Справа № 140/5704/22
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2022-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

05 вересня 2022 року ЛуцькСправа № 140/5704/22
Суддя Волинського окружного адміністративного суду Каленюк Ж.В., вивчивши позовну заяву Виробничо-проектно-комерційного підприємства «Теплотехнологія» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Виробничо-проектно-комерційне підприємство «Теплотехнологія» звернулося з позовом до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 09 листопада 2021 року №51644/13367788/2 про відмову у реєстрації податкової накладної від 13 вересня 2021 року №9; зобов`язання Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 13 вересня 2021 року №9.

Відповідно до пунктів 3, 5 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Позовна заява не відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161 КАС України, та містить такі недоліки.

Пунктом 4 частини п`ятої статті 160 КАС України передбачено, що в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Правову категорію «зміст позовних вимог» слід розуміти як дію суду, про вчинення якої позивач вимагає ухвалити судове рішення, що спрямована на задоволення певної матеріально-правової вимоги. Зміст та обсяг порушеного права та виклад обставин, якими воно підтверджується, в кожному конкретному випадку можуть бути різними, але поряд з цим принаймні на рівні формулювання викладу їх змісту мають бути достатніми, щоб визначити предмет спору, його юрисдикційну належність, характер вимог, часові рамки події порушення, нормативне регулювання спірних відносин, а також обставини, за яких можна ухвалити одне із обов`язкових процесуальних рішень, пов`язаних із визнанням позовної заяви прийнятною/неприйнятною.

У контексті наведеного позовна заява повинна містити максимально чітко і зрозуміло сформовані позовні вимоги, звернені до конкретного відповідача.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 4 КАС України відповідач суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

В позовній заяві позивач зазначив відповідачем Державну фіскальну службу України (ідентифікаційний код юридичної особи 39292197).

Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2018 року №1200 «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України» утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу.

За відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 17 травня 2019 року здійснено державну реєстрацію юридичної особи Державної податкової служби України (ідентифікаційний код юридичної особи 43005393).

Наказом Державної податкової служби України від 28 серпня 2019 року №36 розпочато виконання Державною податковою службою України функцій і повноважень Державної фіскальної служби України.

Отже, повноваження Державна фіскальна служба України перейшли до Державної податкової служби України, а тому Державна фіскальна служба України не може бути відповідачем у спірних відносинах.

Крім того, позивач у прохальній частині позовної заяви просить визнати протиправним та скасувати рішення Державної фіскальної служби України від 09 листопада 2021 року №51644/13367788/2 про відмову у реєстрації податкової накладної від 13 вересня 2021 року №9.

Однак відповідно до пункту 10 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року №520 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2019 року за №1245/34216), прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).

У той же час комісія центрального рівня (Державної податкової служби України) розглядає скарги на рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, прийнятому комісією регіонального рівня.

Звертаючись до суду із цим адміністративним позовом та обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач фактично не погоджується із рішенням про відмову у реєстрації податкової накладної від 13 вересня 2021 року №9, яке прийняте комісією регіонального рівня, а не комісією центрального рівня, однак позовна вимога про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у реєстрації податкової накладної адресована комісії центрального рівня, на що також вказують реквізити рішення (його номер та дата).

Рішення комісій про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних можуть бути оскаржені як в адміністративному, так і в судовому порядку.

Так згідно з пунктом 56.1 статті 56 Податкового кодексу України (далі - ПК України) рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Частинами першою-другою статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Зазначена норма встановлює загальний строк звернення до адміністративного суду в публічно-правових спорах. Водночас за умови використання позивачем досудового порядку вирішення спору у випадках, коли законом передбачена така можливість або обов`язок, КАС України встановлено скорочений строк звернення до суду.

Відповідно до частини четвертої статті 122 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, строк оскарження рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних з похідною вимогою про зобов`язання її зареєструвати у разі, коли платником податків використовувалася процедура адміністративного оскарження таких рішень як досудового порядку вирішення спору, визначається частиною четвертою статті 122 КАС України і становить три місяці з дня вручення рішення за результатами розгляду скарги.

Така позиція узгоджується з відповідними висновками, викладеними в постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 11 жовтня 2019 року у справі №640/20468/18 та в постановах Верховного Суду від 29 вересня 2021 року у справі №200/1709/20-а, від 12 серпня 2021 року у справі №240/2395/21, від 05 серпня 2020 року у справі №440/3000/19.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, рішення комісії Головного управління ДПС у Волинській області про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 28 жовтня 2021 року №3294864/13367788 було оскаржено позивачем в адміністративному порядку.

Рішенням комісії Державної податкової служби України від 09 листопада №51644/13367788/2 скаргу позивача було залишено без задоволення, а вищезазначене рішення без змін.

Із позовом позивач звернувся до суду лише 30 серпня 2022 року, тобто із пропуском тримісячного строку звернення до суду, передбаченого частиною четвертою статті 122 КАС України.

Відповідно до частини шостої статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Виробничо-проектно-комерційне підприємство «Теплотехнологія» заяву про поновлення строку звернення до суду, як це передбачено частиною шостою статті 161 КАС України, не подало.

Згідно з частиною першою статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до частин першої, другої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки позовна заява не відповідає зазначеним вимогам, встановленим статтями 160, 161 КАС України, її з урахуванням наведених положень статей 169, 123 КАС України слід залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Позивачу у цей строк необхідно усунути зазначені недоліки позовної заяви шляхом подання до суду нової редакції позовної заяви, у якій вказати відповідача (відповідачів) з чітким викладенням змісту позовних вимог до нього (них); заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, у якій вказати підстави для поновлення строку, надати докази поважності причин його пропуску.

Усуваючи недоліки позовної заяви, позивачу необхідно мати на увазі, що за приписами частини першої статті 161 КАС України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи.

Керуючись статтями 122, 123, 160, 161, 169, 171, 248 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Виробничо-проектно-комерційного підприємства «Теплотехнологія» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк позовну заяву і додані до неї документи будуть повернуті позивачу без розгляду.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Суддя Ж.В. Каленюк