Справа № 640/8019/22
Суддя: Григорович П.О.
Дата ухвалення: 2022-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2022 року м. Київ № 640/8019/22

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Григоровича П.О., за участі секретаря судового засідання Морозової Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
доГолосіївського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)
про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,
Представник позивача Здоренко В.Є.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просить:

1) визнати протиправною бездіяльність Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо не зняття під час закінчення виконавчих проваджень обтяжень у вигляді арешту нерухомого майна ОСОБА_1 ;

2) зобов`язати Голосіївський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_1 , що міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме лайно, Державному реєстру іпотек, Єдиному реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, а саме - арешт рухомого майна, зареєстрований 03.06.2015 року, номер запису про обтяження №9897075, реєстратор: Кузьмик Михайло Васильович, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, м. Київ (підстава: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 46800342, виданий 19.03.2015, видавник: ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.06.2022 відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду в судовому засіданні.

Під час розгляду справи в судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити, посилаючись на доводи викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, будучи належним чином повідомленим про дату час та місце проведення судового засідання. Надав до матеріалів справи відзив, у якому просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити повністю через відсутність законодавчо визначених підстав для зняття арешту з майна.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

На виконанні у Голосіївському ВДВС перебували наступні виконавчі провадження:

1) виконавче провадження №46800342 з примусового виконання виконавчого листа №752/2334/13-ц від 09.10.2013 виданого Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Перший український міжнародний банк» боргу у розмірі 57 272,69 грн, 69 421 дол. США 38 центів.

06.03.2015 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

19.03.2015 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, відомості про що 03.06.2015 внесено до Державного реєстру обтяжень об`єктів нерухомого майна.

28.12.2015 державним виконавцем винесено постанову ВП 46800342 про повернення виконавчого документа стягувачу.

2) виконавче провадження №46800417 з примусового виконання виконавчою листа №752/2334/13-ц від 09.10.2013 виданого Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» боргу у розмірі 3219 грн.

06.03.2015 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

28.12.2015 державним виконавцем, керуючись п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (стара редакція Закону) винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

При цьому, арешт з майна боржника відповідачем не знімався і на час розгляду справи є чинним, що підтверджується відповідними відомостями ДРРП.

Сторонами не заперечується факт знищення матеріалів вказаних виконавчих провадження за строком зберігання і факт наявності не сплаченої заборгованості позивача перед банком.

Позивач вважаючи, що повернення виконавчих документів стягувачу та знищення виконавчих проваджень, незалежно від наявності не погашеної заборгованості, є безумовною підставою для зняття арешту з майна, звернувся до суду з даним позовом.

Оцінивши за правилами ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначав Закон України від 21.04.1999 №606-XIV «Про виконавче провадження» (далі - Закон №606-ХІV) у редакції, чинній на момент прийняття постанов про повернення виконавчих документів стягувачу.

Відповідно до статті 1 Закон №606-ХІV виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Частинами 1, 2 ст.50 Закону передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку про те, що законодавчо визначеною підставою для зняття арешту з майна є повернення виконавчого документу до суду або іншого органу.

Законом №606 не передбачено зняття арешту з майна у випадку повернення виконавчого документу стягувачу.

Посилання позивача на знищення матеріалів виконавчих проваджень та пропуск стягувачем строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, судом відхиляються, адже Закон не містить в собі такої підстави для зняття арешту з майна, як знищення матеріалів виконавчого провадження, а строк на пред`явлення виконавчого документу може бути поновлений за відповідною заявою стягувача.

У той же час, частиною 4 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» в чинній редакції передбачено, що у разі якщо після повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених частиною першою статті 37 цього Закону, встановлено, що виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди, арешти з майна боржника знімаються, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті під час примусового виконання рішення заходи, про що виконавець виносить постанову, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, виконавець вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

В матеріалах справи відсутні докази погашення позивачем заборгованості перед банком на виконання рішення суду. Також відсутні докази подання позивачем таких відомостей відповідачу / або докази визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню.

За таких обставин підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 72-77, 90, 139, 241-246, 268, 287 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Голосіївський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (, адреса: 03022, місто Київ, вул. Ломоносова, будинок 22/15).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Повне рішення складено 02.08.2022.

Суддя П.О. Григорович