Справа № 274/4526/22
Суддя: Большакова Т. Б.
Дата ухвалення: 2022-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 274/4526/22 Провадження № 2-а/0274/90/22
УХВАЛА
про залишення позову без руху
06.09.2022 м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Большакова Т.Б., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області, Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,
02.09.2022 до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , у якій позивач просить постанову серії БАБ № 160026 від 14.06.2022 про накладення на нього адміністративного стягнення по ч.5 ст.121 КУпАП у вигляді штрафу (3400 грн.) скасувати; провадження по справі закрити.
Разом з позовною заявою позивач подав клопотання про поновлення строку оскарження вказаної постанови, яке мотивує тим, що вказану постанову не отримував. Лише 29.08.2022 дізнався про відкриття виконавчого провадження у застосунку Дія, після чого, ознайомившись із матеріалами виконавчого провадження, отримав примірник оскаржуваної постанови. У зв`язку з цим позивач просить поновити строк на оскарження постанови від 14.06.2022.
Так, відповідно до вимог частини першої статті 122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду встановленого цим Кодексом або іншими Законами. Частиною 3 цієї ж статті передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.
Частиною другою статті 286 КАС України передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
Аналогічно, згідно зі статтею 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Як вбачається, позовна заява була подана представником позивача до суду лише 02.09.2022, тобто з пропуском строку, визначеного як частиною другою статті 286 КАС України, так і статтею 289 КУпАП.
Зі змісту наведених вище правових приписів вбачається, що чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.
Під строком звернення до адміністративного суду розуміється строк, протягом якого особа має право звернутися з адміністративним позовом і розраховувати на одержання судового захисту. Дотримання цього строку є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин, запобігає зловживанням, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності та неостаточності у відносинах.
Суд зазначає, що практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс та інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).
Слід зазначити, що суд, оцінюючи обставини, які перешкоджали особі здійсненню права на своєчасне звернення за захистом порушених прав, свобод та інтересів, повинен виходити з оцінки та аналізу всіх наведених у заяві доводів.
Згідно частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Як вбачається зі змісту клопотання, позивач поважність причин пропуску звернення до суду з позовом обґрунтовував тим, що позивач лише від державного виконавця дізнався про існування оскаржуваної постанови.
Водночас, зі змісту доданих до позовної заяви документів, зокрема копії оскаржуваної постанови, вбачається, що позивач від підпису останньої та отримання її копії відмовився в присутності двох понятих, що підтверджується відповідним записом у самій постанові. Отже, позивач був обізнаний про наявність відповідної постанови ще в день її винесення, тобто 14.06.2022 і відповідно мав можливість оскаржити цю постанову у строки, визначені законом. Будь-яких доказів, які б спростовували вказане матеріали справи не містять.
Суд також зазначає, що причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
При цьому, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.
Слід зауважити, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргами обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Аналогічні правові висновки були висловлені Верховним Судом у постановах від 28 березня 2018 року в справі № 809/1087/17 та від 22 листопада 2018 року в справі № 815/91/18.
Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.
Отже, суд приходить до висновку, що позивачем було пропущено строк звернення до суду з позовом та при цьому не наведено жодних обставин, які були об`єктивно непереборними, та не залежали від його волевиявлення чи були пов`язані з дійсними істотними перешкодами або труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.
За таких обставин, причини пропуску позивачем строку на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення від 14.06.2022, наведені у клопотанні, необхідно визнати неповажними, а тому позивачу слід вказати інші підстави для поновлення строку та надати інші наявні докази в обґрунтування підстав такого пропуску.
Частиною першою статті 123 КАС України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
За таких обставин позовну заяву необхідно залишити без руху, визначивши йому десятиденний строк для зазначення інших підстав поновлення строку звернення до суду.
Крім того, відповідно до вимог ст.161 КАС України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Оскільки позивач, відповідно до положень ч.1 ст. 25 КАС України, звертається із адміністративним позовом до суду за своїм місцем проживання, суд через відсутність відомостей про реєстрацію місця проживання позивача в доданих до адміністративного позову документах, позбавлений можливості визначити територіальну підсудність позову.
Як вбачається з позову позивачем вказано адресу реєстрації : АДРЕСА_1 . При цьому до матеріалів справи не додано будь-яких підтверджуючих документів стосовно зареєстрованого місця проживання (ксерокопія паспорта з відміткою місце реєстрації або довідка адресного-довідкового бюро з відомостями про місце реєстрації).
Суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду (п.2 ч.1ст. 29 КАС України), однак враховуючи викладене визначити підсудність справи не можливо без відповідних на те доказів.
На підставі викладеного, керуючись статтями 123, 248, 256, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя
П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області, Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без руху.
Позивачу усунути зазначені в ухвалі суду недоліки протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення.
У разі якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк встановлений судом, позовну заяву буде повернуто позивачу.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя Тетяна БОЛЬШАКОВА