Справа № 520/4551/22
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2022-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2022 р. справа № 520/4551/22

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Бідонько А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області (майдан Героїв Небесної Сотні, буд. 36, корпус 2,м. Харків,61050, ) про визнання бездіяльності протиправною, стягнення компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за час затримки розрахунку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом та просить суд:

- визнати бездіяльність Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як одинокій матері за період з 12.08.2013 по 15.11.2021 - неправомірною та стягнути з Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області на користь ОСОБА_1 компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки як одинокій матері за період з 12.08.2013 по 15.11.2021 в сумі 34 867,22 грн.

- стягнути з Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 15.11.2021 по 21.04.2022 в сумі 76 369,30 грн.

В обґрунтування позову позивачем вказано, що позивача звільнено із займаної посади судового розпорядника Валківського районного суду Харківської області 15.11.2021 - за угодою сторін відповідно до ч. 2 ст. 86 Закону України «Про державну службу». У день звільнення, ОСОБА_1 не була виплачена компенсація за невикористанні дні додаткової відпустки як одинокій матері. У зв`язку із чим, ОСОБА_1 звернулась до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області із заявою про виплату компенсації за невикористанні дні додаткової відпустки як одинокій матері під час роботи у Валківському районному суді Харківської області, однак їй було відмовлено. Тому позивач звернулась до суду з даним позовом.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі відповідно до ст. 262 КАС України.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу, що підтверджується звітом про доставку електронного листа.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначив, що ОСОБА_1 у спірний період під час зайняття посади архіваріуса Валківського районного суду Харківської області, а також зайняття посади судового розпорядника Валківського районного суду Харківської області із письмовими та усними заявами щодо надання їй додаткової соціальної відпустки не зверталась та не надавала підтверджуючих документів, а отже позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступне.

Попереднє прізвище ОСОБА_1 є ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 виданим 14.09.2016 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 11.08.2007 по 21.07.2011 перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується рішенням Валківського районного суду Харківської області від 21.07.2011 у справі № 2006/2-342/2011.

Під час перебування у шлюбі у ОСОБА_1 та ОСОБА_3 народилася донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 виданим 11.08.2017 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Валківському та Коломацькому районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

ОСОБА_1 12.08.2013 прийнято на посаду архіваріуса Валківського районного суду Харківської області, а 10.10.2014 переведена на посаду судового розпорядника Валківського районного суду Харківської області, що підтверджується трудовою книжкою виданої на ім`я позивача, серії НОМЕР_4 .

На підставі наказу керівника апарату Валківського районного суду Харківської області № 02-03/30 від 29.10.2021 року ОСОБА_1 звільнена із займаної посади судового розпорядника Валківського районного суду Харківської області 15.11.2021 - за угодою сторін відповідно до ч. 2 ст. 86 Закону України «Про державну службу» .

17.12.2021 ОСОБА_1 звернулась до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області із заявою про виплату компенсації за невикористанні дні додаткової відпустки як одинокій матері під час роботи у Валківському районному суді Харківської області.

Листом Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області№ 02-29/99/22 від 12.01.2022 відмовило у виплаті компенсації. Підставою для відмови у виплаті компенсації, на думку відповідача, є те, що ОСОБА_1 за весь час роботи у Валківському районному суді Харківської області не зверталась із усними або письмовими зверненнями про надання додаткової соціальної відпустки як одинокій матері, відповідних документів які б підтверджували статус одинокої матері не надавалось. Крім того, на думку відповідача, у день звільнення ОСОБА_1 ознайомлено із наказом про звільнення. Заперечень щодо тексту наказу, у тому числі, щодо надання компенсації за всі невикористані дні відпусток, не надходило.

По суті спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про відпустки» встановлює державні гарантії права на відпустки, визначає умови, тривалість і порядок надання їх працівникам для відновлення працездатності, зміцнення здоров`я, а також для виховання дітей, задоволення власних життєво - важливих потреб та інтересів, всебічного розвитку особи.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про відпустки» право на відпустки мають громадяни України, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи.

Статтею 4 Закону України «Про відпустки» передбачено такі види відпусток: 1) щорічні відпустки: основна відпустка (стаття 6 цього Закону); додаткова відпустка за роботу із шкідливими та важкими умовами праці (стаття 7 цього Закону); додаткова відпустка за особливий характер праці (стаття 8 цього Закону); інші додаткові відпустки, передбачені законодавством; 2) додаткові відпустки у зв`язку з навчанням (статті 13, 14 і 15 цього Закону); 3) творча відпустка (стаття 16 цього Закону); 3-1) відпустка для підготовки та участі в змаганнях (стаття 16 1 цього Закону); 4) соціальні відпустки: відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами (стаття 17 цього Закону); відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (стаття 18 цього Закону); відпустка у зв`язку з усиновленням дитини (стаття 18-1 цього Закону); додаткова відпустка працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи (стаття 19 цього Закону); 5) відпустки без збереження заробітної плати (статті 25, 26 цього Закону).

Законодавством, колективним договором, угодою та трудовим договором можуть установлюватись інші види відпусток.

Пунктом 5 частини 13 статті 10 вказаного Закону передбачено, що щорічні відпустки за бажанням працівника в зручний для нього час надаються: одинокій матері (батьку), які виховують дитину без батька (матері).

Відповідно до частини 1 статті 19 Закону України «Про відпустки» одинокій матері надається щорічно додаткова оплачувана відпустка тривалістю 10 календарних днів без урахування святкових і неробочих днів (стаття 73 Кодексу законів про працю України).

Відповідно до частини 7 статті 20 Закону України «Про відпустки» додаткові відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи надаються понад щорічні відпустки, передбачені статтями 6, 7 і 8 цього Закону, а також понад щорічні відпустки, встановлені іншими законами та нормативно-правовими актами, і переносяться на інший період або продовжуються у порядку, визначеному статтею 11 цього Закону.

За приписами частини 1 статті 24 Закону України «Про відпустки» визначено, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - інваліда з дитинства підгрупи А I групи.

Водночас, відповідно до частини 1 статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Статтею 74 КЗпП України встановлено, що громадянам, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності надаються щорічні (основна та додаткові) відпустки із збереженням на їх період місця роботи (посади) і заробітної плати.

Частиною 1 статті 83 КЗпП України визначено, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей.

За приписами статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Поняття «одинока мати» визначено у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 6 листопада 1992 р. № 9. Згідно з п. 9 цієї постанови одинокою матір`ю слід вважати жінку, яка не перебувала в шлюбі і у свідоцтві про народження дитини якої нема запису про батька дитини або запис про батька зроблено в установленому порядку за вказівкою матері; вдову; іншу жінку, яка виховує і утримує дитину сама.

Отже, за цим визначенням для визнання «іншої жінки» одинокою потрібно такі дві ознаки: вона і виховує дитину, і сама її утримує.

Як вбачається з доповідної записки заступника керівника апарату Валківського районного суду Харківської області Хворост В.О. від 05.01.2022 ОСОБА_1 у спірний період під час зайняття посади архіваріуса Валківського районного суду Харківської області, а також зайняття посади судового розпорядника Валківського районного суду Харківської області із письмовими та усними заявами щодо надання їй додаткової соціальної відпустки не зверталась та не надавала підтверджуючих документів.

У Постанові Верховного Суду від 13.08.2020 у справі № 808/610/18 зазначено, що доводи скаржника про те, що позивач не зверталася до відповідача із проханням надання соціальної відпустки як одинокій матері не впливає на правильне вирішення даної справи по суті позовних вимог, оскільки чинне законодавство України передбачає право працівника на компенсацію невикористаної додаткової відпустки у разі звільнення працівника, яке не залежить від бажання позивача скористатися і отримати таку соціальну відпустку.

Тому доводи відповідача про те, що позивач не зверталась із письмовими та усними заявами щодо надання їй додаткової соціальної відпустки суд вважає не обґрунтованими та таками, які не ґрунтуються на нормах законодавства.

Також суд зазначає, що відповідач визнає та підтверджує ту обставину, що ОСОБА_1 не виплачувалась компенсація за невикористані дні додаткової відпустки як одинокій матері.

Щодо твердження відповідача, що ОСОБА_1 не надавала докази, які б підтверджували її статус як одинокої матері, суд встановив наступне.

У деклараціях, наявних в матеріалах справи, позивач зазначала дохід - отримання аліментів, що підтверджує, що батько ОСОБА_4 не приймав участі в утриманні дитини, оскільки такі кошти стягувались у примусовому порядку.

Відповідно до довідки КП "Баранівський ліцей Валківської міської ради Харківської області" № 01-24/62 від 13.12.2021 зазначено, що батько контакту зі школою не підтримує, навчальними досягненням не цікавиться, із вчителями не спілкується, батьківські збори жодного разу не відвідував.

Щодо твердження відповідача, що у день звільнення ОСОБА_1 ознайомлено із наказом про звільнення. Заперечень щодо тексту наказу, у тому числі, щодо надання компенсації за всі невикористані дні відпусток, не надходило.

Відповідно до наказу № 02-03/30 від 29.10.2021, судового розпорядника Валківського районного суду Харківської області ОСОБА_1 звільнено із займаної посади 15.11.2021 за угодою сторін, відповідно до ч. 2 ст. 86 Закону України «Про державну службу».

Також, відповідно до зазначеного наказу, ОСОБА_1 наказано виплатити грошову компенсацію за невикористану частину щорічної основної відпустки за період роботи з 12.08.2021 по 15.11.2021 тривалістю 8 календарних днів, а також виплатити грошову компенсацію за невикористану додаткову відпустку за 2021 рік - тривалістю 3 календарних дні.

Вказаним наказом вирішено виплатити компенсація за невикористану додаткову відпустку, а саме за вислугу років.

Невисловлення заперечень позивачем щодо незазначення компенсації за невикористану додаткову відпуску як одинокій матері жодним чином не впливає на обов`язок відповідача виплати грошову компенсацію позивачу за невикористані дні додаткової відпустки та не позбавляє позивача права на отримання такої компенсації.

У Постанові Верховного Суду від 13.08.2020 у справі № 808/610/18 зазначено, що колегія суддів Верховного Суду вважає що суди попередніх інстанцій оглянувши додані до матеріалів справи документи, яким надано вірну оцінку та правомірно вважають підтвердженим і об`єктивним, що позивач має статус одинокої матері, оскільки позивачка самостійно виховує дитину тобто без участі батька, а саме підтверджено за час трудових правовідносин позивачки з відповідачем. Оскільки відповідачем не надавалася позивачу додаткова соціальна відпустка як одинокій матері, то враховуючи положення частини сьомої статті 20 Закону № 504/96-ВР вказана відпустка є невикористаною і переноситься на інший період. Отже, у зв`язку зі звільненням позивача компенсація за невикористану додаткову соціальну відпустку 30 днів підлягає виплаті, а позовні вимоги про стягнення компенсації є обґрунтованими та підлягають задоволенню. При цьому, судами обґрунтовано не прийнято до уваги посилання відповідача відносно тверджень, що позивачем, не підтверджено у достатньою достовірністю відсутності участі батька у вихованні дитини.

З приводу позовних вимог щодо стягнення з Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області на користь ОСОБА_1 компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки як одинокій матері за період з 12.08.2013 по 15.11.2021 в сумі 34 867,22 грн., суд зазначає, що здійснення перерахунку та обчислення позивачу компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як одинокій матері відноситься до виключних (дискреційних) повноважень відповідача, такий розрахунок відповідачем ще не проводився у зв`язку з чим суд не може перебирати на себе повноваження Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області при здійсненні обрахунку належної позивачу компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як одинокій матері, а тому вказана частина вимог не підлягає задоволенню.

З метою ефективного захисту прав позивача, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання бездіяльності Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як одинокій матері за період з 12.08.2013 по 15.11.2021 - неправомірною та зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Харківській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як одинокій матері за період з 12.08.2013 по 15.11.2021.

Щодо вимоги позивача про стягнення з Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 15.11.2021 по 21.04.2022 в сумі 76 369,30 грн., суд зазначає наступне.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Суд зауважує, що оскільки компенсація за невикористані дні додаткової відпустки позивачу як одинокій матері ще не проводилася, то позовні вимоги у вказаній частині звернені на майбутнє, в даній частині позовних вимог права позивача не є порушеними, а тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Отже, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат здійснюється на підставі ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 122, 139, 243-246, 250, 255, 264, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області (майдан Героїв Небесної Сотні, буд. 36, корпус 2,м. Харків,61050, ) про визнання бездіяльності протиправною, стягнення компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за час затримки розрахунку - задовольнити частково.

Визнати бездіяльність Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як одинокій матері за період з 12.08.2013 по 15.11.2021 - неправомірною.

Зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Харківській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як одинокій матері за період з 12.08.2013 по 15.11.2021.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 348,70 (триста сорок вісім гривень 70 коп.) гривень за рахунок бюджетних асигнувань Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області (майдан Героїв Небесної Сотні, буд. 36, корпус 2,м. Харків,61050, ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 з 24 лютого 2022 року був введений воєнний стан на території України, у зв`язку з бойовими діями на території Харківської області текст ухвали складено 05.09.2022 року.

Суддя Бідонько А.В.