Справа № 420/23926/21
Суддя: Самойлюк Г.П.
Дата ухвалення: 2022-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 вересня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Самойлюк Г.П., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій щодо виплати грошової компенсації за піднайом (найом) житлового приміщення за періоди з 16.02.2018р. по 31.12.2018р., 01.01.2019р. по 31.12.2019р., 01.01.2020р. по 31.12.2020р., 01.01.2021р. по 31.10.2021р., зобов`язання вчинити дії.,-

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якій позивач просить:

визнати протиправними дії вiйськової частини НОМЕР_1 щодо виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за піднайом (найом) житлового приміщення без врахування пункту 2 Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 450 від 26 червня 2013 року, у розмірі, який не перевищує у мм. Сімферополі, Севастополі та обласних центрах півтора розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року, а саме 2643 грн. 00 коп. в місяць, за період з 16.02.2018р. по 31.12.2018р. з урахуванням раніше виплаченої компенсації;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за піднайом (найом) житлового приміщення згідно 26 пункту 2 Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 450 від червня 2013 року, у розмірі, який не перевищує у мм. Сімферополі, Севастополi та обласних центрах півтора розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року, а саме 2643 грн. 00 коп. в місяць, за період з 16.02.2018р. по 31.12.2018р. з урахуванням раніше виплаченоп компенсації;

визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за піднайом (найом) житлового приміщення без врахування пункту 2 Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 450 від 26 червня 2013 року, у розмiрi, який не перевищує у мм. Сімферополі, Севастополі та обласних центрах півтора розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року, а саме 2881 грн. 50 коп. в місяць, за період 01.01.2019р. по 31.12.2019р. з урахуванням ранiше виплаченої компенсації;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за піднайом (найом) житлового приміщення згiдно пункту 2 Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 450 від 26. червня 2013 року, у розмірі, який не перевищує у мм Сімферополі, Севастополі та обласних центрах півтора розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року, а саме 2881 грн. 50 коп. в місяць, за період з 01.01.2019р. по 31.12.2019р. з урахуванням раніше виплаченої компенсації.

визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за піднайом (найом) житлового приміщення без врахування пункту 2 Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 450 від 26 червня 2013 року, у розмiрi, який не перевищує у мм. Сімферополі, Севастополі та обласних центрах півтора розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року, а саме 3153 грн. 00 коп. в місяць, за перiод з 01.01.2020р. по 31.12.2020р. з урахуванням ранiше виплаченої компенсації;

зобов`язати вiйськову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за піднайом (найом) житлового приміщення згідно пункту 2 Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 450 від 26 червня 2013 року, у розмiрi, який не перевищує у мм. Сімферополі, Севастополі та обласних центрах півтора розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року, а саме 3153 грн. 00 коп. в місяць, за перiод з 01.01.2020р. по 31.12.2020р. з урахуванням раніше виплаченої компенсації;

визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за піднайом (найом) житлового приміщення без врахування пункту 2 Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 450 від 26 червня 2013 року, у розмiрi, який не перевищує у мм. Сімферополі, Севастополі та обласних центрах - півтора розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року, а саме 3405 грн. 00 коп. в місяць, за перiод з 01.01.2021р. по 31.12.2021р. з урахуванням раніше виплаченої компенсації;

зобов`язати вiйськову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за піднайом (найом) житлового приміщення згідно пункту 2 Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 450 від 26 червня 2013 року, у розмiрi, який не перевищує у мм. Сімферополі, Севастополі та обласних центрах півтора розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року, а саме 3405 грн. 00 коп. в місяць, за перiод з 01.01.2021р. по 31.12.2021р. з урахуванням раніше виплаченої компенсації;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нараховувати та виплачувати ОСОБА_1 грошову компенсацію за піднайом (найом) житлового приміщення згідно пункту 2 Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 450 від 26 червня 2013 року, у розмірі, який не перевищує у мм. Сімферополі, Севастополі та обласних центрах півтора розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року з 01.11.2021 до моменту виникнення підстав, коли виплата грошової компенсації припиняється, зазначених в пункті 7 Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 450 від 26 червня 2013 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач протиправно зменшив розмір компенсації за піднайом (найом) жилих приміщень військовослужбовцям. Позивачем наголошувалося, що правові підстави для поширення дії пункту 5 статті 51 Бюджетного кодексу України на виплату грошової компенсації за піднайом жилих приміщень відсутні, а відтак, відсутні підстави для зменшення позивачеві розміру виплачуваної грошової компенсації за піднайом жилих приміщень.

Ухвалою від 15.12.2021 року відкрито провадження в адміністративній справі та визначено, що розгляд справи буде проводитись за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи на підставі ст. 262 КАС України у межах строків, визначених ст. 258 КАС України та з урахуванням встановлених сторонам строків для подання заяв по суті.

Ухвалою суду від 14.02.2022 року призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження зі стадії проведення підготовчого засідання; призначено підготовче засідання по справі на 15.03.2022 року.

15.03.2022 року судове засідання не відбулося у зв`язку із введенням в країні воєнного стану. Наступне судове засідання призначене на 01.08.2022 року о 15 годині 00 хвилин.

18.05.2022 року від позивача надійшла заява про закриття підготовчого провадження та розгляд справи в порядку письмового провадження.

Від Військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив на позовну заяву (вх. №21129/22 від 01.07.2022 року), в якому в обґрунтування правової позиції зазначено, що видатки бюджету повинні здійснюватися із дотриманням бюджетного законодавства. При цьому, відповідач наголошує, що ОСОБА_1 виплачується грошова компенсація за піднайом (найом) житлового приміщення відповідно до наказів Міністерства оборони України «Про бюджетну політику Міністерства оборони України», що не суперечить вимогам діючого законодавства України.

Ухвалою суду від 01.08.2022 року, яку занесено до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження по справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 23.08 2022 року о 12 годині 30 хвилин.

У судове засідання призначене на 23.08 2022 року учасники справи не з`явились, про дату, час та місце проведення останнього повідомлялися належним чином.

За приписами ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Наказом Міністерства оборони України № 445 від 30 червня 2017 року ОСОБА_1 призначено на посаду помічника командира батальйону з правової роботи (військова частина НОМЕР_1 ).

16.02.2018 року за вх. № 597 позивачем подано рапорт на виплату грошової компенсації за піднайом (найом) житлового приміщення.

Позивачу з 2018 року виплачується компенсація за піднайом (найом) житлового приміщення.

21.10.2021 року позивачем на iм`я командира військової частини НОМЕР_1 подано рапорт про надання довiдки-розрахунку про нараховану та виплачену грошову компенсацію за піднайом (найом) житлового приміщення за весь перiод проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 iз зазначенням вiдповiдного року, місяця та виплаченої суми.

Згідно з довідкою вiд 23.10.2021 № 2487 було встановлено, що в 2018 роцi позивачу нараховувалась грошова компенсація в розмірі 2550 грн. за місяць, в 2019 році - 2550 грн за мiсяць, в 2020 році - 2850 грн. за місяць, в 2021 році грошова компенсація нараховується та виплачується в розмірі 2850 грн. за місяць вiдповiдно.

08.11.2021 на iм`я командира військової частини НОМЕР_1 позивачем подано рапорт про нарахування та виплату йому з 16.02.2018 грошової компенсації за піднайом (найом) житлового приміщення згідно з Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26 червня 2013 року № 450, у розмiрi, визначеному для обласних центрів - півтора розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня відповідного календарного року з урахуванням раніше виплаченої суми грошової компенсації.

У вiдповiдi вiд 22.11.2021 за вих. № 3313 військовою частиною НОМЕР_1 повідомлено позивача, що виплата грошової компенсації військовослужбовцям здiйснюється у межах відповідних бюджетних призначень, передбачених Міноборони, МВС, Службі безпеки, розвідувальним органам. Адміністрації Держприкордонслужби, Адмiнiстрації Держспецзв`язку та Держспецтрансслужбі, Управлінню державної охорони, а також МОН, ДКА на вiдповiдний рiк та згiдно з наказами Міністерства оборони України «Про бюджетну політику Мiнiстерства оборони України» на відповідний рік, а саме: у 2018 році 2550 грн., у 2019 році -2550 грн., у 2020 році - 2850 грн. та у 2021 році - 2850 грн.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню частково, з огляду на наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 17 Конституції України, Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-XII від 20.12.1991 року (далі Закон №2011-ХІІ), який встановлює єдину систему соціального захисту військовослужбовців, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

За змістом частин 1, 2, 4 статті 9 Закону №2011-ХІІ, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до абзаців 1, 3-5 та 11 частини 1 статті 12 Закону №2011-ХІІ, держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства.

Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.

У разі відсутності службового жилого приміщення військовослужбовці рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом і не перебувають у шлюбі, розміщуються безплатно в спеціально пристосованих казармах у розташуванні військової частини, а сімейні - у сімейних гуртожитках. Житлово-побутові умови в таких казармах повинні відповідати вимогам, які пред`являються до гуртожитків, що призначені для проживання одиноких громадян. У разі відсутності можливості розміщення зазначених військовослужбовців у спеціально пристосованих казармах у розташуванні військової частини та сімейних гуртожитках військова частина зобов`язана орендувати для військовослужбовців та членів їх сімей жиле приміщення або за їх бажанням виплачувати грошову компенсацію за піднайом (найом) жилого приміщення. Для військовослужбовців офіцерського складу у разі відсутності службового жилого приміщення військова частина зобов`язана орендувати житло для забезпечення ним військовослужбовців та членів їх сімей або за їх бажанням виплачувати грошову компенсацію за піднайом (найом) жилого приміщення. Розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайом (найом) ними жилих приміщень визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №450 від 26.06.2013 року, затверджений Порядок виплати грошової компенсації військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки та Державної спеціальної служби транспорту за піднайом (найом) ними жилих приміщень (далі - Порядок №450), яким визначено розмір та механізм виплати грошової компенсації за піднайом (найом) жилих приміщень (далі - грошова компенсація) таким категоріям військовослужбовців Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Держспецзв`язку та Держспецтрансслужби, як, зокрема, особам офіцерського складу, у разі коли вони не забезпечені жилими приміщеннями за місцем проходження військової служби, не отримали за рахунок держави грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення та перебувають на квартирному обліку, а також якщо військова частина, Адміністрація Держспецзв`язку, її територіальний орган, Головне управління урядового фельд`єгерського зв`язку Держспецзв`язку, підрозділ урядового фельд`єгерського зв`язку, територіальний підрозділ, заклад, установа чи організація Держспецзв`язку (далі - військова частина) не орендує для них та членів їх сімей житло.

У разі відсутності жилих приміщень для проживання військова частина зобов`язана орендувати житло для забезпечення ним військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу, та членів їх сімей або за бажанням військовослужбовця виплачувати йому грошову компенсацію за піднайом (найом) жилого приміщення.

Відповідно до пункту 2 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1081 від 03.08.2006 року (далі Порядок №1081), у разі відсутності можливості розміщення військовослужбовців у спеціально пристосованих казармах у розташуванні військової частини, гуртожитках (сімейних гуртожитках) для військовослужбовців офіцерського складу, в тому числі для тих, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військовослужбовців рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, та членів їх сімей військова частина орендує житло або за бажанням військовослужбовця виплачує йому грошову компенсацію за піднайом (найом) житлового приміщення відповідно до Порядку №450.

Пунктом 1 Порядку №450 визначено розмір та механізм виплати грошової компенсації за піднайом (найом) житлових приміщень (далі - грошова компенсація) військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Держспецзв`язку, Держспецтрансслужби, Управління державної охорони, у тому числі особам офіцерського (у тому числі особам, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, курсантам вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів, які мають сім`ї, та зазначеним у цьому пункті особам, які відряджені до МОН, ДКАВ.

Особам, зазначеним у пункті 1 цього Порядку (далі - військовослужбовці), грошова компенсація виплачується щомісяця (у поточному місяці за попередній) у розмірі, який не перевищує: у м. Києві - двох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року; у мм. Сімферополі, Севастополі та обласних центрах - півтора розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року; в інших населених пунктах - одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року. При цьому, військовослужбовцям за наявності в них трьох і більше членів сім`ї зазначені розміри грошової компенсації збільшуються в 1,5 рази (пункт 2 Порядку №450).

Згідно з довідкою вiд 23.10.2021 року № 2487 в 2018 році позивачу нараховувалась грошова компенсація в розмірі 2550 грн. за місяць, в 2019 році - 2550 грн. за мiсяць; в 2020 році - 2850 грн. за місяць, в 2021 році - 2850 грн. за місяць відповідно (а.с.15).

Однак, суд звертає увагу, що у 2018 році прожитковий мінімум для працездатних осіб, установлений на 1 січня календарного року був - 1762 грн., у 2019 році - 1921 грн., у 2020 році - 2102 грн., у 2021 році - 2270 грн.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем не у повному обсязі здійснено виплату позивачу грошової компенсації за піднайом (найом) житлового приміщення за період з 2018 року по 2021 рік включно.

У свою чергу, суд критично ставиться до посилань Військової частини НОМЕР_1 на положення статті 51 Бюджетного кодексу України, як на підставу для не застосування до позивача виплати у розмірі півтора розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року, оскільки порядок та розміри такої соціальної гарантії регулюються виключно Законом №2011-ХІІ та Порядками №1081 і №450.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нараховувати та виплачувати ОСОБА_1 грошової компенсації за піднайом (найом) житлового приміщення згідно пункту 2 Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 450 від 26 червня 2013 року, у розмірі, який не перевищує у мм. Сімферополі, Севастополі та обласних центрах півтора розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року з 01.11.2021 до моменту виникнення підстав, коли виплата грошової компенсації припиняється, зазначених в пункті 7 Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 450 від 26 червня 2013 року, суд зазначає про їх передчасність та відсутність підстав для задоволення, оскільки задоволення позову у вказаній частині буде свідчити про вирішення спору на майбутнє, що не узгоджується із завданням адміністративного судочинства.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправними дій щодо виплати грошової компенсації за піднайом (найом) житлового приміщення за періоди з 16.02.2018р. по 31.12.2018р., 01.01.2019р. по 31.12.2019р., 01.01.2020р. по 31.12.2020р., 01.01.2021р. по 31.10.2021р., зобов`язання вчинити дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії вiйськової частини НОМЕР_1 щодо виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за піднайом (найом) житлового приміщення без врахування пункту 2 Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 450 від 26 червня 2013 року, у розмірі, який не перевищує у мм. Сімферополі, Севастополі та обласних центрах півтора розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року, а саме 2643 грн. 00 коп. в місяць, за період з 16.02.2018р. по 31.12.2018р. з урахуванням раніше виплаченої компенсації.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за піднайом (найом) житлового приміщення згідно 26 пункту 2 Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 450 від червня 2013 року, у розмірі, який не перевищує у мм. Сімферополі, Севастополi та обласних центрах півтора розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року, а саме 2643 грн. 00 коп. в місяць, за період з 16.02.2018р. по 31.12.2018р. з урахуванням раніше виплаченоп компенсації.

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за піднайом (найом) житлового приміщення без врахування пункту 2 Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 450 від 26 червня 2013 року, у розмiрi, який не перевищує у мм. Сімферополі, Севастополі та обласних центрах півтора розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року, а саме 2881 грн. 50 коп. в місяць, за період 01.01.2019р. по 31.12.2019р. з урахуванням ранiше виплаченої компенсації.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за піднайом (найом) житлового приміщення згiдно пункту 2 Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 450 від 26. червня 2013 року, у розмірі, який не перевищує у мм Сімферополі, Севастополі та обласних центрах півтора розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року, а саме 2881 грн. 50 коп. в місяць, за період з 01.01.2019р. по 31.12.2019р. з урахуванням раніше виплаченої компенсації.

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за піднайом (найом) житлового приміщення без врахування пункту 2 Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 450 від 26 червня 2013 року, у розмiрi, який не перевищує у мм. Сімферополі, Севастополі та обласних центрах півтора розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року, а саме 3153 грн. 00 коп. в місяць, за перiод з 01.01.2020р. по 31.12.2020р. з урахуванням ранiше виплаченої компенсації.

Зобов`язати вiйськову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за піднайом (найом) житлового приміщення згідно пункту 2 Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 450 від 26 червня 2013 року, у розмiрi, який не перевищує у мм. Сімферополі, Севастополі та обласних центрах півтора розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року, а саме 3153 грн. 00 коп. в місяць, за перiод з 01.01.2020р. по 31.12.2020р. з урахуванням раніше виплаченої компенсації.

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за піднайом (найом) житлового приміщення без врахування пункту 2 Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 450 від 26 червня 2013 року, у розмiрi, який не перевищує у мм. Сімферополі, Севастополі та обласних центрах - півтора розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року, а саме 3405 грн. 00 коп. в місяць, за перiод з 01.01.2021р. по 31.12.2021р. з урахуванням раніше виплаченої компенсації.

Зобов`язати вiйськову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за піднайом (найом) житлового приміщення згідно пункту 2 Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 450 від 26 червня 2013 року, у розмiрi, який не перевищує у мм. Сімферополі, Севастополі та обласних центрах півтора розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року, а саме 3405 грн. 00 коп. в місяць, за перiод з 01.01.2021р. по 31.12.2021р. з урахуванням раніше виплаченої компенсації.

В задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

Порядок і строки оскарження рішення визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя Самойлюк Г.П.