Справа № 640/12390/22
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2022-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

11 серпня 2022 року м. Київ № 640/12390/22

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Федорчука А.Б., ознайомившись з позовною заявою і доданими до неї матеріалами

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Алего» (03148, м. Київ, вул. Гната Юри, 9, кім.)

до Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36)

про визнання протиправними та скасування наказів,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Алего» з адміністративним позовом до Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), у якому просить визнати протиправними та скасувати накази про демонтаж рекламних засобів від 05.04.2019 № 470, від 02.05.2019 № 593, від 21.05.2019 № 704, від 21.05.2019 № 705, від 21.06.2019 № 879, від 20.06.2019 № 869, від 12.07.2019 №980, від 15.07.2019 № 987, від 16.07.2019 № 996, від 18.07.2019 № 1012, від 29.07.2019 № 1052, від 20.08.2019 № 1172, від 19.08.2019 № 1160, від 13.09.2019 № 1282, від 19.09.2019 № 1319, від 19.09.2019 № 1316, від 25.09.2019 № 1354, від 01.10.2019 № 1389, від 03.10.2019 № 1405, від 22.10.2019 № 1495, від 22.10.2019 № 1501, від 23.10.2019 № 1503, від 04.11.019 № 1562, від 21.11.2019 № 1666, від 17.09.2020 № 1210, від 19.10.2020 №1379.

Підставою позову позивачем зазначено незаконним демонтаж рекламних засобів.

Згідно з частиною 2 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

При цьому, згідно з частиною 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В свою чергу, як вбачається зі змісту позовної заяви, вбачається, що позивач оскаржує накази відповідача щодо демонтажу рекламних засобів, прийняті протягом квітня-листопада 2019 року та вересня - жовтня 2020 року.

До суду ж позивач звернувся за захистом прав та законних інтересів лише 09.08.2022 року, тобто зі спливом понад дворічного строку.

Разом з тим, у позовній заяві позивач зазначає, що про існування спірних наказів йому стало відомо лише після отримання відповіді від 29.12.2021 на адвокатські запити від 21.12.2021.

Однак, станом на день оформлення адвокатського запиту строк звернення за захистом порушених прав позивача також вже сплив, а пояснень на обґрунтування поважності причин такого пропуску позивач не навів.

Окрім того, суд зазначає, що оскаржувані ТОВ «Алего» накази оприлюднені на офіційному веб-сайті відповідача в розділі «Накази про демонтаж рекламних засобів/вивісок:» (https://reklama.kyivcity.gov.ua/content/nakazy-pro-demontazh-reklamnyh-zasobiv--vyvisok.html), а тому, оскільки спірні рішення знаходиться у вільному доступі, суд приходить до висновку, що у позивача не було жодних перешкод для ознайомлення із ними.

Суд також звертає увагу на те, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

При цьому, положення «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке прийнято рішення або вчинені дії. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися, або направлення адвокатом запитів до відповідних органів з метою виконання укладеного між позивачем та адвокатом договору про надання правової допомоги не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

У справах «Стаббігс та інші проти Великобританії» та «Девеер проти Бельгії» Європейський суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 28 березня 2006 року у справі «Мельник проти України» зазначив, що правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності.

Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» від 28.10.1998, заява № 28090/95, пункт 45).

Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Таким чином, виходячи з аналізу вищевикладеного в сукупності, суд приходить до висновку, що даний адміністративний позов було подано позивачем з пропуском строку звернення до суду, при цьому підстави пропуску такого строку, на які позивач посилається у позову на переконання суду не є поважними, про інші обставини, які об`єктивно перешкоджали зверненню до суду та не залежали від волі позивача суду не відомо.

Згідно з частиною 1 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до частини 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Також суд зауважує, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням у доступі до правосуддя. Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, сформульовану, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 р. у справі "Пелевін проти України" (п. 27), від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України" (п. 31) зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Окрім того, суд зазначає, що відповідно до частинки 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Надане позивачем платіжне доручення від 24.01.2022 № 1841 на суму 2481,00 грн. судом не приймається як доказ сплати судового збору, оскільки вказані кошти перераховані на реквізити іншого суду.

Згідно статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Статтею 7 Закону України Про державний бюджет України на 2022 рік установлено у 2022 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі для працездатних осіб з 1 січня 2022 року 2481,00 гривень.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано декілька вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу окремо.

Позивачем у позовній заяві заявлено 26 позовних вимог немайнового характеру, а відтак з урахуванням розміру заявлених вимог та наведених положень законодавства, ставка судового збору за звернення до суду з адміністративним позовом становить 64 506,00 гривень.

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без руху.

Вказані недоліки позивачем можуть бути усунуті у десятиденний строк з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків шляхом подання до суду:

- заяви про поновлення строку для звернення до адміністративного суду разом з доказами поважності причин його пропуску;

- оргигіналу документу про сплату судового збору у розмірі 64 506,00 грн. на реквізити Окружного адміністративного суду міста Києва.

Керуючись статтями 5, 122, 123, 160, 161, 169, 248, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Алего» залишити без руху.

2. Встановити позивачу десятиденний строк з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків.

3. Попередити позивача про те, що у випадку неусунення недоліків позовної заяви позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали невідкладно надіслати особам, що звернулись із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя А.Б. Федорчук