відповідно до наявної у позивача інформації адресою місце знаходження відповідача у справі є адреса реєстрації ОСОБА_1 а саме - АДРЕСА_1 / а.с. 8/ і під час розгляду справи судом встановлено, що саме за цією адресою податковим органом було надіслано відповідачу податкові повідомлення-рішення №-0464/1 від 06.06.2018р; №-0464 від 06.06.2018р., №-0464 від 26.04.2019р. №90436 від 14.02.2018р.; №00462 від 11.02.2020р.; №00346 від 18.03.2019р., і саме така адреса реєстрації відповідача зазначена у паспорті / а.с. 93-95/.

Щодо довідки №4280 від 07.07.2022р., на яку посилається відповідач у змінах та доповненнях до апеляційної скарги / а.с. 112/, зазначено, що за адресою АДРЕСА_2 до складу сім`ї зареєстрованих входить ОСОБА_1 , що не спростовує факт направлення податковим органом відповідачу за цією адресою податкових повідомлень-рішень, якими визначено податкові зобов`язання відповідача, а навпаки підтверджує ці обставини з огляду на надані позивачем суду письмові докази / а.с. 6-12/.

Спірні відносини, що виникли між сторонами у справі, які є відносинами, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України ( далі ПК України).

Відповідно до п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України, платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Контролюючі органи, відповідно до пп. 20.1.34. п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, мають право, серед іншого звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Пунктом 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України передбачено стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Оцінюючи усі докази, які були встановлені судом під час розгляду цієї справи, у їх сукупності враховуючи наведені норми чинного податкового законодавства, що регулює спірні відносини між сторонами у цій справі, колегія суддів вважає, що позивачем здійснені передбачені чинним законодавством заходи щодо стягнення податкового боргу, розмір суми заборгованості підтверджено належними доказами, які містяться в матеріалах справи, на момент розгляду справи відповідач не сплатив узгоджену суму грошового зобов`язання, внаслідок чого податковий борг в сумі 114450,12 грн. підлягає стягненню в судовому порядку, тому суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок щодо наявності підстав для задоволення вимог адміністративного позову у цій справі та постановив правильне рішення про стягнення з відповідача на користь Державного бюджету суми боргу в розмірі 114450,12 грн..

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної адміністративної справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, та постановив правильне рішення про задоволення заявлених позивачем вимог, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, і оскільки під час апеляційного розгляду справи не було встановлено будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які б потягли за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, вважає необхідним рішення суду першої інстанції від 21.12.2021р. у цій адміністративній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідач необхідно залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки заявником апеляційної скарги доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм матеріального та процесуального права, і міркування відповідача про неправильне застосування судом першої інстанції норм чинного матеріального та процесуального права не можна визнати спроможними і достатніми підставами для скасування оскаржуваного судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.12.2021р. у справі №160/19569/21 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. 329, 331 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 05.09.2022р.

Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя А.В. Шлай

суддя А.В. Суховаров