Справа № 640/34502/21
Суддя: Грибан Інна Олександрівна
Дата ухвалення: 2022-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Грибан І.О.

судді: Ключкович В.Ю.

Парінов А.Б.

за участі:

секретар с/з Піскунова О.Ю.

пр-к позивача Комар Д.Ю.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства «Науково-дослідний інститут «КВАНТ» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 січня 2022 року у справі за адміністративним позовом Державного підприємства «Науково-дослідний інститут «КВАНТ» до Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії, -

У С Т А Н О В И В:

Державне підприємство «Науково-дослідний інститут «КВАНТ» звернулося в суд з позовом до Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому просило:

- визнати протиправними дії начальника Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Ярушевської І. при відмові зняти арешт, накладений на кошти, призначені для виплати заборгованості по заробітній платі працівникам ДП «НДІ «Квант» за вересень 2021 року в розмірі 3590116,70 грн. та зобов`язати заступника начальника Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коваль Л.І. (або іншого державного виконавця, якому будуть передані виконавчі провадження щодо ДП «НДІ «Квант») вчинити дії із зняття арешту з коштів боржника в розмірі 3590116,70 грн, призначених для виплати заборгованості із заробітної плати працівникам ДП «НДІ «Квант», за вересень 2021 року;

- зобов`язати заступника начальника Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коваль Л.І. (або іншого державного виконавця, якому будуть передані виконавчі провадження щодо ДП «НДІ «Квант») знімати арешт з коштів боржника, призначених для виплати заробітної плати при зверненні боржника до відповідача із відповідною заявою та поданих боржником документів, підтверджуючих виникнення у боржника зобов`язання з виплати заробітної плати та його розміру.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 січня 2022 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та недотримання норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів до Державного бюджету України, є рахунками зі спеціальним режимом, на які виконавчою службою відповідно до вимог законодавства арешт не накладається, а виокремлення таких рахунків належить до повноважень виконавчої служби. Оскільки з рахунку IBAN НОМЕР_1 , відкритому в АБ «Укргазбанк», Підприємством здійснювалися виплати заробітної плати працівникам ДП «НДІ «Квант», сплати податкових зобов`язань перед бюджетом (ЄСВ, ПДФО, ВЗ), вважає протиправною відмову відповідача у знятті арешту з рахунку IBAN НОМЕР_1 коштів в розмірі 3590116,70 грн. призначених для виплати працівникам підприємства заробітної плати за вересень 2021 року.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2022 року відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 05 вересня 2022 року.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив, що не перешкоджає апеляційному розгляду даної справи.

У судовому засіданні представник апелянта вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

У судове засідання відповідач не з`явився та явку уповноваженого представника до суду не забезпечив. Про дату, час та місце апеляційного розгляду справи був повідомлений належним чином.

Керуючись приписами ч. 2 ст. 313 КАС України, суд протокольною ухвалою вирішив здійснити апеляційний розгляд справи за даною явкою.

Переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 28.10.2021 позивач звернувся до відповідача з листом від № 170-985, у якому просив зняти арешт з коштів, в розмірі 3590116,70 грн, призначених для виплати працівникам підприємства заробітної плати за вересень 2021 року, які містяться або будуть зараховані на банківському рахунку IBAN НОМЕР_1 , відкритому в АБ «Укргазбанк».

Листом від 10.11.2021 Печерський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повідомив ДП «НДІ «Квант» про неможливість зняття арешту з коштів, які накладено в межах зведеного виконавчого провадження постановою 01.07.2021, оскільки у відділі на виконанні перебувають виконавчі документи про стягнення заробітної плати на користь стягувачів на суму 37989502,12 грн та такі надходять щоденно.

Не погодившись з відмовою відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що чинним законодавством не передбачено відкриття суб`єктом господарювання рахунків зі спеціальним режимом їх використання для виплати заробітної плати. Крім того, вказав, що на спірному рахунку зараховуються та зберігаються кошти боржника, призначені не тільки для виплати заробітної плати. Відтак, дії відповідача, спрямовані на забезпечення виконання, у тому числі, численних рішень про стягнення на користь стягувачів заробітної плати, є обґрунтованими та такими, що відповідають вимогам законодавства.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини в цій справі склались з приводу відмови відповідача зняти арешт з коштів боржника з рахунку IBAN НОМЕР_1 , відкритому в АБ «Укргазбанк», арешт на який накладено арешт постановою заступником начальника Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коваль Л.І. від 01.07.2021 у зведеному виконавчому провадженні №60404758 .

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (частина перша статті 5 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до частини першої - другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Зокрема, зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частиною третьою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (частина четверта статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Статтею 48 Закону № Закону України «Про виконавче провадження» встановлено порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника.

Так, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову (частина перша).

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом (частина друга).

На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту (частина четверта).

Водночас стаття 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Відповідно до частини першої - четвертої статті 56 Закону України «Про виконавче» провадження арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Статтею 52 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено заборону для виконавця накладати арешт на кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до частини 3 ст.53 цього Закону 3. Не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Таким чином, обов`язок повідомити про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на рахунках із спеціальним режимом використання, звернення стягнення на які заборонено законом, покладено на банк, інші фінансові установи.

З матеріалів справи вбачається, що в межах зведеного виконавчого провадження №60404758 заступником начальника Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коваль Л.І. прийнято постанову про арешт коштів боржника від 01.07.2021, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику: ДП «НДІ «Квант» у межах зведеного виконавчого провадження ЗВП № 60404758 на загальну суму звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів в розмірі 21980575,96 грн.

Вказана постанова оскаржувалася ДП «НДІ «Квант» в судовому порядку. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.10.2021 у справі № 640/19969/21, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.11.2021, відмовлено у задоволенні позовних вимог ДП «НДІ «Квант».

28 жовтня 2021 року позивач звернувся до відповідача з заявою про зняття арешту з рахунку IBAN НОМЕР_1 , в АБ «Укргазбанк» для зняття коштів в сумі 3 590 116,70 грн. які містяться або будуть зараховані на вказаному рахунку для виплати заробітної плати.

Листом від 10.11.2021 року відповідач повідомив боржника про неможливість зняття арешту з вказаного рахунку, оскільки на виконанні перебувають виконавчі листи про стягнення з вказаного боржника заборгованості з заробітної плати на суму 37989502,12 грн.

Згідно пункту 1 частини четвертої статті 59 Закону N 1404-VIII підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Як вбачається з матеріалів справи, рахунок боржника IBAN НОМЕР_1 , в АБ «Укргазбанк є поточним рахунком боржника, якій використовується для зберігання грошей та здійснення різних розрахунково-касових операцій боржника, у тому числі виплати заробітної плати.

На цьому рахунку зараховуються та зберігаються кошти боржника, призначені не тільки для виплати заробітної плати.

Відтак, зазначений рахунок не відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на якому заборонено.

Крім того, як вірно зазначив суд першої інстанції, АБ «Укргазбанк», на який нормами статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» покладений обов`язок визначати статус рахунка та можливість накладення арешту на кошти на ньому, постанову виконавця про накладення арешту на кошти боржника на вказаному рахунку виконало.

Отже, вказане свідчить про те, що банк також не визнав цей рахунок та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення.

Враховуючи викладене, зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що рахунок ДП «НДІ «Квант» IBAN НОМЕР_1 , відкритий в АБ «Укргазбанк» не відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на якому заборонено, суд дійшов висновку, що відмова відповідача є обґрунтованою та такою, що відповідає вимогам Закону N 1404-VIII.

Також, судом першої інстанції враховано, що відповідно пункту 3 Розділу ІІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації» № 145-ІХ від 02.10.2019, який набрав чинності 20.10.2019 (у редакції, чинній станом на час винесення постанови від 01.07.2021), забороняється вчиняти виконавчі дії відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» щодо об`єктів права державної власності, які на день набрання чинності цим Законом були включені до переліків, затверджених Законом України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації», протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом, крім стягнення грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами.

Наразі, позивач (боржник у виконавчому провадженні) включений до переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації: «Науково-дослідний інститут «Квант», .

Водночас, згідно з пунктом 7 частини четвертої статті 59 Закону N 1404-VIII передбачено, що підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.

Як встановлено судом першої інстанції, на виконанні відповідача перебуває зведене виконавче провадження в тому числі і щодо стягнення з позивача на користь стягувачів заборгованості по заробітній платі на суму 37989502,12 грн.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що законом встановлена заборона на вчинення дій відповідно Закону України «Про виконавче провадження» щодо позивача, крім стягнення грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами, відтак, дії відповідача, спрямовані на забезпечення виконання, у тому числі, численних рішень про стягнення на користь стягувачів заробітної плати, визнаються обґрунтованими та такими, що відповідають вимогам законодавства.

Отже в даному випадку, відмова відповідача зняти арешт з вказаного рахунку спрямована на забезпечення виконання рішень судів щодо стягнення з позивача на користь численних стягувачів заборгованості з заробітної плати.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відмова відповідача зняти арешт з рахунку є обґрунтованою.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 287, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Науково-дослідний інститут «КВАНТ» залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 січня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Головуючий суддя І.О. Грибан

Судді: В.Ю. Ключкович

А.Б. Парінов

(повний текст постанови складено 05.09.2022р.)