Справа № 420/9242/22
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2022-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9242/22
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 вересня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вовченко O.A., розглядаючи за правилами загального позовного провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:
До Одеського окружного адміністративного суду 05 липня 2022 року надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою суду від 08 липня 2022 року позов було залишено без руху та встановлено 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви.

До суду від позивача за вх №22195/22 надійшла позовна заява (у 2-х примірниках), в якій відповідачем зазначено до Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, та в якій позовні вимоги викладені у наступній редакції:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області № 13 від 16.02.2022 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період його роботи з 20.08.1980 р. по 31.12.1999 р.;

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період його роботи з 20.08.1980 р. по 29.10.1981 р. у Чорноморському Морському Пароплавстві;

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період проходження військової служби з 29.10.1081 р. по 28.10.1983 р.;

5. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.02.2022 року про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків суду.

26 липня 2022 року ухвалою прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 (вх №22195/22), відкрито провадження у справі та визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 09.02.2022 року заявник звернувся до Пенсійного фонду із заявою про призначення пейсії за віком, надавши всі необхідні документи, зокрема трудову книжку, однак, листом від 16.02.2022 р. № 13 у призначенні пенсії йому було відмовлено з тих підстав, що у заявника відсутній страховий стаж, який надає права на призначення пенсії, а саме до страхового стажу не враховано період роботи: з 20.08.1980 по 31.12.1999, оскільки на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки не вказано дату народження, що суперечить п.2.11 частини 2 Інструкції «Про порядок ведення трудових книжок працівників» № 58 від 29.07.1993 року. Вказує, що водночас, доказами того, що заявник народився саме 06.01.1962 є паспорт громадянина України НОМЕР_1 , що виданий Іллічівським РВ УМВС України в Одеській області 05.11.1997 та свідоцтво про народження заявника НОМЕР_2 від 04.02.1962. Зазначає, що обов`язок щодо внесення достовірних та правильних записів до трудової книжки працівника покладається саме на власника або уповноважений ним орган, тобто на роботодавця. Вказує, що на адвокатський запит, зроблений до архіву ЧМП, останнім не було надано відповіді, тож данні щодо роботи позивача отримати неможливо. На адвокатський запит, зроблений до Територіального центру комплектування та соціальної підтримки, останній не відповів взагалі. Таким чином, зазначає позивач, об`єктивно виконати вимоги Пенсійного фонду позивачу неможливо. У свій час, позивач позбавлений права на пенсійну допомогу, що є неприпустимим у правовій демократичній державі.

Ухвалу від 26.07.2022 відповідачу направлено в електронному вигляді на адресу його електронної пошти та доставлено 13.06.2022.

Однак, відзив на позов до суду від відповідача станом на дату прийняття даного рішення не надійшов.

На підставі ч.6 ст.162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з позовною заявою і доданими до неї доказами, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, перевіривши їх наданими з боку учасників справи доказами, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою від 09.02.2022 №1118 (а.с.76) щодо призначення йому пенсії за віком, до якої були додані наступні документи:

- довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру;

- паспорт серії НОМЕР_1 ;

- військовий квиток НОМЕР_3 ;

- диплом про навчання НОМЕР_4 ;

- довідку з ДПІ про облік як суб`єкта підприємницької діяльності НОМЕР_5 ;

- свідоцтво про народження НОМЕР_6 ;

- трудову книжку НОМЕР_7 .

Як вбачається з паспорту громадянина України ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , виданого Іллічівським РВ УМВС України в Одеській області 05.11.1997 (а.с.72-76) та свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 (а.с.89), позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_7 (а.с.93-104) на першому аркуші зазначено такі установчі дані особи, якій він виданий, викладені російською мовою: « ОСОБА_2 » та українською мовою: « ОСОБА_1 ».

16 лютого 2022 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії (а.с.14), з тих підстав, що: «Пенсійний вік визначений статтею 26 від 09.07.2003 року №1058-ІV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 60 років.

Вік заявника 60 років 01 місяць 03 дні.

Необхідний страховий стаж відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 29 років.

Страховий стаж особи становить 19 років 08 місяців 12 днів.

Результати розгляду документів, доданих до заяви:

До страхового стажу не враховано період роботи, згідно записів у трудовій книжці НОМЕР_7 від 20.07.1980 року:

- з 20.08.1980 по 31.12.1999 рік, оскільки на першій сторінці трудової книжки (титульний аркуш) не вказано дату народження, що суперечить пункту 2.11 частини 2 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» № 58 від 29.07.1993 року, відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.

Також, рекомендовано період роботи з 20.08.1980 по 29.10.1981 рік, згідно записів у трудовій книжці № 34 уточнити довідкою, оскільки міститься велика розбіжність між датою початку трудових відносин та датою наказу (у місяці), що суперечить пункту 2.11 частини 2 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» № 58 від 29.07.1993 року, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу-переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніша тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

До страхового стажу не зараховано період проходження військової служби, згідно записів у військовому квитку НОМЕР_3 від 22.11.1980 рік, з 29.10.1981 по 28.10.1983 рік, оскільки міститься виправлення в даті початку військової служби. Даний період необхідно уточнити довідкою з ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Позивач, не погоджуючись з вказаним рішенням, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 визначені принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам (далі - Закон №1058).

Згідно з частиною 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 2 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно з пунктом 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики України та Міністерством фінансів України.

Згідно з ч.1 ст.44 Закону №1058-IV, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Частиною 5 ст. 45 Закону №1058-IV визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Постановою правління Пенсійного фонду України, який є центральним органом виконавчої влади, 25.11.2005 за №22-1 затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок №22-1).

Пункт 1.3 Порядку № 22-1: заява про призначення, перерахунок пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера може бути подана представником заявника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Згідно з п.п. 1-8 - 1.9 Порядку № 22-1, звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Якщо заява про призначення пенсії подається через вебпортал днем звернення за призначенням пенсії вважається дата реєстрації на вебпорталі заяви разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).

Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу). Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви, або дата реєстрації заяви на вебпорталі.

Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон).

Відповідно до п.2-9 Порядку № 22-1, особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред`явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).

Пункт 2.23 Порядку № 22-1 визначає, що при поданні особою заяви в паперовій формі документи можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію. Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах. До заяви, поданої в електронній формі через вебпортал, додаються скановані копії оригіналів документів.

Згідно з пунктом 4.7 Порядку № 22-1, право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Відповідно до пункту 3 Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 30.07.2015 № 13-1, принципи здійснення прийому та обслуговування осіб органами Пенсійного фонду: додержання вимог чинного законодавства та етичних норм поведінки; прозорість, відкритість та зрозумілість дій у сфері надання послуг; компетентність та ефективність; своєчасність та якість; нерозголошення інформації, повідомленої особою, яка звертається за отриманням послуги, крім випадків, встановлених чинним законодавством; орієнтація на одержувача - формування ефективної системи взаємодії з одержувачем послуги, надання послуги на базі централізованих інформаційних технологій незалежно від місця взяття його на облік (проживання, перебування на обліку); інформованість - функціонування постійно діючої системи інформаційного забезпечення одержувача послуги.

Згідно з пунктом 4.2 цього Порядку, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Так, як встановлено Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненьскій області, у наданій позивачем до пенсійного органу трудовій книжці наявна невідповідність оформлення такої трудової книжки Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах та організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 №162, а саме не заповнена така графа першої (титульної) сторінки як «дата народження».

Згідно з Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах та організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 №162, у трудову книжку вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність (п.2.2). Відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами), та дата народження зазначаються на підставі паспорта або свідоцтва про народження (п.2.10). Після вказівки дати заповнення трудової книжки працівник підписом засвідчує правильність внесених відомостей (п.2.11). Зміни записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові та дату народження проводяться адміністрацією за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, імені, по батькові та ін.) та з посиланням на номер та дату цих документів. Вказівка зміни вноситься першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рисою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище чи ім`я, по батькові, дата народження та записуються нові дані. Посилання на відповідні документи записуються на внутрішній стороні обкладинки, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженої ним особи та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів (п.2.12).

Відповідно до пунктів 2.11 - 2.13 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів. Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів.

Отже, як законодавством, чинним на дату заповнення трудової книжки позивача, так і чинними нормативно-правовими актами передбачено можливість власника трудової книжки вносити відповідні зміни на першому (титульному) аркуші трудової книжки зокрема у даті народження такого власника, та передбачено механізм реалізації такого права особи: шляхом звернення до власника або уповноваженого ним органом за останнім місцем роботи особи.

При цьому суд вважає такі відомості про працівника у трудовій книжці, як його прізвище, ім`я та по батькові та дата народження суттєвими та необхідними при перевірці належності трудової книжки особі, яка звертається за призначенням пенсії.

Проте, позивачем доказів вжиття ним заходів щодо внесення виправлень до його трудової книжки НОМЕР_7 в частині заповнення інформації щодо дати народження, до суду не надано.

Відтак, суд вважає обґрунтованими висновки відповідача у оскаржуваному рішенні щодо неврахування до страхового стажу позивача періоду роботи, згідно записів у трудовій книжці НОМЕР_7 від 20.07.1980: з 20.08.1980 по 31.12.1999, оскільки на першій сторінці трудової книжки (титульний аркуш) не вказано дату народження, що суперечить пункту 2.11 частини 2 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» № 58 від 29.07.1993 року.

Водночас, щодо доводів оскаржуваного рішення про не зарахування до страхового стажу періоду проходження військової служби, згідно записів у військовому квитку НОМЕР_3 від 22.11.1980 (а.с.82-87), з 29.10.1981 по 28.10.1983.

Військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби (частина 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).

Відповідно до абз 2 п. 6 Порядку №637, для підтвердження військової служби, служби цивільного захисту, служби в органах державної безпеки, розвідувальних органах, Держспецзв`язку приймаються: військові квитки.

Так, як вбачається з військового квитка позивача серії НОМЕР_3 у пункті 8 у записі « ІНФОРМАЦІЯ_4 визнаний придатним до строкової військової служби, призваний на дійсну військову службу та направлений у частину», який заповнений військовим комісаром полковником Даниленком, наявне виправлення у даті призвання на дійсну військову службу та направлення у частину, а саме виправлено з « 22 листопада 1980 року» на « 29 жовтня 1981 року».

Також у такому військовому квитку у розділі VII «Особливі відмітки» на аркуші 23 наявний запис «Виправленому у п.8 вірити на 29 жовтня 1981 р. вірити», зроблене

ІНФОРМАЦІЯ_5 , враховуючи те, що виправлення у вказаному військовому квитку були зроблені особою, яка ж і допустила їх та застережені відповідним записом у цій же трудовій книжці військовим комісаром, суд вважає, що у відповідача відсутні були підстави вимагати у позивача додаткових документів на підтвердження періоду проходження ним військової служби та підстави відмови у врахуванні такого періоду до стразового стажу позивача.

Відтак, керуючись викладеним вище, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково шляхом:

1. Визнання протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області № 13 від 16.02.2022 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в частині відмови у зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 періоду проходження ним військової служби з 29.10.1981 по 28.10.1983;

2. Зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період проходження військової служби з 29.10.1981 по 28.10.1983.

Водночас, враховуючи висновки суду щодо правомірності дій відповідача щодо неврахування до страхового стажу позивача періоду роботи, згідно записів у трудовій книжці НОМЕР_7 від 20.07.1980: з 20.08.1980 по 31.12.1999, оскільки на першій сторінці трудової книжки (титульний аркуш) не вказано дату народження, що суперечить пункту 2.11 частини 2 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» № 58 від 29.07.1993, вимоги позивача щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період його роботи з 20.08.1980 по 31.12.1999 задоволенню не підлягають.

Водночас, щодо вимоги позивача про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.02.2022 року про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків суду, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи те, що позивачу навіть за умови врахування до стразового стажу періоду проходження військової служби не вистачає страхового стажу для призначення пенсії за віком (враховуючи неврахування періоду роботи, згідно записів у трудовій книжці НОМЕР_7 від 20.07.1980: з 20.08.1980 по 31.12.1999), зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії не призведе до бажаного для позивача результату призначення пенсії, а відтак суд не вбачає підстав для задоволення вказаних позовних вимог.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч.2 ст.2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене у сукупності, позовна заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що, позивачем за подачу даного адміністративного позову сплачено 992,40 грн. судового збору.

Зважаючи на часткове задоволення судом вимог позивача у частині зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду проходження ним військової служби з 29.10.1981 по 28.10.1983, яке як вбачається з оскаржуваного рішення є однією із двох підстав у відмові позивачу у призначенні пенсії, суд дійшов висновку про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на користь позивача судового збору у розмірі 496,20 грн.

Керуючись ст.ст.7, 9, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнання протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області № 13 від 16.02.2022 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в частині відмови у зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 періоду проходження ним військової служби з 29.10.1981 по 28.10.1983.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період проходження військової служби з 29.10.1981 по 28.10.1983.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_8 ).

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул.Короленка, 7, м.Рівне, 33028, ).

Суддя О.А. Вовченко