Справа № 160/20695/21
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2022-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіБоженко Н.В.
за участі секретаря судового засіданняТрофімова Б.Д.
представника позивача представника відповідачів Березнякової К.О. Будлянського В.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відповідача 1: Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Відповідача 2: Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, треті особи Чумаківська сільська рада, ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення, наказу та зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , яка, підписана представником позивача адвокатом Березняковою Катериною Олександрівною до Відповідача 1: Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Відповідача 2: Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, в якій позивач просить суд:
-визнати протиправним та скасувати рішення Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, викладене у формі протоколу засідання №4 від 28.09.2021 року, в частині внесення подання від 04.10.2021 №21/88 щодо анулювання кваліфікаційного сертифіката №000809 від 23.01.2013 року інженера-землевпорядника ОСОБА_1 ;
-визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру №486 від 06.10.2021 року "Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів інженера-землевпорядника" в частині анулювання кваліфікаційного сертифіката №000809 від 23.01.2013 року інженера-землевпорядника ОСОБА_1 ;
-зобов`язати Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру вилучити відомості про анулювання кваліфікаційного сертифіката №000809 від 23.01.2013 року інженера-землевпорядника ОСОБА_1 з державного реєстру сертифікованих інженерів- землевпорядників.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2021 року вказана позовна заява була залишена без руху та цією ухвалою було запропоновано позивачу усунути недоліки позовної заяви.
19 та 22 листопада 2021 року, через канцелярію суду, від представника позивача адвоката Березнякової Катерини Олександрівни до суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви та супровідний лист на виконання ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2021 року до яких додано: уточнену позовну заяву у новій редакції із зазначенням у пункті 1 прохальної частини позову: вірної дати (рік) оскаржуваного рішення Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, викладене у формі протоколу засідання № 4, разом з примірниками позовної заяви у новій редакції для відповідачів, в якій позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, викладене у формі протоколу засідання № 4 від 28.09.2021 року, в частині внесення подання від 04.10.2021 № 21/88 щодо анулювання кваліфікаційного сертифіката № 000809 від 23.01.2013 року інженера -землевпорядника ОСОБА_1 ;
- визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру № 486 від 06.10.2021 року «Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів інженера-землевпорядника» в частині анулювання кваліфікаційного сертифіката № 000809 від 23.01.2013 року інженера - землевпорядника ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру вилучити відомості про анулювання кваліфікаційного сертифіката № 000809 від 23.01.2013 року інженера - землевпорядника ОСОБА_1 з державного реєстру сертифікованих інженерів-землевпорядників.
04 січня 2022 року надійшла заява про зміну предмету позову в порядку ст. 47 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом доповнення позовних вимог однією вимогою та викласти прохальну частину позову у наступній редакції:
- визнати протиправним та скасувати рішення Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, викладене у формі протоколу засідання № 4 від 28.09.2021 року, в частині внесення подання від 04.10.2021 № 21/88 щодо анулювання кваліфікаційного сертифіката № 000809 від 23.01.2013 року інженера -землевпорядника ОСОБА_1 ;
- визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру № 486 від 06.10.2021 року «Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів інженера-землевпорядника» в частині анулювання кваліфікаційного сертифіката № 000809 від 23.01.2013 року інженера - землевпорядника ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру вилучити відомості про анулювання кваліфікаційного сертифіката № 000809 від 23.01.2013 року інженера - землевпорядника ОСОБА_1 з державного реєстру сертифікованих інженерів-землевпорядників;
- зобов`язати Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру поновити в Державному реєстрі сертифікованих інженерів-землевпорядників інформацію про кваліфікаційний сертифікат № 000809 від 23.01.2013 року інженера-землевпорядника ОСОБА_1 ;
- стягнути з Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3632,00 грн.
Допущено до участі представника Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, в судовому засіданні призначеному на 25 січня 2022 року о 15 год. 30 хв., режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення "EasyCon", відповідно до Порядку роботи з технічними засобами відеоконференцзв`язку під час судового засідання в адміністративному, цивільному та господарському процесах за участі сторін поза межами приміщення суду, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 23.04.2020 року №196.
Судовий розгляд справи 25 січня 2022 року не відбувся у зв`язку з перебуванням судді Боженко Н.В. на лікарняному. Розгляд справи перенесено на 15 лютого 2022 року.
Протокольною ухвалою суду 15.02.2022 року, із занесенням до протоколу судового засідання прийнято заяву про збільшення позовних вимог відповідно до ст. 47 КАС України.
Судовий розгляд справи 01.03.2022 року не відбувся у зв`язку з перебуванням судді Боженко Н.В. у відпустці. Розгляд справи перенесено на 21.04.2022 року.
Протокольною ухвалою суду 21.04.2022 року, із занесенням до протоколу судового засідання відкладено розгляд справи до 26.05.2022 року, у зв`язку з надходженням клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи на період дії воєнного стану.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.05.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 23 червня 2022 року, з викликом учасників справи.
В судове засідання призначене на 23 червня 2022 року, з`явився представник позивача та відповідача, інші учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи.
В судовому засіданні призначеному на 23 червня 2022 року представник позивача та представник відповідача надали свої пояснення.
Представник позивача у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити з підстав, що викладені у позовній заяві та відповіді на відзив.
Представник відповідача у судовому засіданні просила в позовних вимогах відмовити, оскільки такі вимоги є безпідставними, а рішення відповідача є правомірним.
Від представника третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідачів - Чумаківської сільської ради надійшло клопотання від 31.05.2022 року № 693 про розгляд справи за відсутності представника.
В судовому засіданні оголошена перерва до 07 липня 2022 року.
В судове засідання призначене на 07 липня 2022 року з`явився представник позивача та представник відповідачів, надали свої пояснення.
Треті особи про дату час та місце судового розгляду справи повідомлялись належним чином, причини не явки суду не повідомили.
Від представника третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідачів - Чумаківської сільської ради надійшло клопотання від 04.07.2022 року № 878 про розгляд справи за відсутності представника.
В судовому засіданні оголошена перерва до 04 серпня 2022 року.
04 серпня 2022 року від представника відповідачів надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Від представника третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідачів - Чумаківської сільської ради надійшло клопотання від 21.07.2022 року № 927 про розгляд справи за відсутності представника.
Протокольною ухвалою судове засідання відкладено на 09 серпня 2022 року.
В судове засідання призначене на 09 серпня 2022 року з`явився представник позивача та представник відповідачів, надали свої пояснення.
Треті особи про дату час та місце судового розгляду справи повідомлялись належним чином, причини не явки суду не повідомили.
Від представника третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідачів - Чумаківської сільської ради надійшло клопотання від 08.06.2022 року № 1102 про розгляд справи за відсутності представника.
Протокольною ухвалою суду судове засідання відкладено на 18 серпня 2022 року.
В судове засідання призначене на 18 серпня 2022 року з`явився представник позивача та представник відповідачів, надали свої пояснення по суті позову та матеріалам справи.
Представник позивача просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, з підстав визначених в позові.
Представник відповідачів просив в задоволенні позову відмовити, оскільки рішення "Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів інженера-землевпорядника" в частині анулювання кваліфікаційного сертифіката №000809 від 23.01.2013 року інженера-землевпорядника ОСОБА_1 є правомірним.
Треті особи про дату час та місце судового розгляду справи повідомлялись належним чином, причини не явки суду не повідомили.
Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши наявні матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Позивач займає посаду інженера-землевпорядника у ТОВ «Сервіс Експерт М», наказ про прийняття на роботу від 20 серпня 2015 року (а.с.89 том 1).
Надані позивачу повноваження остання здійснювала на підставі кваліфікаційного сертифікату №000809 від 23.01.2013 року (а.с.92 том 1).
До Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру надійшли скарги адвоката ОСОБА_2 від 10.08.2021 та від 08.09.2021 про порушення сертифікованим інженером-землевпорядником, який працює у складі ТОВ "Сервіс Експорт М" ОСОБА_1 та сертифікованим інженером - землевпорядником, який працює у складі ПП "Інститут землевпорядних відносин" Сердюченко Галиною Іванівною законодавства у сфері землеустрою та Державного земельного кадастру.
За результатами голосування (за - 16, проти - 0, утримались - 4) вирішено звернутися з поданням до Держгеокадастру щодо анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника ОСОБА_3 (кваліфікаційний сертифікат від 23.01.2013 №000809) (а.с.75-81 том 2, а.с. 239-242 том 4).
Наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру №486 від 06.10.2021 року "Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів інженера-землевпорядника", у тому числі, анульовано кваліфікаційний сертифікат №000809 від 23.01.2013 року інженера-землевпорядника ОСОБА_1 (а.с.89-90 том 2).
Не погоджуючись з вказаним позивач звернулась до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до пункту "ж" частини 1 статті 184 Земельного кодексу України землеустрій передбачає, зокрема, складання проектів землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозмін, упорядкування угідь, а також розроблення заходів щодо охорони земель.
Згідно з положеннями частини 6 статті 186-1 Земельного кодексу України підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.
Частиною 3 статті 66 Закону № 858-IV встановлено, що відповідальними особами за якість робіт із землеустрою можуть бути лише сертифіковані інженери-землевпорядники.
Відповідно до частин дев`ятнадцятої - двадцять першої статті 66 Закону №858-IV кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника анулюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин: а) за зверненням сертифікованого інженера-землевпорядника; б) у разі набрання законної сили рішенням суду про обмеження дієздатності особи (інженера-землевпорядника), визнання її недієздатною, безвісно відсутньою; в) за поданням Кваліфікаційної комісії в разі встановлення факту порушення інженером-землевпорядником законодавства у сфері землеустрою відповідно до статті 68 цього Закону; г) на підставі свідоцтва про смерть.
Кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника може бути також анульований за рішенням суду.
Відповідно до частини восьмої статті 66 Закону № 858-IV рішення Кваліфікаційної комісії може бути оскаржено до суду.
Статтею 68 Закону № 858-IV передбачено, що особи, винні у порушенні законодавства у сфері землеустрою, несуть відповідальність згідно із законом. Кваліфікаційна комісія за результатами розгляду письмових звернень заінтересованих осіб, замовників документації із землеустрою, органів державної влади та місцевого самоврядування, саморегулівних організацій у сфері землеустрою робить подання центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката (його анулювання) з таких підстав: грубе порушення сертифікованим інженером-землевпорядником вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою; рішення суду за фактами неякісного проведення землеустрою сертифікованим інженером-землевпорядником; наявність у сертифікованого інженера-землевпорядника непогашеної судимості за корисливі злочини; з`ясування факту неправомірної видачі кваліфікаційного сертифіката.
На підставі подання Кваліфікаційної комісії про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, приймає відповідне рішення та повідомляє його письмово у двотижневий строк після надходження відповідного протоколу засідання Кваліфікаційної комісії.
Рішення про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката може бути оскаржено в судовому порядку.

Відповідно до пункту 6 Розділу II Порядку №392 рішення Кваліфікаційної комісії приймаються шляхом відкритого голосування простою більшістю голосів присутніх на її засіданні та оформлюються протоколом, який підписують усі присутні на засіданні члени Кваліфікаційної комісії. Член Кваліфікаційної комісії, який не погоджується з прийнятим Кваліфікаційною комісією рішенням, висловлює окрему думку в письмовому вигляді, що додається до протоколу.

Пункт 19 Порядку №392 визначає, що Кваліфікаційна комісія за результатами розгляду письмових звернень заінтересованих осіб, замовників документації із землеустрою, органів державної влади та місцевого самоврядування, саморегулівних організацій у сфері землеустрою робить подання до Держгеокадастру про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката (його анулювання) з такої підстави як грубе порушення сертифікованим інженером-землевпорядником вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою.

На підставі подання Кваліфікаційної комісії про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката Держгеокадастр приймає відповідне рішення та повідомляє його письмово у двотижневий строк після надходження відповідного протоколу засідання Кваліфікаційної комісії.

Рішення про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката може бути оскаржено в судовому порядку.

Пунктом 20 вказаного Порядку передбачено, що Кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника анулюється Держгеокадастром, зокрема, за поданням Кваліфікаційної комісії у разі встановлення факту порушення інженером-землевпорядником законодавства у сфері землеустрою відповідно до статті 68 Закону України "Про землеустрій".

Системний аналіз вказаних норм дає змогу дійти висновку, що законодавець наділив повноваженнями Держгеокадастр здійснювати державний нагляд у сфері землеустрою та приймати рішення про анулювання кваліфікаційного сертифіката на підставі відповідного подання кваліфікаційної комісії. Комісія, в свою чергу, формує таке подання за наслідками розгляду відповідних звернень заінтересованих осіб, а також актів Держгеокадастру, у яких зафіксовані порушення сертифікованими інженерами-землевпорядниками положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою.

Законодавець розмежував два окремі випадки внесення подання про позбавлення (анулювання) кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника, а саме: за наслідком розгляду актів, складених за результатами здійснених заходів державного нагляду центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (стаття 61-1 Закону України «Про землеустрій»); за результатами розгляду письмових звернень заінтересованих осіб, замовників документації із землеустрою, органів державної влади та місцевого самоврядування, саморегулівних організацій у сфері землеустрою (стаття 68 Закону України «Про землеустрій»).

Слід наголосити, що законодавством не встановлено заборони для центрального органу виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері землеустрою, на звернення до Кваліфікаційної комісії саме як до органу державної влади у порядку статті 68 Закону України «Про землеустрій», як і не встановлено статтею 61-1 цього Закону імперативного припису щодо здійснення останнім державного нагляду виключно шляхом проведення планових та позапланових заходів.

Висновок у подібних правовідносинах викладений у постановах Верховного Суду від 19 грудня 2019 року у справі №806/290/16, від 5 березня 2019 року у справі №814/1049/18, від 23 січня 2020 року у справах №804/5700/16 та №821/1216/17, від 30 січня 2020 року у справі №806/3290/17, від 30 березня 2020 року у справі №140/2220/18, від 26 травня 2020 року у справі №820/429/17.

Згідно з частиною 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Водночас обов`язковою умовою для винесення подання про анулювання кваліфікаційного сертифікату інженера-землевпорядника є не наявність самого звернення, а встановлення за результатами розгляду такого звернення факту правопорушення, вини особи у вчинені даного правопорушення.

При цьому, Закон №858-IV не дає визначення порушення суб`єктом господарювання або ж інженером-землевпорядником вимог нормативно-правових актів. Отже поняття "порушення суб`єктом господарювання або ж інженером-землевпорядником вимог нормативно-правових актів", яке застосоване законодавцем у статті 68 Закону №858-IV, має оціночний характер, а тому для з`ясування характеру порушення слід досліджувати допущене порушення у сукупності з урахуванням усіх обставин та попередніх проступків. У кожному конкретному випадку воно повинно встановлюватися, виходячи з об`єктивних та суб`єктивних ознак вчиненого діяння.

Суд зазначає, що порушенням може вважатися порушення, в результаті якого не тільки порушено відповідні правові норми, а наслідком якого стали незворотні процеси для відновлення прав заінтересованих осіб, тобто за будь-яких умов неможливе повернення у правовий стан, що існував до вчинення зазначеного порушення

Визнання порушення нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою грубим залежить від оцінки таких критеріїв кожний з яких має самостійне значення: характеру порушення; категорії виконавця; об`єктивних ознак здійснюваного порушення; суб`єктивних ознак здійснюваного порушення.

Вказана правова позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 18.10.2018 у справі № 808/2685/17.

Поряд з цим, суд враховує, що для ухвалення рішення про наявність у діях сертифікованого інженера-землевпорядника грубого порушення вимог положень нормативно-правових актів, Кваліфікаційна комісії має ретельно дослідити всі обставини справи, тобто встановити факт порушення інженером-землевпорядником законодавства у сфері землеустрою. Отже комісія повинна не просто констатувати про необхідність внесення подання до Держгеокадастру України стосовно анулювання сертифіката інженера-землевпорядника, а прийняти вмотивоване рішення, в якому вказати які саме вимоги чинного законодавства порушені із зазначенням конкретних пунктів, зазначити чому саме вважає виявлені порушення грубими (враховуючи що таке поняття є оціночним), встановити чи призвело таке порушення до неможливості відновити порушені права заінтересованих осіб. Сам факт дискреції комісії у наданні оцінки грубого порушення законодавства вимагає від суб`єкта владних поноважень належної мотивації прийнятих рішень.

Суд зазначає, що оскаржуваний наказ Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру про анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника ОСОБА_3 винесено на підставі Закону № 858-IV за поданням Кваліфікаційної комісії за порушення сертифікованим інженером-землевпорядником вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою.

Водночас ані у наказі, ані у поданні та протоколі комісії не зазначено, які саме дії призвели до неможливості відновлення порушених прав заявника.

У свою чергу протокол комісії містить лише виклад обставин, встановленим комісією фактам за результатами розгляду цього звернення.

Матеріали справи не містять будь-яких доказів того, що відповідачами під час встановлення факту порушення позивачем вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою досліджувались, збирались та оцінювались додаткові докази, аналізувалась попередня робота позивача, проводилась перевірка кваліфікації та якості її професійної підготовки, як інженера-землевпорядника, проводилась оцінка характеру порушення, категорії виконавця, об`єктивних та суб`єктивних ознак здійснюваного порушення, що у свою чергу додатково свідчить про безпідставність притягнення позивача до відповідальності шляхом саме анулювання кваліфікаційного сертифікату інженера-землевпорядника.

Прозорість адміністративних процедур є ефективним запобіжником державному свавіллю. Вмотивоване рішення демонструє особі, що вона була почута, дає стороні можливість апелювати проти нього. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватися належний публічний та, зокрема, судовий контроль за адміністративними актами суб`єкта владних повноважень. І навпаки, ненаведення мотивів прийнятих рішень "суб`єктивізує" акт державного органу і не дає змоги суду встановити дійсні підстави та причини, з яких цей орган дійшов саме таких висновків, надати їм правову оцінку, та встановити законність, обґрунтованість, пропорційність рішення.

Слід також зазначити, що у постанові від 03 грудня 2020 року у справі № 810/1097/18, Верховний Суд за подібних правовідносин зазначив, що юридична відповідальність є однією з форм захисту суспільства та держави від посягань на відповідні цінності, головними з яких відповідно до статті 3 Конституції України є людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека. При цьому, юридична відповідальність ґрунтується, у першу чергу, на державному примусі як специфічному впливі на поведінку особи, заснованому на організованій силі та спрямованому на безумовне виконання санкціонованих державою правил поведінки (норм права). Такий примус передбачає його регламентованість виключно законом, наявність чітко встановлених меж застосування та здійснення лише компетентним суб`єктом владних повноважень.

Мета застосування державою юридичної відповідальності до правопорушника обумовлена цілями, заради яких вона запроваджується. До таких основних цілей слід віднести наступну:

Охоронна - зупинити триваюче правопорушення (протиправний стан);

Правозабезпечувальна - досягнути результату у формі приведення поведінки (діяльності) відповідного суб`єкта до стану правомірної;

правовідновлювальна (компенсаційна) - відновити порушене право потерпілого та компенсувати йому матеріальний і моральний збиток, заподіяний правопорушенням;

попереджувальна (превентивна) - попередити вчинення нових правопорушень з боку як самого правопорушника (приватна превенція), так і інших суб`єктів (загальна превенція);

процедурно-процесуальна - офіційно визнати правопорушника винним у здійсненні протиправного діяння;

виховна - перевиховати правопорушника шляхом забезпечення у нього сталого спрямування на неухильне дотримання норм права;

каральна (штрафна) - покарати правопорушника у формі понесення ним додаткових втрат, зокрема, й анулювання кваліфікаційного сертифікату.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 14 серпня 2018 у справі №803/1122/17, від 05 березня 2019 у справі №814/1049/18, від 17 лютого 2021 у справі №806/2828/18.

Суд враховує ч.2 ст.2 КАС України, відповідно до приписів якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що рішення у вигляді протоколу та наказу не відповідають критеріям, що визначені ч. 2 ст. 2 КАС України.

При цьому, відповідно до ч. 1, 2 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З метою повного дослідження обставин справи суд вважає за необхідне надати оцінку суті порушення, яке слугувало для прийняття оскаржуваних у даній справі рішень.

Судом встановлено, що між ТОВ «Земпроектінвет» (в якості генерального підрядника) та ТОВ «Сервіс Експерт М» (в якості субпідрядника) укладено договір субпідряду № 04/01/2021/1 (а.с.23-26 том 1).

Відповідно до п. 1.1. якого субпідрядник зобов`язується на свій ризик та за дорученням генерального підрядника виконувати роботи з розробки проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, роботи з розробки технічної документації із землеустрою та роботи з експертної оцінки.

Згідно п. 1.2. зазначеного договору субпідряду №04/01/2021/1 від 04.01.2021 року генеральний підрядник зобов`язується прийняти ці роботи та оплатити їх.

На підставі договору субпідряду №04/01/2021/1 від 04.01.2021 року ТОВ «Земпроектінвет» доручило ТОВ «Сервіс Експерт М» виконати з дотриманням вимог чинного законодавства України:

роботи з розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, за адресою: Дніпропетровська область, Чумаківська селищна рада, орієнтовною площею 2,0000 га, на підставі укладеного між ТОВ «Земпроектінвет» та фізичною особою ОСОБА_19 договору про виконання робіт № 1569-о (а.с.35-36 том 1);

роботи з розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, за адресою: Дніпропетровська область, Чумаківська селищна рада, орієнтовною площею 2,0000 га, на підставі укладеного між ТОВ «Земпроектінвет» та фізичною особою ОСОБА_20 договору про виконання робіт № 1570-о (а.с.41-42 том 1);

роботи з розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, за адресою: Дніпропетровська область, Чумаківська селищна рада, орієнтовною площею 2,0000 га, на підставі укладеного між ТОВ «Земпроектінвет» та фізичною особою ОСОБА_21 договору про виконання робіт №1571-о (а.с.47-48 том 1);

роботи з розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, за адресою: Дніпропетровська область, Чумаківська селищна рада, орієнтовною площею 2,0000 га, на підставі укладеного між ТОВ «Земпроектінвет» та фізичною особою ОСОБА_22 договору про виконання робіт № 1572-о (а.с.53-54 том 1);

роботи з розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, за адресою: Дніпропетровська область, Чумаківська селищна рада, орієнтовною площею 2,0000 га, на підставі укладеного між ТОВ «Земпроектінвет» та фізичною особою ОСОБА_23 договору про виконання робіт № 1579-о (а.с.59-60 том 1);

роботи з розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, за адресою: Дніпропетровська область, Чумаківська селищна рада, орієнтовною площею 2,0000 га, на підставі укладеного між ТОВ «Земпроектінвет» та фізичною особою ОСОБА_24 договору про виконання робіт №1581-о (а.с.75-76 том 1);

роботи з розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, за адресою: Дніпропетровська область, Чумаківська селищна рада, орієнтовною площею 2,0000 га, на підставі укладеного між ТОВ «Земпроектінвет» та фізичною особою ОСОБА_25 договору про виконання робіт № 1580-о (а.с.65-66 том 1);

роботи з розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, за адресою: Дніпропетровська область, Чумаківська селищна рада, орієнтовною площею 2,0000 га, на підставі укладеного між ТОВ «Земпроектінвет» та фізичною особою ОСОБА_26 договору про виконання робіт № 1582-о (а.с.77-78 том 1);

роботи з розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, за адресою: Дніпропетровська область, Чумаківська селищна рада, орієнтовною площею 2,0000 га, на підставі укладеного між ТОВ «Земпроектінвет» та фізичною особою ОСОБА_27 договору про виконання робіт № 1583-о (а.с.83-84 том 1).

Виконання робіт за договором доручено директором ТОВ «Сервіс Експерт М» інженеру-землевпоряднику ОСОБА_1 .

Чумаківською сільською радою Дніпропетровського району Дніпропетровської області на шостій сесії восьмого скликання були прийняті наступні рішення:

про надання громадянину ОСОБА_23 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства № 73-6/VІІІ від 06.04.2021 року (земельна ділянка площею 10,0197 га кадастровий номер: :01:084:0001) (а.с.95-96 том 1);

про надання громадянину ОСОБА_24 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства № 71-6/VІІІ від 06.04.2021 року (земельна ділянка площею 10,0197 га кадастровий номер: :01:084:0001) (а.с.101-102 том 1);

про надання громадянину ОСОБА_27 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства № 70-6/ VІІІ від 06.04.2021 року (земельна ділянка площею 10,0197 га кадастровий номер: :01:084:0001) (а.с.107-108 том 1);

про надання громадянину ОСОБА_26 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства № 69-6/VІІІ від 06.04.2021 року (земельна ділянка площею 10,0197 га кадастровий номер: :01:084:0001) (а.с.113-114 том 1);

про надання громадянину ОСОБА_25 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства № 72-6/ VІІІ від 06.04.2021 року (земельна ділянка площею 10,0197 га кадастровий номер: :01:084:0001)(а.с.119-120 том 1);

про надання громадянину ОСОБА_20 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства № 76-6/VІІІ від 06.04.2021 року (земельна ділянка площею 8,3716 га кадастровий номер: :01:093:0012) (а.с.125-126 том 1);

про надання громадянці ОСОБА_28 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства № 77-6/ VІІІ від 06.04.2021 року (земельна ділянка площею 8,3716 га кадастровий номер: :01:093:0012) (а.с.131-132 том 1);

про надання громадянину ОСОБА_21 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства № 74-6/ VІІІ від 06.04.2021 року (земельна ділянка площею 8,3716 га кадастровий номер: :01:093:0012) (а.с.137-138 том 1);

про надання громадянину ОСОБА_19 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства №75-6/VІІІ від 06.04.2021 року (земельна ділянка площею 8,3716 га кадастровий номер: :01:093:0012) (а.с.143-144 том 1).

На підставі ст. 198 Земельного кодексу України землевпорядну документацію передано ТОВ «ЗЕМПРОЕКТІНВЕТ», а ТОВ «ЗЕМПРОЕКТІНВЕТ» у свою чергу передав таку документацію замовникам, зазначеним у рішеннях Чумаківської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, для наступного погодження із суміжними землекористувачами.

ТОВ «Сервіс Експерт М» отримано інформаційні довідки від Головного управління Держгеокадастру Дніпропетровській області про присвоєння земельній ділянці за кадастровим номером :01:084:0001 нового кадастрового номеру, а саме: :01:084:0007, а також про присвоєння земельній ділянці за кадастровим номером :01:093:0012 нового кадастрового номеру, а саме: :01:093:0019 (а.с.149-154 том 1), які погоджені в.о. начальника відділу у Дніпровському районі Головного управління Держгеокадастру Дніпропетровській області та Головою Чумаківської сільської ради.

Згідно письмових пояснень Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, сільською радою були надіслано листи до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області з проханням надати роз`яснення з приводу присвоєння зазначеним земельним ділянкам :01:093:0012, :01:084:0001, нових кадастрових номерів :01:093:0019, :01:084:0007. До суду надані листі Головного управління Дежгеокадастру у Дніпропетровській області від 20.07.2021 № 18-4-0.61-6186/2-21 та від 20.07.2021 № 18-4-0.61-6187/2-21, в яких зазначено про технічні помилки, які були допущені при реєстрації поділу земельних ділянок з кадастровими номерами :01:084:0001 та :01:093:0012, які були усунуті державним кадастровим реєстратором. Так, за результатами аналізу інформації, яка була надана у Публічні кадастровій карті, земельні ділянки з кадастровими номерами :01:093:0019 та :01:084:0007 мали ті ж самі межі, що і земельні ділянки з кадастровими номерами :01:093:0012 та :01:084:0001 відповідно, які були передані до комунальної власності Чумаківської сільської ради на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.

За результатами погодження землевпорядної документації із суміжними землекористувачами до Держгеокадастру подано документи для отримання висновків про погодження документації із землеустрою.

За результатами розгляду Держгеокадастром поданих проектів землеустрою Держгеокадаром надані висновки про розгляд документації із землеустрою, а саме:

висновок про розгляд документації із землеустрою №10803/82-21 від 27.04.2021 року стосовно проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_19 для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: Чумаківська сільська рада Дніпровський район Дніпропетровська область (а.с.155-156 том 1);

висновок про розгляд документації із землеустрою №7010/82-21 від 23.04.2021 року стосовно проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_28 для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: Чумаківська сільська рада Дніпровський район Дніпропетровська область (а.с.161-162 том 1);

висновок про розгляд документації із землеустрою №9167/82-21 від 05.05.2021 року стосовно проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_21 для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: Чумаківська сільська рада Дніпровський район Дніпропетровська область (а.с.167-168 том 1);

висновок про розгляд документації із землеустрою №6426/82-21 від 23.04.2021 року стосовно проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_20 для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: Чумаківська сільська рада Дніпровський район Дніпропетровська область (а.с.173-174 том 1);

висновок про розгляд документації із землеустрою №9069/82-21 від 13.05.2021 року стосовно проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_26 для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: Чумаківська сільська рада Дніпровський район Дніпропетровська область (а.с.179-180 том 1);

висновок про розгляд документації із землеустрою №10850/82-21 від 27.04.2021 року стосовно проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_27 для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: Чумаківська сільська рада Дніпровський район Дніпропетровська область (а.с.185-186 том 1).

При цьому, як вбачається з розділу 9 висновків «зауваження та пропозиції до документації із землеустрою» відмітки про допущення позивачем грубих помилок при складанні документації із землеустрою відсутні.

Інша частина заяв поданих відносно земельних ділянок залишилися без розгляду. Залишення без розгляду Держгеокадастром інших заяв щодо погодження Держгеокадастром проектів землеустрою обумовлено тим, що 27.05.2021 року набув чинності Закон України №1423-ІХ від 28.04.2021 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин», яким не передбачено надання Держгеокадастром висновку про погодження у складі проекту землеустрою.

ТОВ «Сервіс Експерт М» подано заяви про державну реєстрацію земельних ділянок, за результатами чого Дежгеокадастром зареєстровано відповідні земельні ділянки, про що свідчать витяги з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-021; № НВ-021; №НВ-021; №НВ-021; №НВ-021; №НВ-021; №НВ-021; № НВ-021; № НВ-021 (а.с.191-250 том 1, а.с.1-74 том 2).

Відповідно до ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Згідно з ст.14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно ст. 19 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Частинами 2, 3 статті 22 Земельного кодексу України передбачено, що до земель сільськогосподарського призначення належать: а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель інших категорій, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).

Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про особисте селянське господарство» для ведення особистого селянського господарства використовують земельні ділянки розміром не більше 2,0 гектара, передані фізичним особам у власність або оренду в порядку, встановленому законом.

Пунктом "б" ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України визначено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Згідно п. "б" ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у розмірі не більше 2,0 гектара.

Згідно з частиною першою статті 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначений ст. 118 Земельного кодексу України.

Відповідно до п. 6, 7, 8 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186 -1 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до ч.9 ст.118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Згідно ч. 3 ст. 122 Земельного кодексу України районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб.

Відповідно до ч. 5 ст. 122 Земельного кодексу України обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

Також частиною 7 статті 55 Закону України «Про землеустрій» передбачено, що у разі якщо на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) передбачається здійснити передачу земельних ділянок державної чи комунальної власності у власність чи користування, така технічна документація розробляється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади, органом місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України (у випадках, передбачених законом).

Як вже встановлено судом, Чумаківською сільською радою Дніпропетровського району Дніпропетровської області на шостій сесії восьмого скликання прийняті рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства.

Отже розробка землевпорядної документації була здійснена позивачем при наявності дозволу (згоди) власника, користувача відповідних земельних ділянок.

Таким чином, надання Чумаківською сільською радою Дніпропетровського району Дніпропетровської області рішень про дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність свідчить про наявність у позивача правових підстав для розробки проектів землеустрою та подачі заяв про державну реєстрацію відповідних земельних ділянок.

Відповідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами, про меліоративні мережі та складові частини меліоративних мереж.

Також ст. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» визначає, що державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Приписами ст. 2 Закону України «Про Державний земельний кадастр» визначено, що державний земельний кадастр ведеться з метою інформаційного забезпечення органів державної влади та органів місцевого самоврядування, фізичних та юридичних осіб при: регулюванні земельних відносин; управлінні земельними ресурсами; організації раціонального використання та охорони земель; здійсненні землеустрою; проведенні оцінки землі; формуванні та веденні містобудівного кадастру, кадастрів інших природних ресурсів; справлянні плати за землю.

Згідно ст. 3 Закону України «Про Державний земельний кадастр» Державний земельний кадастр базується на таких основних принципах:

обов`язковості внесення до Державного земельного кадастру відомостей про всі його об`єкти;

єдності методології ведення Державного земельного кадастру;

об`єктивності, достовірності та повноти відомостей у Державному земельному кадастрі;

внесення відомостей до Державного земельного кадастру виключно на підставі та відповідно до цього Закону;

відкритості та доступності відомостей Державного земельного кадастру, законності їх одержання, поширення і зберігання;

безперервності внесення до Державного земельного кадастру відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру, що змінюються;

документування всіх відомостей Державного земельного кадастру.

Ведення Державного земельного кадастру здійснюється шляхом:

створення відповідної державної геодезичної та картографічної основи, яка визначається та надається відповідно до цього Закону;

внесення відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру;

внесення змін до відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру;

оброблення та систематизації відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру.

Державний земельний кадастр включає геопросторові дані, метадані та сервіси, оприлюднення, інша діяльність з якими та доступ до яких здійснюються у мережі Інтернет згідно із Законом України "Про національну інфраструктуру геопросторових даних".

Порядок ведення Державного земельного кадастру визначається Кабінетом Міністрів України відповідно до вимог цього Закону.

Державний земельний кадастр є державною власністю.

Внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями здійснюється виключно на підставі та відповідно до цього Закону. Забороняється вимагати для внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями надання документів та здійснення дій, прямо не передбачених цим Законом (ч. 1, 4-5 ст. 5 Закону України «Про Державний земельний кадастр»).

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про Державний земельний кадастр» ведення та адміністрування Державного земельного кадастру забезпечуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Держателем Державного земельного кадастру є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Адміністратором Державного земельного кадастру є державне підприємство, що належить до сфери управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, і здійснює заходи із створення та супроводження програмного забезпечення Державного земельного кадастру, відповідає за технічне і технологічне забезпечення, збереження та захист відомостей, що містяться у Державному земельному кадастрі, розробленні та забезпеченні функціонування програмного забезпечення для моніторингу земельних відносин та інформаційної взаємодії з іншими державними електронними інформаційними ресурсами.

За змістом ч. 1 ст. 9 Закону України «Про Державний земельний кадастр» внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

У відповідності до ч. 4, 6, 7 ст. 9 Закону України «Про Державний земельний кадастр» Державний кадастровий реєстратор:

здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей;

перевіряє відповідність поданих документів вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою та містобудівної документації;

формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг;

здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні;

присвоює кадастрові номери земельним ділянкам;

надає відомості з Державного земельного кадастру та відмову у їх наданні;

здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі;

передає органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки.

Підсумовуючи викладене вище, під час розгляду справи відповідачами не підтверджено грубого порушення позивачем законодавства у сфері землеустрою та Державного земельного кадастру, яке призвело до неможливості відновити порушенні права заінтересованих осіб.

Державний кадастровий реєстратор має доступ до всіх відомостей Державного земельного кадастру, самостійно приймає рішення про внесення відомостей до нього, надання таких відомостей, про відмову у здійсненні таких дій.

Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян чи їх об`єднань у діяльність Державного кадастрового реєстратора забороняється, крім випадків, встановлених цим Законом.

За приписами частини 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частинами 1 та 4 статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до приписів статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною 1 статті 77 КАС України, закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Аналогічна позиція стосовно обов`язку доказування була висловлена Європейським судом з прав людини у пункті 36 справи Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland) від 01 липня 2003 року №37801/97, в якому він зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).

Таким чином, суд дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення учасників справи, дійшов висновку про необґрунтованість прийняття відповідачами спірних рішення та наказу.

З огляду на вказане, позовні вимоги щодо визнання протиправними та скасування рішення Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, викладене у формі протоколу засідання №4 від 28.09.2021 року, в частині внесення подання від 04.10.2021 №21/88 щодо анулювання кваліфікаційного сертифіката №000809 від 23.01.2013 року інженера-землевпорядника ОСОБА_1 та наказу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру №486 від 06.10.2021 року "Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів інженера-землевпорядника" в частині анулювання кваліфікаційного сертифіката №000809 від 23.01.2013 року інженера-землевпорядника ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Щодо вимог зобов`язального характеру, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 66-1 Закону України «Про землеустрій» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, веде Державний реєстр сертифікованих інженерів-землевпорядників, які отримали кваліфікаційний сертифікат.

У Державному реєстрі сертифікованих інженерів-землевпорядників зазначається така інформація про інженера-землевпорядника: 1) прізвище, ім`я та по батькові; 2) дата видачі та номер кваліфікаційного сертифіката; 3) назва навчального закладу, на базі якого складався кваліфікаційний іспит та який здійснював підвищення кваліфікації інженера-землевпорядника; 4) дата та номер протоколу рішення Кваліфікаційної комісії про видачу кваліфікаційного сертифіката; 5) види робіт із землеустрою, зазначені в кваліфікаційному свідоцтві; 6) інформація про підвищення кваліфікації; 7) інформація щодо анулювання чи зупинення дії кваліфікаційного сертифіката; 8) місце роботи інженера-землевпорядника; 9) відомості про членство у саморегулівній організації у сфері землеустрою.

Відомості про зупинення дії чи анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника вносяться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, до Державного реєстру сертифікованих інженерів-землевпорядників у строк не пізніше ніж через три робочі дні після прийняття відповідного рішення про анулювання (позбавлення) чи зупинення дії кваліфікаційного сертифіката.

Державний реєстр сертифікованих інженерів-землевпорядників оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Технологічні та програмні засоби, необхідні для оприлюднення відомостей Державного реєстру сертифікованих інженерів-землевпорядників, повинні забезпечувати юридичним та фізичним особам можливість безоплатного анонімного перегляду, копіювання та роздрукування реєстру на основі поширених веб-оглядачів та редакторів без необхідності застосування спеціально створених для цього технологічних та програмних засобів, цілодобово, без обмежень.

Оскільки наказ Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру №486 від 06.10.2021 року "Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів інженера-землевпорядника" в частині анулювання кваліфікаційного сертифіката №000809 від 23.01.2013 року інженера-землевпорядника ОСОБА_1 визнано протиправним і скасовано судом, вимоги про зобов`язання Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру вилучити відомості про анулювання кваліфікаційного сертифіката № 000809 від 23.01.2013 року інженера-землевпорядника ОСОБА_1 з державного реєстру сертифікованих інженерів- землевпорядників та поновити в Державному реєстрі сертифікованих інженерів-землевпорядників інформацію про кваліфікаційний сертифікат №000809 від 23.01.2013 року інженера-землевпорядника ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Слід зазначити, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 року (заява № 4909/04), відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що наявні правові підстави для задоволення позову.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

За змістом ч. 1 ст. 143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Позивачем у рамках даного позову сплачено судовий збір у розмірі 3632,00 грн., згідно платіжних документів на суму 2724,00 грн. (а.с.14 том 1), 908,00 грн. (а.с.157 том 2).

Таким чином, з урахуванням прийнятого судом рішення, суд дійшов висновку про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру суми сплаченого судового збору розмірі 3632,00 грн.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Відповідача 1: Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 3, ), Відповідача 2: Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 3, код ЄДРПОУ відсутній), треті особи Чумаківська сільська рада (52020, Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, село Чумаки, вул.Шкільна, будинок 13, ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправним та скасування рішення, наказу та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, викладене у формі протоколу засідання №4 від 28.09.2021 року, в частині внесення подання від 04.10.2021 №21/88 щодо анулювання кваліфікаційного сертифіката №000809 від 23.01.2013 року інженера-землевпорядника ОСОБА_1 .

Визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру №486 від 06.10.2021 року "Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів інженера-землевпорядника" в частині анулювання кваліфікаційного сертифіката №000809 від 23.01.2013 року інженера-землевпорядника ОСОБА_1 .

Зобов`язати Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру вилучити відомості про анулювання кваліфікаційного сертифіката № 000809 від 23.01.2013 року інженера-землевпорядника ОСОБА_1 з державного реєстру сертифікованих інженерів - землевпорядників.

Зобов`язати Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру поновити в Державному реєстрі сертифікованих інженерів-землевпорядників інформацію про кваліфікаційний сертифікат № 000809 від 23.01.2013 року інженера-землевпорядника ОСОБА_1 .

Стягнути з Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 3, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) суму сплаченого судового збору у розмірі 3632,00 гривень (три тисячі шістсот тридцять дві гривні 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 29 серпня 2022 року.

Суддя Н.В. Боженко