Справа № 320/2367/21
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2022-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №320/2367/21 Суддя (судді) першої інстанції: Лисенко В.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Беспалова О.О.,

Грибан І.О.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 17 червня 2021 року, прийнятого у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження, у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправними та скасування повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Київській області, в якому просив суд: визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 16.02.2021 № та №.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 17.06.2021 позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу та вказує, що оскільки суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, рішення Київського окружного адміністративного суду від 17.06.2021 у справі №320/2367/21 слід скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Відповідач вказує, що під час проведення перевірки встановлено, що на формування податкового кредиту вплинуло придбання послуг з слюсарно-зварювальних робіт у ТОВ "ВАЛ-ТЕНТ" відповідно до акту виконаних робіт Т1-0000190 від 30.06.2020, проте відповідно до зазначеного акту відсутня інформація щодо об`єкту та місця де виконувалися слюсарно-зварювальні роботи, зі слів фізичної особи підприємця вищезазначені слюсарно-зварювальні роботи виконувалися на причипі KRONE SDP 27, рік випуску 2004, реєстраційний номер НОМЕР_1 , проте згідно наданих документів вказаний причіп для здійснення господарської діяльності в періоді що охоплює перевіка не використовувався.

Під час проведення перевірки та дослідження в повному обсязі первинних документів встановлено що, придбання та віднесення до складу податкового кредиту вартості придбаних товарів та послуг зазначених в таблиці, не відноститься до здійснення господарської діяльності, оскільки під час дослідження договорів, додатових угод до договорів, актів виконаних робіт та інших наданих документів відсутня інформація щодо пов`язаності придбаної номенклатури товарів з отриманням доходу та формуванням податкових зобов`язань.

Отже, ФОП ОСОБА_1 завищено суму податкового кредиту, що мав вплив на формування від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду (показник рядка 19 Декларації) та що відображено в таблиці 1 додатку 2 до податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2020 в розмірі 12 175 грн.

Відповідно до інформації зазначеної в таблиці 1 додатку 2 до податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2020 ФОП ОСОБА_1 в липні 2020 року віднесено до суми податкового кредиту суму ПДВ в розмірі 8 333 грн. що вплинуло формування суми від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду (показник рядка 19 Декларації), на формування показника в розмірі 8 333 грн. вплив мали операції з здійснення попередньої оплати за товар з номенклатурою «Тривісний бортовий напівпричіп зі зсувним боковим тентом Schmitz CargobulL тип SCB*S3T, модель SCS 24/L-13.62 ЕВ» у ТОВ "ШМІТЦ КАРГОБУЛ УКРАЇНА", проте згідно інформації зазначеної в таблиці 2 додатку 1 до податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2020 року «Коригування податкового кредиту згідно зі статтею 192 розділу V Кодексу» вказана сума податкового кредиту відкорегована, за рахунок повернення контрагентом попередньої оплати за товар.

Отже, на думку відповідача, позивачем, неправомірно відображено в таблиці 1 додатку 2 до податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2020 суму податкового кредиту в липні 2020 року в розмірі 8 333 грн., та завищено суму податкового кредиту, що мав вплив на формування від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду (показник рядка 19 Декларації).

Враховуючи зазначене, ФОП ОСОБА_1 порушено вимоги п. 198.1, п. 198.5 ст. 198 Податкового Кодексу України проведеною документальною позаплановою виїзною перевіркою встановлено завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного ( податкового) періоду (р.21) на суму ПДВ - 20 508 грн., з урахуванням залишку суми від`ємного значення зазначеного в податковій декларації за жовтень 2020 року - 17 519 грн.

Також, перевіркою достовірності і правильності визначення суми від`ємного значення, яка підлягає бюджетному відшкодуванню (показник рядка 20.2 Декларації) встановлено її завищення на 2 989 грн. внаслідок порушення п.п. «б» п. 200.4 ст. 200 Податкового Кодексу України, оскільки допущено перевищення над сумою податку, фактично сплаченою у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам товарів/послуг або до Державного бюджету України.

Також, відповідач просить замінити відповідача в порядку процесуального правонаступництва, а саме: з ГУ ДПС у Київській області () на ГУ ДПС у Київській області, як відокремлений підрозділ ДПС України ().

Крім вказаного, відповідач клопоче про розгляд даної справи в судовому засіданні за його участі.

17.08.2022 до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач заперечує доводи апеляційної скарги відповідача у повному обсязі, та погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає, що рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись частинами 1 та 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 як фізична особа-підприємець зареєстрований Білоцерківською районною державною адміністрацією 10.10.1995 року, номер державної реєстрації - 2 010549, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , взято на податковий облік в органах державної податкової служби від 10.10.1995 за №1988. Позивач зареєстрований платником податку на додану вартість (ПДВ) відповідно до свідоцтва про реєстрацію платником податку на додану вартість від 30.09.1997 №67480951.

Позивачем 16.11.2020 засобами електронного зв`язку до ГУ ДПС у Київській області подано податкову декларацію з податку на додану вартість (ПДВ) за жовтень 2020 року, розрахунок суми бюджетного відшкодування та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість та/або врахування реєстраційної суми платника податку, що реорганізується, в обрахунку реєстраційної суми правонаступника.

Згідно з даними вказаної податкової декларації податкові зобов`язання позивача складають -1 526 грн. (рядок 9); податковий кредит - 179 629 грн. (рядок 17); від`ємне значення - 178 103 грн. (рядок19); бюджетному відшкодуванню на рахунок платника підлягає - 160 584 грн. (ряд. 20.2).

15.01.2021 на адресу позивача від контролюючого органу надійшов рекомендований лист №474, що містив Акт документальної позапланової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , (код НОМЕР_2 ) щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за жовтень 2020 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету за №65/10-36-07-13/ від 12.01.2021.

22.01.2021 позивач на вказаний Акт подав Заперечення №15 від 22.01.2021, у зв`язку із чим 12.02.2021 на адресу позивача від ГУ ДПС у Київській області надійшов рекомендований лист №323, що містив лист "Про розгляд заперечень від 09.02.2021р. за №456/12/10-36-07-13", згідно з яким вирішено висновки Акту перевірки в частині порушення позивачем окремих вимог податкового законодавства залишити у наступній редакції:

"п.200.4 ст. 200 Податкового кодексу України та розділу V "Порядку заповнення і подання звітності з податку на додану вартість" наказ Міністерства фінансів України від 28.01.2016р. №21 відмовлено фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 (код НОМЕР_2 ) у бюджетному відшкодуванні на рахунок платника у банку (р.20.2.1 податкової декларації з податку на додану вартість) за жовтень 2020р. в сумі 2989,00 грн. та підтверджено бюджетне відшкодування податку на додану вартість за жовтень 2020 року в розмірі 157 595,00 грн.;

п. 198.1, п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755- VI (зі змінами та доповненнями) в частині завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р. 21) у розмірі 17 519,00грн.".

19.02.2021 на адресу позивача надійшов рекомендований лист №143 з податковими повідомленнями - рішеннями від 16.02.2021 форми "В3" № , згідно з яким відповідачем встановлено порушення п.п. "б" п. 200.4 ст. 200 ПК України (виявлено відсутність права на отримання бюджетного відшкодування за період жовтень 2020 року та відсутність права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку у розмірі 2 989 грн.); та форми "В4" № 3, згідно з яким відповідачем встановлено порушення п.198.1, п.198.5 ст. 198 ПК України та зменшено розмір від`ємного значення суми ПДВ, застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штраф) 0 копійок. У таблиці, що наведена у ППР № зазначена сума завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, -17 519 грн.

За даними податкової декларації ФОП ОСОБА_1 з ПДВ за жовтень 2020р., з приводу показників якої між сторонами виник спір, податкові зобов`язання складають -1 526 грн. (рядок 9); податковий кредит -179 629 грн. (рядок 17); від`ємне значення -178 103 грн. (рядок 19); бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку підлягає - 160 584 грн. (рядок 20.2).

У таблиці 1 Додатку 2 "Довідка про суму від`ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (Д2) позивач зазначив суму від`ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21) із конкретизацією місяця (2,10,9,8,7,6) року та суми. Загальний показник складав 17 519 грн.

У таблиці 3 Додатку 2 податкової декларації позивач вказав індивідуальні податкові номери постачальників, період складання податкової декларації, обсяги постачання (без податку на додану вартість) на загальну суму 802 918 грн. та суми податку на додану вартість за основною ставкою на загальну суму 160 584 грн.

Відповідно до таблиці 1 Додатку 3 "Розрахунок суми бюджетного відшкодування (ДЗ)" до податкової декларації з ПДВ за жовтень 2020р. позивач вказав:

від`ємне значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації за вирахуванням суми, зареєстрованої у зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість (рядок 20 - рядок 20.1 декларації звітного (податкового періоду) - 177 198 грн.;

фактично сплачено у попередніх та звітному (податкових) періодах постачальникам товарів, послуг або до Державного бюджету України (значення рядка "Усього" графи 7 табл.2 - 160 584 грн.;

сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню (зазначається сума рядка 1, яка не більша значення рядка 2 (значення цього рядка переноситься до рядка 20.2 декларації за поточний звітний (податковий період) - 160 584 грн.

У таблиці 2 Додатку 3 позивач вказав розшифровку суми, що була сплачена позивачем до Державного бюджету України згідно до митної декларації - 160 584,00 грн.

У Додатку 4 "Заява про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість та/або врахування реєстраційної суми платника податку, що реорганізується, в обрахунку реєстраціної суми правонастуником" (далі Заява Д4) позивач вказав: відповідно до статті 200 розділу V Кодексу бюджетне відшкодування, визначене у податковій декларації за звітний (податковий) період (рядок 20.2) з податку на додану вартість за 10 2020 року: "а" у сумі (рядок 20.2.1) - 160 584 грн.

Додаток 5 "Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів " (Д5) містив інформацію про податкові зобов`язання за операціями на митній території України, що оподатковуються податком на додану вартість за основною ставкою по платнику податку - покупцю із індивідуальним податковим номером 77 із обсягом постачання (без податку на додану вартість) - 7 630,52 грн. та сумою податку на додану вартість за основною ставкою - 1 526,11 грн.

Так, у розділі III акта перевірки зазначено, що основним чинником виникнення у позивача від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту є імпорт триосного напівпричепу для перевезення вантажів зі зсувним боковим тентом, країна походження - ФРН.

На формування показника ряд.17 декларації мали вплив від`ємні значення з ПДВ, задекларовані у попередніх звітних періодах, які вплинули на визначення від`ємного значення звітного періоду, за червень, липень, серпень, вересень і жовтень 2020 року.

В п.п. 3.3.1 п. 3.3 р. III акта перевірки зафіксовано висновок відповідача про завищення позивачем суми від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду (показник рядка 19 Декларації) на 20 508 грн. за рахунок:

1. Відповідно до інформації, зазначеної в таблиці 1 додатку 2 до податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2020 позивачем в періоді з червня 2020 року по жовтень 2020 віднесено до сум податкового кредиту суми ПДВ в розмірі 12 175 грн., що вплинуло на формування суми від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду (показник рядка 19 Декларації), на формування показника в розмірі 12 175 грн., значний вплив мали операції з придбання товарів та послуг, що визначені у таблиці на загальну суму (обсяг постачання без ПДВ) -60 875,16 грн.

Посилаючись на вимоги пунктів 198.1, 198.2, 198.5 ст. 198 ПК України, відповідач зазначив, що придбані товари використані позивачем у операціях, що не є його господарською діяльністю.

На аркуші 7 Акта перевірки відповідач зазначає, що оплата за слюсарно-зварювальні роботи на причепі Krone SDP реєстраційний номер НОМЕР_1 (акт виконаних робіт №Т1- 0000190 від 30.06.2020) не може бути врахована при формуванні податкового кредиту, оскільки в періоді, охопленому перевіркою, ФОП ОСОБА_1 у безпосередній господарській діяльності з метою отримання прибутку не використовувався.

Крім того, відповідач зазначив, що вказані у таблиці товари не відносяться до здійснення господарської діяльності позивача, оскільки не вбачається пов`язаності придбаної номенклатури товарів з отриманням доходу та формуванням податкових зобов`язань.

На підставі вищевикладеного, відповідач у Акті перевірки дійшов висновку про завищення позивачем суми податкового кредиту, що мало вплив на формування від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду (показник рядка 19 Декларації) та що відображено в таблиці 1 додатку 2 до податкової декларації з ПДВ за жовтень 2020р. в розмірі 12 175 грн.

Відповідач у Акті перевірки зазначив, що позивачем у липні 2020 року було відображено у податковій звітності суму податкового кредиту у розмірі 8 333 грн. (попередня оплата за товар ТОВ "Шміц Каргобул Україна"), а у декларації за серпень 2020 року здійснено коригування податкового кредиту на підставі ст. 192 ПК України у зв`язку з поверненням контрагентом попередньої оплати.

У зв`язку із цим, відповідач дійшов висновку, що ФОП ОСОБА_1 неправомірно відображено в таблиці 1 додатку 2 до декларації за жовтень 2020 року податкового кредиту в липні 2020 року в розмірі 8 333 грн. та завищено суму податкового кредиту, що мав вплив на формування від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду (показник рядка 19 Декларації).

На підставі викладеного, ГУ ДПС у Київській області в Акті перевірки сформульовано висновок про порушення позивачем вимог п.п.198.1, 198.5 ст. 198 ПК України у формі завищення суми від`ємного значення, що зараховується до податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.21) на суму ПДВ - 20 508 грн., з урахуванням залишку суми від`ємного значення зазначеного в податковій декларації за жовтень 2020 року - 17 519 грн.

Підпунктом 3.3.2 пункту 3.2 розділу III Акта перевірки відповідачем встановлено завищення суми від`ємного значення, яка підлягає бюджетному відшкодуванню, в розмірі 2 989 грн. внаслідок порушення пп. "б" п. 200.4 ст. 200 Кодексу, оскільки ФОП ОСОБА_1 допущено перевищення над сумою податку, фактично сплаченою у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам товарів/послуг або до Державного бюджету України на суму 2 989 грн.

У підпункті 3.3.3 пункту 3.3 розділу III Акта перевірки відповідач зазначив, що перевіркою достовірності і правильності визначення суми від`ємного значення, яка зараховується у зменшення податкового боргу з ПДВ, встановлено її завищення на 20 508 грн.

Відтак, згідно з висновком Акта перевірки встановлено порушення п. 200.4 ст. 200 ПК України та розділу V "Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість", що затверджений наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 р. № 21 та відмовлено позивачу у бюджетному відшкодуванні ПДВ на рахунок у банку за жовтень 2020 року у сумі 2 989,00 грн. та підтверджено бюджетне відшкодування ПДВ за жовтень 2020 року в розмірі 157 595,00 грн.

Так, 19.10.2020 ФОП ОСОБА_1 здійснив оплату митних платежів на рахунок Державної митної служби згідно з платіжним дорученням №957 від 19.10.2020 у розмірі 160 583, 55 грн.

Згідно з митною декларацією №UA100500/2020/866485 від 19.10.2020 позивачем сплачено ПДВ у розмірі 160 583, 55 грн. Вищевказана сума була відображена у податковій декларації з ПДВ за жовтень 2020 року.

На підтвердження фактичної сплати податку постачальникам товарів/послуг позивач вказав у Додатку 5 декларації за жовтень 2020 року (таблиця 2) наступних постачальників (індивідуальний податковий номер): 8 - 235,29 грн., 56 - 93,44 грн., 63 - 196,00 грн., 35 - 216,26 грн., придбання необоротних активів - 160 584, 00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №953 від 05.10.2020, №954 від 06.10.2020, 957 від 19.10.2020, №958 від 19.10.2020 та №960 від 20.10.2020.

Позивач, вважаючи протиправними податкові повідомлення-рішення від 16.02.2021 № та №, звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги виходив з того, що матеріалами справи підтверджується, що проведені позивачем господарські операції з ТОВ "Шмітц каргобул Україна", а також операція з модернізації причепу Krone SDP реєстраційний номер НОМЕР_1 , цілком охоплюються поняттями господарських операцій та мають безпосередній зв`язок із підприємницькою діяльністю позивача.

Відтак, в оскаржуваному ФОП ОСОБА_1 податковому повідомленні-рішенні № відповідач, без достатніх на те правових підстав, зазначив про відсутність права на отримання бюджетного відшкодування ПДВ у розмірі 2 989 грн. та протиправно податковим повідомленням-рішенням № зменшив від`ємне значення суми ПДВ за жовтень 2020 р. на 17 519 грн.

Також, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач має право на бюджетне відшкодування ПДВ у розмірі 160 584 грн. та врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку за податковою декларацію за жовтень 2020 року. В свою чергу, відповідач в порушення ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. 21 ПК України, ст. 2, ч. 2 ст. 77 КАС України не вказав законні підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування позивачу за жовтень 2020 року, у зв`язку із чим оскаржувані позивачем податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягаоють скасуванню.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Щодо клопотання ГУ ДПС у Київській області про заміну відповідача у даній справі на його правонаступника, колегія суддів зазначає наступне.

Постановою «Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби» від 30.09.2020 №893 (далі - Постанова №893) Кабінет Міністрів України постановив ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком згідно з додатком, у тому числі Головне управління ДПС у Київській області.

Згідно з абз. 3 п. 2 Постанови №893, територіальні органи Державної податкової служби, що ліквідуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, продовжують здійснювати свої повноваження та функції до утворення Державною податковою службою територіальних органів згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови та прийняття рішення про можливість забезпечення здійснення такими органами повноважень та функцій територіальних органів, що ліквідуються.

Права та обов`язки територіальних органів Державної податкової служби, що ліквідуються, переходять Державній податковій службі та її територіальним органам у межах, визначених положеннями про Державну податкову службу та її територіальні органи (п. 3 Постанови №893).

Наказом Державної податкової служби України від 30.09.2020 №529 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» (далі - Наказ №529) утворено як відокремлені підрозділи Державної податкової служби територіальні органи за переліком згідно з додатком, у тому числі Головне управління ДПС у Київській області.

Згідно з наказом Державної податкової служби України від 24.12.2020 №755 «Про початок забезпечення здійснення територіальними органами ДПС повноважень та функцій», здійснення територіальними органами ДПС, утвореними як її відокремлені підрозділи згідно з наказом ДПС від 30.09.2020 №529, повноважень та функцій територіальних органів ДПС, що ліквідуються відповідно до п. 1 Постанови №893, розпочато з 01.01.2021.

Крім того, з метою реалізації Постанови №893 та враховуючи Наказ №529, Державною податковою службою України видано наказ від 12.11.2020 №643 «Про затвердження положень про територіальні органи ДПС» та регламентовано, що кожен територіальний орган ДПС, утворений як її відокремлений підрозділ, є правонаступником майна, прав та обов`язків відповідного територіального органу ДПС, що ліквідується.

У частині самопредставництва визначено, що територіальний орган ДПС з метою організації своєї діяльності забезпечує самопредставництво ДПС та ГУ ДПС у судах через начальника ГУ ДПС, а також без окремого доручення Голови ДПС та начальника ГУ ДПС через їхніх заступників, державних службовців підрозділів до функціональних повноважень яких належить представництво в судах інтересів ГУ ДПС відповідно до положень про такі підрозділи, які забезпечують самопредставництво інтересів ДПС та ГУ ДПС в судах без окремого доручення Голови ДПС та начальника ГУ ДПС.

Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру, 19.10.2020 внесено рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті її ліквідації.

Таким чином, з 19.10.2020 Головне управління ДПС у Київській області перебуває у стані припинення, а повноваження та функції даного органу передано до Державної податкової служби України.

Водночас, 30.09.2020 до Єдиного державного реєстру внесено запис про створення Головного управління ДПС у Київській області в якості філії (іншого відокремленого підрозділу) у складі Державної податкової служби України.

Враховуючи викладене, оскільки повноваження та функції Головного управління ДПС у Київській області () нормативним актом передані Державній податковій службі України, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для заміни як сторони у справі територіального органу ДПС як юридичної особи публічного права, а саме: Головне управління ДПС у Київській області () на територіальний орган ДПС, утворений як її відокремлений підрозділ, Головне управління ДПС у Київській області ().

Відповідно до ст. 52 КАС України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Таким чином, враховуючи вище викладені норми законодавства та з`ясовані колегією суддів обставини, а також оцінивши докази, які містяться у матеріалах справи, колегія суддів прийшла до висновку про обґрунтованість заявленого клопотання та, як наслідок наявність підстав для його задоволення.

Щодо клопотання відповідача про розгляд справи за його участі в судовому засіданні, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 2 та 3 ст. 12 КАС України передбачено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

У той же час, згідно частин 1-3 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує:

1) значення справи для сторін;

2) обраний позивачем спосіб захисту;

3) категорію та складність справи;

4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо;

5) кількість сторін та інших учасників справи;

6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес;

7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 12, ч. 4 ст. 257 КАС України виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах:

1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років";

6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу.

У той же час, спірні правовідносини не відносяться до категорії справ, передбачених ч. 4 ст. 12 КАС України.

Як вбачається з поданого клопотання відповідача, в такому не наведено доводів, які б свідчили про те, що характер спірних правовідносин та предмет доказування вимагають проведення судового засідання або посилань на обставини, які можливо встановити лише у такий спосіб.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до частин 1-3 ст. 44 КАС України учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.

Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Учасники справи мають право: ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти; оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках; користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

За приписами частин 5 та 7 ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, визначених цим Кодексом.

Стаття 261 КАС України встановлює наступні особливості подання заяв по суті справи у спрощеному позовному провадженні.

Відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі;

Позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач - заперечення протягом строків, встановлених судом в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Треті особи мають право подати пояснення щодо позову у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, а щодо відзиву - протягом десяти днів з дня його отримання.

Колегія суддів зазначає, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін ніяким чином не обмежує процесуальні права учасників справи, а свої пояснення та докази у справі учасники справи мають можливість надати до суду за правилами, встановленими КАС України.

Згідно п. 10 ч. 6 ст. 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Дослідивши клопотання відповідача, матеріали справи, предмет та підстави позову, склад учасників справи, тощо, беручи до уваги п. 20 ч. 1 ст. 4 та ч. 6 ст. 12 КАС України, колегія суддів дійшла висновку, що дана справа є справою незначної складності, а характер спірних правовідносин та предмет доказування не вимагають її розгляду в порядку загального позовного провадження, а тому у задоволенні зазначеного клопотання необхідно відмовити.

Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги по суті справи, колегія суддів приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.10.2020 ФОП ОСОБА_1 здійснив оплату митних платежів на рахунок Державної митної служби згідно з платіжним дорученням №957 від 19.10.2020 у розмірі 160 583, 55 грн.

Згідно з митною декларацією №UA100500/2020/866485 від 19.10.2020 позивачем сплачено ПДВ у розмірі 160 583, 55 грн. Вищевказана сума була відображена у податковій декларації з ПДВ за жовтень 2020 року.

На підтвердження фактичної сплати податку постачальникам товарів/послуг позивач вказав у Додатку 5 декларації за жовтень 2020р. (таблиця 2) наступних постачальників (індивідуальний податковий номер): 8 - 235,29 грн., 56 - 93,44 грн., 63 - 196,00 грн., 35 - 216,26 грн., придбання необоротних активів - 160 584, 00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №953 від 05.10.2020, №954 від 06.10.2020, 957 від 19.10.2020, №958 від 19.10.2020 та №960 від 20.10.2020.

Як вбачається, розрахунок суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню було здійснено на підставі п. 200.1 ст. 200 Податкового Кодексу України (далі - ПК України), який встановлює, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

На виконання пп. "б" п. 200.4 ст. 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

Сума ПДВ у розмірі 160 584 грн., що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку по декларації з ПДВ за жовтень 2020 року (рядок 20.2.) є більшою за суму податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг - 177 198,00грн., що підтверджується вказаними платіжними дорученнями за жовтень 2020 року.

Як вірно зауважено судом першої інстанції, заявлена позивачем сума бюджетного відшкодування ПДВ не перевищує суми, обчисленої відповідно до п. 2001.3 ст. 2001 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації, яка складала 177 197,92 грн. та зазначена у квитанції 2 податкової декларації з ПДВ за жовтень 2020 року.

Так, позивачем у вказаній декларації з ПДВ визначено різницю між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду:1 526 грн. - 179 629 грн. = - 178 103 грн.

Згідно з поясненнями позивача, від`ємне значення суми, розрахованої згідно з п.200.1 ст. 200 ПК України позивач розділив на підставі п.200.4 ст. 200 ПК України наступним чином:

177 198 грн. - сума від`ємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації;

160 584 грн. - сума від`ємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку;

16 614 грн. - сума від`ємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації та зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) кредиту:

Відповідно до абз. 1 пп. 200.7.2 п. 200.7 ст. 200 ПК України формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування здійснюється на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

До такого Реєстру вносяться такі дані: дата та номер податкового повідомлення- рішення та сума бюджетного відшкодування за кожною заявою з урахуванням (у разі подання) уточнюючого розрахунку, неузгоджена контролюючим органом.

Як вказано вище, позивачем заявлено до бюджетного відшкодування з ПДВ суму 160 584 грн., що не перевищує суму від`ємного значення - 177 197 грн. та не перевищує суму - 177 197,92 грн., обчислену відповідно до п. 2001.3 статті 2001 цього Кодексу на момент подання податкової декларації.

Зважаючи на вказане. №960 від 20.10.2020легія суддів погоджується з судом першої інстанції, що позивач має право на бюджетне відшкодування ПДВ у розмірі 160 584 грн. та врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку за податковою декларацію за жовтень 2020 року.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Керуючись п. 198.5 ст. 198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах:

придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання;

придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні.

У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Як було вказано вище, відповідно до податкової декларації з ПДВ за червень 2020 року № від 14.07.2020 позивач відобразив суми податкового кредиту по господарських операціях зі своїми контрагентами.

За приписами пунктів 76.1-76.3 ст.76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова. Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Як вірно зауважив суд першої інстанції, згідно з наказом та направленнями на перевірку, за результатами якої складено Акт №65/10-36-07-13/ від 12.01.2021, період, який мав право перевірити відповідач, є жовтень 2020 року.

Колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що відповідач в порушення статей 75, 78, 81 ПК України протиправно вийшов за межі повноважень щодо періоду перевірки, що має наслідком протиправність визнання неналежним чином сформованого податкового кредиту у період, що не зазначений у наказі та направленні на перевірку. Таким чином, протиправність проведення контролюючим органом перевірки періоду поза межами встановленого наказом та направленням на перевірку, спростовує висновки відповідача щодо недостовірності формування податкового кредиту у період з червня 2020 року по вересень 2020 року.

Як підтверджено матеріалами справи, відповідно до платіжного доручення №924 від 15.07.2020 позивачем перераховано попередню оплату за у розмірі 50 000 грн. на користь ТОВ "Шмітц каргобул Україна", у зв`язку з чим сума ПДВ у розмірі 8 333,33 грн. включена до податкового кредиту та вказана в таблиці 1 додатку 2 податкової декларації за липень 2020 року.

Втім у зв`язку з відсутністю потрібного товару ТОВ "Шмітц каргобул Україна" 20.06.2020 повернуло на рахунок позивача передплату у розмірі 50 000 грн. відповідно до платіжного доручення №17 від 05.08.2020, що стало підставою для подання ФОП ОСОБА_1 уточнюючого розрахунку.

Щодо обставин здійснення оплати ФОП ОСОБА_1 за слюсарно-зварювальні роботи на причепі Krone SDP реєстраційний номер НОМЕР_1 та віднесення суми ПДВ до податкового кредиту судом першої інстанції встановлено, що даний напівпричіп було реконструйовано для подальшої здачі в оплатну оренду іншим суб`єктам господарювання. Оплата за виконані роботи проведена на підставі виставленого рахунку у два етапи відповідно до платіжних доручень на загальну суму 100 000 грн. Факт надання послуг підтверджується актом виконаних робіт №Т1-0000190 від 30.06.2020.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 3 Господарського кодексу України (далі - ГК України) під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

За визначенням, що міститься у ст. 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

За приписами п. 192.1 ст. 192 ПК України якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку, підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних:

постачальником (продавцем) товарів/послуг, якщо передбачається збільшення суми компенсації їх вартості на користь такого постачальника або якщо коригування кількісних та вартісних показників у підсумку не змінює суму компенсації;

отримувачем (покупцем) товарів/послуг, якщо передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, для чого постачальник надсилає складений розрахунок коригування отримувачу.

Складені платником податку розрахунки коригування до податкових накладних, складених до 1 лютого 2015 року, розрахунки коригування до податкових накладних, які не підлягали наданню отримувачу (покупцю) - платнику податку, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних постачальником (продавцем). Зазначене не поширюється на розрахунки коригування, що передбачають зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику (зменшення податкового зобов`язання постачальника та податкового кредиту отримувача), складені після 1 липня 2015 року до податкових накладних, складених до 1 липня 2015 року на отримувача (покупця) - платника податку, які підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних отримувачем (покупцем) товарів/послуг.

Розрахунок коригування до податкової накладної складається також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, у тому числі не пов`язаних із зміною оуми компенсації вартості товарів/послуг.

Як було вказано вище, згідно з таблицею 2 додатку 1 до податкової декларації з ПДВ за серпень 2020 року відображено коригування податкового кредиту на суму 8 333,34 грн.

Зважаючи на вказане та, враховуючи основний вид діяльності позивача (49.41 Вантажний автомобільний транспорт), колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що проведені позивачем господарські операції з ТОВ "Шмітц каргобул Україна", а також операція з модернізації причепу Krone SDP реєстраційний номер НОМЕР_1 , цілком охоплюються поняттями господарських операцій та мають безпосередній зв`язок із підприємницькою діяльністю позивача.

Відтак, в відповідач прийшов до помилкового висновку про відсутність права на отримання бюджетного відшкодування ПДВ у розмірі 2 989 грн. та протиправно зменшив від`ємне значення суми ПДВ за жовтень 2020 року на 17 519 грн., як наслідок оспорювані податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції винесене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, судом повно з`ясовано обставини справи, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 242-245, 308, 311, 315, 316, 321-322, 325, 328-329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 17 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.Ю. Ключкович

Судді О.О. Беспалов

І.О. Грибан