Справа № 580/3906/22
Суддя: Петро ПАЛАМАР
Дата ухвалення: 2022-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

м. Черкаси

05 вересня 2022 року справа № 580/3906/22

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Паламар П.Г., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Лисянського районного суду Черкаської області, третя особа - Голова Лисянського районного суду Черкаської області С.Пічкур, суддя Лисянського районного суду Черкаської області Н. Бесараб про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; далі - позивач) з позовом до Лисянського районного суду Черкаської області (19301, смт. Лисянка, вул. Незалежності, 4; далі - відповідач), в якому просить:

-визнати протиправними дії Лисянського районного суду Черкаської області щодо ненаправлення відсканованих матеріалів цивільної справи №705/4890/21 для дистанційного ознайомлення на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-зобов`язати голову Лисянського районного суду Черкаської області С.Пічкура належним чином організувати роботу суду та доручити сканування матеріалів цивільної справи №705/4890/21 відповідальному працівнику суду згідно посадової інструкції;

-заборонити судді Лисянського районного суду Черкаської області Н.Бесараб здійснювати повноваження секретаря судового засідання щодо ознайомлення з матеріалами судової справи, які належать йому згідно посадової інструкції.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернувшись до Лисянського районного суду Черкаської області з заявою про направлення відсканованих матеріалів цивільної справи №705/4890/21 для дистанційного ознайомлення на електронну адресу позивача протиправно отримано відмову.

Відповідно до положень ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, суд прийшов до висновку, що даний спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, з огляду на наступне.

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Підставою позовних вимог позивач визначив протиправну відмову судді Лисянського районного суду Черкаської області Наталії Бесараб щодо направлення на електронну адресу матеріалів цивільної справи №705/4890/21 для дистанційного ознайомлення. (лист від 26.08.2022 №705/4890/21/1489/22)

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 "Про незалежність судової влади" зазначено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв із таким предметом.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 6 "Про деякі питання, що виникають у судовій практиці при прийнятті до провадження адміністративних судів та розгляді ними адміністративних позовів до судів і суддів" судам роз`яснено, що у розумінні положень частини першої статті 2, пунктів 1, 7 і 9 статті 3, статті 17, частини третьої статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України суди та судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є суб`єктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції, і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у зв`язку з розглядом судових справ.

Відповідний висновок кореспондується також з викладеною у рішенні Конституційного Суду України від 23.05.2001 у справі № 6-рп/2001 правовою позицією, згідно якої процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення питань підвідомчості судам спорів, порушення і відкриття справ, підготовки їх до розгляду, судовий розгляд справ у першій інстанції, в касаційному і наглядовому порядку та прийняття по них судових рішень належать до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження актів і дій суддів, які стосуються здійснення правосуддя, неможливий.

Враховуючи вищевикладене, розгляд судом позовних вимог предметом яких є оскарження процесуальних дій судді (суду), пов`язаних із розглядом справи нормами КАС України чи іншими законами України не передбачено.

Такі правові висновки сформовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 березня 2018 року у справі №800/559/17, від 3 квітня 2018 року у справі №9901/152/18, від 30 травня 2018 року у справі №9901/497/18, від 5 лютого 2019 року у справі №9901/638/18 та від 27 лютого 2019 року у справі №9901/798/18.

Також, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 листопада 2018 року, ухваленій у справі № 757/43355/16-ц (провадження № 14-399 цс 18), зробила висновок, що усі процесуальні порушення, що їх допустили суди після отримання позовної заяви та визначення складу суду для її розгляду, можуть бути усунуті лише у межах відповідної судової справи, в якій такі порушення були допущені.

Велика Палата Верховного Суду зазначила, що оскарження вчинення (невчинення) судом (суддею) у відповідній справі процесуальних дій і ухвалених у ній рішень не може відбуватися шляхом ініціювання нового судового процесу проти суду (судді). За змістом пункту 19 Великої хартії суддів (Основоположних принципів) у кожній державі закон чи фундаментальна хартія суддів повинні визначати неналежну поведінку, яка може мати наслідком дисциплінарну відповідальність та відкриття дисциплінарного провадження щодо судді. Тобто, за наявності для цього підстав і у визначеному законом порядку суддя може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності за відповідну неналежну поведінку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження у адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства. У разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи. ( п. 6 ч. 1 цієї статті).

З огляду на суб`єктний склад сторін спір, в частині стягнення шкоди, може вирішуватися за правилами цивільного судочинства, а спір щодо дії судді у цивільній справі №705/3380/20 не підлягає судовому розгляду, тому суддя дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 248, 256, 294, 295 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Лисянського районного суду Черкаської області, третя особа - Голова Лисянського районного суду Черкаської області С.Пічкур, суддя Лисянського районного суду Черкаської області Н. Бесараб про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

Роз`яснити позивачу, що її повторне звернення до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Роз`яснити позивачу право на звернення до суду, в частині стягнення шкоди, в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набрала законної сили у відповідності до вимог ст. 256 КАС України, проте може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статями 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Петро ПАЛАМАР