Справа № 300/3453/22
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2022-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
"05" вересня 2022 р. справа № 300/3453/22
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Боршовський Т.І., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Івано-Франківській області про зобов`язання до вчинення дій, -
В С Т А Н О В И В:
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.
Пунктом 2 частини п`ятої статті 160 КАС України встановлено, що в позовній заяві зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.
Згідно з пунктом 9 частини першої статті 4 КАС України відповідач це суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.
В позовній заяві ОСОБА_2 зазначила як відповідача Територіальне управління Служби судової охорони у Івано-Франківській області.
Таким чином, позивачу, без зміни позовних вимог, необхідно уточнити склад відповідачів в цій справі, зазначивши Державну судову адміністрацію України та Міністерство фінансів України як відповідачів. В цьому випадку позивачу необхідно ередбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 160 КАС України необхідні відомості про них, або уточнити зміст позовних вимог.
Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.
Отже, під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло, а тому, особа, звертаючись до суду із позовною заявою, повинна чітко зазначити дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, які порушили її право, та вказати спосіб захисту свого порушеного права.
Окрім цього, способи судового захисту визначені в статті 5 КАС України. Так, згідно з частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:
1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;
2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;
3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;
4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;
5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;
6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
Тобто під час оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень належним способом захисту є визнання такої бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, а не лише зобов`язання до вчинення дій.
Так, позивач в позовній заяві просить суд лише зобов`язати уповноважену особу Територіального управління Служби судової охорони у Івано-Франківській області, Державну судову адміністрацію України та Міністерство фінансів України до вчинення дій. Натомість, згідно з частиною першою статті 5 КАС України суд може визнати бездіяльність суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язати вчинити певні дії.
Отже, з огляду на зміст позовної заяви, ОСОБА_2 зазначила позовні вимоги до Державної судової адміністрації України та Міністерства фінансів України, водночас не розмежувавши їх. Також в позовній заяві відсутній виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги до кожного з вказаних відповідачів, не чітким є і спосіб захисту, а тому позовні вимоги, їх зміст підлягають уточненню щодо кожного із цих суб`єктів владних повноважень.
Частиною четвертою статті 161 КАС України визначено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Так, ОСОБА_2 в позовній заяві зазначила, що Територіальне управління Служби судової охорони у Івано-Франківській області повідомило позивача про відсутність фінансового ресурсу для виплати співробітникам Служби судової охорони додаткової винагороди відповідно до постанови № 168, а також вказало, що жодному співробітнику Служби судової охорони за період з 24.04.2022 по даний час додаткова винагорода відповідно до постанови № 168 не нараховувалась та не виплачувалась.
Окрім цього, ОСОБА_2 в позовній заяві зазначила, що проходила службу в Територіальному управлінні Служби судової охорони у Івано-Франківській області з 15.05.2020, а з 08.07.2022 її звільнено відповідно до наказу № 276 о/с від 07.07.2022, однак суду не надано жодних доказів на підтвердження вказаних обставин, а також не заявлено клопотання про витребування таких доказів.
Частиною третьою статті 161 КАС України встановлено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Згідно з частиною восьмою статті 160 КАС України, якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.
За змістом вимог частин першої та другої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".
Відповідно до абзацу 1 частини першої статті 3 вказаного Закону судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.
Згідно з частиною першою статті 2 Закону України "Про судовий збір" платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.
Статтею 5 Закону України "Про судовий збір" встановлюються пільги щодо сплати судового збору.
Так, відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.
Таким чином, пункт 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" закріплює дві категорії справ, за заявлені позовні вимоги у яких, позивачі звільняються від сплати судового збору, а саме: 1) про стягнення заробітної плати; та 2) поновлення на роботі.
При цьому суд зауважує, що законодавство не звільняє особу від обов`язку щодо сплати судового збору в таких справах за іншими позовними вимогами.
В контексті буквального тлумачення приписів пункту 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" заявлені позовні вимоги не можуть вважатися такими, що безумовно стосуються справ про стягнення заробітної плати, оскільки, виходячи з норм статті 245 КАС України, є передумовою для застосування такого способу захисту порушеного права позивача як зобов`язання відповідачів вчинити певні дії, спрямовані на його відновлення.
Водночас, механізм виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони визначено відповідним Порядком, затвердженим наказом Державної судової адміністрації України від 26.08.2020 за № 384, розробленим на виконання статті 165 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та постанови Кабінету Міністрів України від 03.04.2019 за № 289 "Про грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони".
Так, відповідно до пунктів 4-7 Порядку виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України 26.08.2020 за № 384, до структури грошового забезпечення (заробітної плати) входить: 1) щомісячні основні види грошового забезпечення; 2) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 3) одноразові додаткові види грошового забезпечення. До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) надбавка за стаж служби. До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: 1) підвищення посадового окладу; 2) надбавки; 3) доплати; 4) премія. До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: 1) винагороди; 2) допомоги.
Згідно з пунктом 9 Порядку № 384 підставою для виплати грошового забезпечення є наказ Служби або територіального управління Служби про призначення на посаду співробітника в Службі, територіальному управлінні Служби та встановлення розмірів посадового окладу, надбавок, доплат.
В спірному випадку вимога про зобов`язання винести наказ про нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди за правовою природою не є вимогою про стягнення заробітної плати, що надавало б позивачеві пільги в частині сплати судового збору за звернення до суду з цією позовною заявою.
До того ж, додаткова винагорода, на яку претендує позивач, виплачується на період дії воєнного стану, однак така не входить до щомісячних основних видів грошового забезпечення, перелік яких зазначено вище і по суті не входить до структури грошового забезпечення.
Тому, пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", згідно якої від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі не поширюється на ці позовні вимоги.
Отже, відсутні підстави для звільнення ОСОБА_2 від сплати судового збору за подання цієї позовної заяви.
Згідно з частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Частиною другою статті 4 зазначеного Закону встановлюються ставки судового збору, зокрема, відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб в розрахунку на місяць з 01.01.2022 складає 2481 гривні.
Отже, розмір судового збору за подання фізичною особою до адміністративного суду позову немайнового характеру становить 992,40 грн.
Суд звертає увагу на те, що абзацом 2 частини третьої статті 6 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
Відповідно до частини сьомої статті 6 Закону України "Про судовий збір" у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.
У разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.
Судовий збір справляється з урахуванням загальної суми позову також у разі: подання позову одним позивачем до кількох відповідачів; об`єднання суддею в одне провадження кількох однорідних позовних вимог.
Стосовно другої та третьої вимоги, то хоч такі вимоги позивачем не розмежовані, вони не є основними та похідними позовними вимогами, скеровані до різних відповідачі, а тому за кожну позовну вимогу сплачується судовий збір.
Таким чином, загальний розмір судового збору, який позивач мав сплатити за подання цього позову становить 2977,20 грн. (992,40*3=2977,20).
При цьому, за змістом частини першої статті 9 Закону України Про судовий збір суд не вправі відкрити провадження у справі, в разі якщо до спеціального фонду Державного бюджету України не надійшов судовий збір в розмірі, передбаченому цим Законом.
За таких обставин, позовну заяву подано без додержання вимог статей 160 та 161 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до частини першої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Отже, позовну заяву належить залишити без руху та надати позивачу строк для їх усунення.
Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -
У Х В А Л И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Івано-Франківській області про зобов`язання до вчинення дій - залишити без руху.
Надати позивачу строк для усунення недоліків до десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Виправити недоліки позовної заяви у спосіб: подати до Івано-Франківського окружного адміністративного суду позовну заяву, в необхідній кількості примірників, в якій:
- уточнити склад відповідачів в цій справі, вказавши передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 160 КАС України необхідні відомості про них;
- уточнити зміст позовних вимог із викладом обставин та зазначенням обґрунтувань щодо кожного з відповідачів відповідно до пункту 4 частини першої статі 5, пункту 4 частини другої статті 245 КАС України, пункту 4 частини п`ятої статті 160 КАС України;
- документ про доплату судового збору в розмірі 1984,80 грн.
Роз`яснити позивачу, що в разі не усунення недоліків у вищезазначений строк позовна заява буде повернена.
Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя Боршовський Т.І.