Справа № 580/3284/22
Суддя: Василь ГАВРИЛЮК
Дата ухвалення: 2022-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2022 року справа № 580/3284/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) подала позов до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі Головне управління, відповідач), в якому просить:

- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови позивачу у зарахуванні до страхового стажу у подвійному розмірі періоду роботи на посаді медичної сестри інфекційного відділення Монастирищенської ЦРЛ;

- зобов`язати відповідача відповідно до ст. 60 Закону України Про пенсійне забезпечення зарахувати до страхового стажу позивача у подвійному розмірі період роботи на посаді медичної сестри інфекційного відділення Монастирищенської ЦРЛ з 15.12.1990 до 31.07.2006 додатково 2 роки, 6 місяців та 20 днів;

- зобов`язати відповідача провести з 31.07.2006 до 15.10.2021 перерахунок пенсії за вислугу років та доплату до пенсії з урахуванням загального стажу 41 рік, 18 днів, понаднормативного 21 рік, 18 днів та довідки про заробітну плату за 1992-1996 роки;

- зобов`язати відповідача провести з 15.10.2021 перерахунок пенсії за віком та доплату до пенсії з урахуванням 53 років і 11 місяців страхового стажу, 33 років і понаднормативного стажу та довідки про заробітну плату за 1992-1996 роки.

В обґрунтування позовних вимог зазначено те, що позивачеві проведено перерахунок пенсії, водночас неправомірно не враховано увесь її стаж, у т.ч. у подвійному розмірі, та заробіток, що призвело до зменшення розміру пенсії.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 03.08.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому проваджені).

16.08.2022 до суду надійшов письмовий відзив на адміністративний позов, в якому відповідач просив в задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши при цьому, що за період до 01.01.2004 стаж обчислюється відповідно до Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII Про пенсійне забезпечення. При цьому, з набранням чинності Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (01.01.2004) ст. 24 цього Закону передбачає, що страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених законом. Отже, період роботи позивача в інфекційному відділенні до 01.01.2004 зараховується в подвійному розмірі, а після 01.01.2004 в одинарному розмірі. Додатково відповідач звертає увагу, що позивач протягом періоду з 07.07.2003 до 31.07.2006 працювала на 0,5 ставки, тобто неповний робочий день, що є додатковою обставиною щодо неможливості зарахування вказаного періоду роботи в подвійному розмірі. Тому, позивачеві зараховано періоди роботи з 15.12.1990 по 01.05.2002 та з 07.07.2003 по 31.12.2003 в подвійному розмірі, а з 01.01.2004 по 31.07.2006 в одинарному розмірі.

Також, відповідач стверджує, що пенсія з 01.08.2006 позивачеві обчислена з урахуванням страхового стажу 38 років 5 місяців (стаж враховано до 31.07.2006), у тому числі 26 років 3 місяці. Доплату за стаж понад 20 років визначено за 18 років (14 років 9 місяців (страховий стаж, врахований в одинарному розмірі) + 23 роки 8 місяців (страховий стаж, обчислений в подвійному розмірі) = 38 років).

Крім того із 15.10.2021 позивачеві призначено пенсію за віком відповідно до Закону № 1058, яку обчислено з урахуванням страхового стажу 51 рік 2 місяці (стаж враховано до 28.12.2021). Доплату за стаж визначено за 21 рік (27 років 7 місяців (страховий стаж, врахований в одинарному розмірі) + 23 роки 8 місяців (страховий стаж, обчислений в подвійному розмірі) = 51 рік).

Отже, для перерахунку позивачеві доплати за стаж із 01.08.2006 підстави відсутні.

Також, відсутні підстави для врахування довідки про заробітну плату від 23.11.2021 № 40, виданої КНП Монастирищенська багатопрофільна лікарня, про періоди роботи із січня 1991 року до грудня 1993 року, із січня 1999 року до грудня 1999 року, оскільки актом перевірки достовірності вищезазначеної довідки від 25.07.2022 встановлено розбіжності з первинними бухгалтерськими документами, а саме: не зазначені періоди перебування у відпустках без збереження заробітної плати.

Розгляд справи по суті відповідно до частини 3 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розпочато через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

Суд встановив, що позивач з 2006 року перебуває на обліку в пенсійному фонді та отримувала пенсію за вислугу років, яку було призначено відповідно до статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 23.02.2022 у справі № 580/534/22, яке набрало законної сили 26.03.2022, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області призначити ОСОБА_1 з 15.10.2021 пенсію за віком відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників зайнятих у сфері економіки України за останні 3 роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком (2019, 2020, 2021 роки).

На виконання вказаного рішення суду, рішенням від 17.05.2022 № 41 про перерахунок пенсії позивачеві з 15.10.2021 здійснено призначення пенсії за віком на умовах Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням стажу 51 рік 2 місяці та 1 день.

08.06.2022 позивач звернулася до відповідача зі скаргою (вх. Головного управління № 3128/А-2300-22 від 08.06.2022), в якій просила:

- зробити перерахунок пенсії за вислугу років з 01.08.2006 до 15.10.2021 з урахуванням загального стажу 41 рік 18 днів і понаднормового стажу 21 рік 18 днів (станом 01.08.2006);

- провести перерахунок пенсії за віком з часу її призначення з урахуванням загального страхового стажу 53 роки 11 місяців 18 днів та понаднормового стажу 33 роки 11 місяців 18 днів;

- провести перерахунок пенсії з урахуванням додатково 60 місяців заробітної плати з 01.01.1992 до 31.12.1996.

На вказане звернення, відповідач листом від 06.07.2022 № 3333-3128/В-03/8-2300/22 повідомив, що до страхового стажу позивачеві в подвійному розмірі зараховано періоди роботи в інфекційному відділенні Монастирищенської ЦРЛ з 15.12.1990 по 01.05.2002 та з 07.07.2003 по 31.12.2003, що становить 8 місяців. Періоди роботи з 01.01.2004 враховано в одинарному розмірі, як передбачено чинним законодавством. Отже, підстави для перерахунку доплати за стаж за період з 01.08.2006 до 15.10.2021 відсутні.

Також зазначено, що на виконання рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 23.02.2022 у справі № 580/534/22 позивачеві призначено пенсію за віком відповідно до Закону № 1058, яку обчислено з урахуванням страхового стажу 51 рік 2 місяці (стаж враховано до 28.12.2021), у т.ч. 26 років 3 місяці робота в Монастирищенській ЦРЛ. Доплату за стаж визначено за 21 рік (27 років 7 місяців (страховий стаж, врахований в одинарному розмірі) + 23 роки 8 місяців (страховий стаж, обчислений в подвійному розмірі) = 51 рік).

У пенсійній справі позивача наявна довідка про заробітну плату від 30.06.2005 № 127 за період з січня 1994 року до грудня 1998 року.

У січні 2022 року позивач звернулася до Головного управління та надала довідку про заробітну плату від 23.11.2021 № 40 за періоди роботи з січня 1991 року до грудня 1993 року, з січня 1999 року до грудня 1999 року.

Вказану довідку про заробітну плату направлено на перевірку обґрунтованості її видачі.

Дії Головного управління щодо неврахування стажу у подвійному розмірі та не проведення перерахунку пенсії позивач вважає протиправними, а тому за захистом своїх прав, свобод та інтересів звернулася до суду з даним позовом.

Під час вирішення спору по суті, суд зазначає таке.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

У ч. 1 ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 24 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон № 1058-IV), який набув чинності з 01.01.2004, страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених законом. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набуття чинності цим законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим законом.

Статтею 60 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII Про пенсійне забезпечення (далі Закон № 1788-XII) передбачено, що робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 06.04.2000 № 1645-III Про захист населення від інфекційних хвороб інфекційні хвороби - це розлади здоров`я людей, що викликаються живими збудниками (вірусами, бактеріями, рикетсіями, найпростішими, грибками, гельмінтами, кліщами, іншими патогенними паразитами), продуктами їх життєдіяльності (токсинами), патогенними білками (пріонами), передаються від заражених осіб здоровим і схильні до масового поширення.

За приписами статті 7 цього Закону лікування хворих на інфекційні хвороби може проводитися в акредитованих у встановленому законодавством порядку державних і комунальних спеціалізованих закладах (відділеннях) охорони здоров`я та клініках наукових установ, а також в акредитованих закладах охорони здоров`я, заснованих у встановленому законодавством порядку на приватній формі власності. Лікуванням хворих на інфекційні хвороби можуть займатися особи, які мають, медичну освіту та відповідають кваліфікаційним вимогам, установленим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, у тому числі особи, які в установленому порядку займаються приватною медичною практикою.

З даних трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 та довідки КНП Монастирищенська багатопрофільна лікарня Монастирищенської міської ради Черкаської області від 13.12.2021 № 30, суд встановив, що позивач з 15.12.1990 до 01.05.2002 працювала на посаді медсестри процедурної інфекційного відділення Монастирищенської ЦРЛ, а з 07.07.2003 до 31.07.2006 на посаді сестри медичної стаціонару (0.5 ст.) інфекційного відділення.

Отже, позивач має право на пільговий стаж відповідно до ст. 60 Закону № 1788-XII.

Посилання відповідача на те, що пільговий стаж позивача за період після 01 січня 2004 року не підлягає врахуванню в подвійному розмірі з підстав набрання чинності Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, суд відхиляє з огляду на таке.

За змістом п. 2 розділу XV прикінцевих положень Закону № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України Про пенсійне забезпечення.

Згідно з п. 3 ст. 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, то провадиться перерахунок пенсії з врахуванням страхового стажу після призначення пенсії.

Прикінцевими положеннями Закону № 1058-IV визначено, що до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за списками № 1 і 2, а також за вислугу років, здійснюється за названим Законом у разі досягнення пенсійного віку та за наявності трудового стажу, передбаченого Законом України Про пенсійне забезпечення.

Вимогами п. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених Законом.

Крім того, редакція статті 60 Закону № 1788-XII є чинною на теперішній час.

При цьому, стаття 24 Закону № 1058-IV не скасовує ст. 60 Закону № 1788-XII та не зупиняє її дію.

Водночас, нормами ст. 16 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV передбачено, що положення Закону України Про пенсійне забезпечення застосовуються в частині визначення права за вислугою років.

Відповідно до ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Таким чином, суд дійшов висновку визнати протиправними дії відповідача при обрахунку стажу роботи позивача в інфекційному відділенні Монастирищенської ЦРЛ в одинарному розмірі з 01.01.2004 та зобов`язати відповідача перерахувати стаж, з якого обрахована пенсія позивачу у подвійному розмірі за період роботи з 15.12.1990 до 01.05.2002 та з 07.07.2003 до 31.07.2006 у подвійному розмірі.

Аналогічна правова позиція щодо зарахування стажу у подвійному розмірі викладена в постанові Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 689/872/17.

При цьому, суд вважає необґрунтованою вимогу позивача зобов`язати відповідача провести з 31.07.2006 до 15.10.2021 перерахунок пенсії з урахуванням загального стажу 41 рік, 18 днів, понаднормативного 21 рік 18 днів, а з 15.10.2021 з урахуванням 53 років і 11 місяців страхового стажу, 33 років і 33 роки понаднормативного стажу, оскільки такі вимоги є втручанням у дискреційні повноваження відповідача.

Суд не може підміняти Пенсійний орган та здійснювати його функцію щодо обрахунку та встановлення страхового стажу у вказаному позивачем розмірі, оскільки відповідач таких дій на час виникнення спору не вчиняв.

Щодо позовної вимоги провести з 31.07.2006 до 15.10.2021 та з 15.10.2021 перерахунок пенсії на підставі довідки про заробітну плату за 1992-1996 роки, суд зазначає таке.

Як установлено судом, 05.01.2022 позивач звернулася до Головного управління із заявою, в якій, зокрема, просила при обчисленні пенсії взяти додатково період 60 місяців з 01.01.1992 до 31.12.1996.

Так, згідно з ч. 1 ст. 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8, 9 і 14 статті 11 цього Закону та періоди страхового стажу під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з місяця запровадження карантину у 2020 році та шести календарних місяців після його завершення. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування затверджений постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 № 1566/11846 (далі Порядок № 22-1).

Згідно із пунктом 2.7 Порядку № 22-1 до заяви про перерахунок пенсії у зв`язку з урахуванням страхового стажу (заробітної плати) після призначення пенсії, у зв`язку зі зміною кількості членів сім`ї, а також в інших випадках, які спричиняють збільшення чи зменшення розміру пенсії, надаються документи, передбачені підпунктами 2-4 пункту 2.1, пунктом 2.6 цього розділу.

Підпунктом 3 пункту 2.1 Порядку № 21-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 3, 4 до Положення).

За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Отже, наведеними нормами передбачено подання органу Пенсійного фонду відповідної довідки про заробітну плату (дохід) для обчислення та перерахунку пенсії.

Відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону № 1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Суд для вирішення спору застосовує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 21.02.2020 у справі № 291/99/17, відповідно до яких перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачеві пенсії.

За таких обставин, суддів дійшов висновку, що позивач мав законні сподівання на обрахунок його пенсії з урахуванням заробітку, вказаного у довідці про заробітну плату від 23.11.2021 № 40 за періоди роботи з січня 1991 року до грудня 1993 року, з січня 1999 року до грудня 1999 року, що видана КНП Монастирищенська багатопрофільна лікарня Монастирищенської міської ради Черкаської області.

Тому, суд дійшов висновку, що відповідач не довів законності відмови у перерахунку пенсії з урахуванням заробітку позивача, зазначеного у довідці від 23.11.2021 № 40 з підстав направлення її на перевірку.

Зважаючи, що матеріали пенсійної справи позивача містять довідку про заробітну плату від 30.06.2005 № 127 за період з січня 1994 року до грудня 1998 року (що не заперечується відповідачем), враховуючи, що ч. 1 ст. 40 Закону № 1058-IV встановлено право пенсіонера за його бажанням для обчислення пенсії враховувати заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року, суд дійшов висновку, що позивач має право на перерахунок пенсії з урахуванням заробітку за 1992-1996 роки (60 місяців).

Стосовно строку, з якого має бути проведений такий перерахунок, суд зазначає, що на підставі ч. 4 ст. 45 Закону № 1058-IV перерахунок призначеної пенсії провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Оскільки вперше із заявою про обчислення пенсії з урахуванням періоду 60 місяців з 01.01.1992 до 31.12.1996 позивач звернулася 05.01.2022 (вх. Головного управління № 51/В-2300-22), такий перерахунок мав бути здійснений з 01.01.2022.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є частково обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити частково.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини 3 статті 139 вказаного Кодексу при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Зважаючи на те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, то судові витрати, які підлягають відшкодуванню, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно задоволеній частині вимог.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо обрахунку стажу роботи ОСОБА_1 з 15.12.1990 до 01.05.2002 та з 07.07.2003 до 31.07.2006 в інфекційному відділенні Монастирищенської ЦРЛ в одинарному розмірі з 01.01.2004.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови в обрахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням заробітної плати за період 60 місяців з 01.01.1992 до 31.12.1996.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області перерахувати стаж, з якого обрахована пенсія ОСОБА_1 у подвійному розмірі, за період роботи з 15.12.1990 до 01.05.2002 та з 07.07.2003 до 31.07.2006 у подвійному розмірі та здійснити перерахунок і виплату пенсії з урахуванням такого стажу.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити з 01.01.2022 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з урахуванням заробітної плати за період 60 місяців з 01.01.1992 до 31.12.1996.

У задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог пункту 3 розділу VI Прикінцеві положення цього Кодексу.

Учасники справи:

1) позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

2) відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, ).

Рішення складене у повному обсязі та підписане 02.09.2022.

Суддя Василь ГАВРИЛЮК