Справа № 640/8978/22
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2022-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

08 серпня 2022 року м. Київ № 640/8978/22

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі головуючої судді Клочкової Н.В., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

ОСОБА_1

до Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції

про протиправною бездіяльності та зобов`язання скасувати постанови державного виконавця,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі - позивач), адреса: АДРЕСА_1 до Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (надалі - відповідач), адреса: 02002, місто Київ, вулиця Євгена Сверстюка, будинок 15, в якій просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в межах виконавчого провадження № 64762232.

- визнати протиправними постанови державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 10.03.2021 року, про стягнення виконавчого збору від 10.03.2021 року та про накладення штрафів від 25.09.2021, 27.09.2021, 09.11.2021, 04.10.2021, 11.10.2021, 11.10.2021.18.10.2021, 09.11.2021, 25.10.2021, 25.10.2021, 01.11.2021, 01.11.2021, 08.11.2021, 08.11.2021,15.11.2021, 15.11.2021, 22.11.2021, 24.11.2021, 29.11.2021, 29.11.2021, 07.12.2021, 07.12.2021, 13.12.2021, 13.12.2021, 20.12.2021, 20.12.2021, 27.12.2021, 27.12.2021, 04.01.2022, 04.01.2022, 10.01.2022, 10.01.2022, 17.01.2022, 17.01.2022, 24.01.2022, 24.01.2022, 31.01.2022, 31.01.2022,07.02.2022, та 07.02.2022 років.

- зобов`язати Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) скасувати постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 10.03.2021 року, постанову про стягнення виконавчого збору від 10.03.2021 року та постанови про накладення штрафів від 25.09.2021, 27.09.2021, 09.11.2021, 04.10.2021, 11.10.2021, 11.10.2021.18.10.2021, 09.11.2021, 25.10.2021, 25.10.2021, 01.11.2021, 01.11.2021, 08.11.2021, 08.11.2021,15.11.2021, 15.11.2021, 22.11.2021, 24.11.2021, 29.11.2021, 29.11.2021, 07.12.2021, 07.12.2021, 13.12.2021, 13.12.2021, 20.12.2021, 20.12.2021, 27.12.2021, 27.12.2021, 04.01.2022, 04.01.2022, 10.01.2022, 10.01.2022, 17.01.2022, 17.01.2022, 24.01.2022, 24.01.2022, 31.01.2022, 31.01.2022, 07.02.2022, та 07.02.2022 років.

Підставою позову вказано порушення прав та інтересів позивача, внаслідок протиправної бездіяльності виконавчого органу, прийняття протиправних рішень та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій зазначити поважні підстави, з яких вказаний строк було пропущено та надати належні та допустимі докази на підтвердження поважності пропущення такого строку та уточненої позовної заяви, а також засвідчені належним чином копії документів, додані до уточненої позовної заяви у відповідній кількості до учасників справи.

На виконання вимог ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва позивачем було подано до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви до якої було долучено заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, а також уточнену позовну заяву, із засвідченими належним чином копіями документів до уточненої позовної заяви у відповідній кількості до учасників справи.

З аналізу поданої до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду у справі № 640/8978/22 судом встановлено, що позивач аргументуючи поважність причин пропуску строку зазначає, що вперше, про виконавче провадження № 64762232 позивачу стало відомо 22 липня 2021 року через свого адвоката з автоматизованої системи виконавчого провадження, однак, 13 квітня 2021 року головним державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Фещенко І.І. була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження № 64762232.

Тобто, за твердженнями позивача, на момент коли останній дізнався про існування такого виконавчого провадження, воно вже було закінчене, водночас, 27 серпня 2021 року постановою начальника Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Андрющенко Ірини Василівни у зв`язку із тим, що постановою про результати перевірки законності виконавчого провадження № 64762232 від 26 серпня 2021 року скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 13 квітня 2021 року, було відновлене виконавче провадження № 64762232.

В свою чергу, позивач зауважує, що вказана вище постанова про відновлення виконавчого провадження не була направлена позивачу, що за твердженнями позивача свідчить про те, що він ніби-то не міг знати про те, що виконавче провадження № 64762232 було відновлене і в його межах державним виконавцем приймаються рішення та/або вчиняються дії.

Тобто, за твердженнями позивача, у період починаючи з 22 липня 2021 року до 03 червня 2022 року позивач ніби-то був впевнений у тому, що виконавче провадження № 64762232 закінчене згідно з постановою від 13 квітня 2021 року, а тому не звертався до суду за оскарженням постанов цього виконавчого провадження.

Крім того, позивач у поданій заяві зазначає, що Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», що затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, по всій території України з 05 год. 30 хв.

На підставі викладених обставин, у зв`язку з введенням воєнного стану, позивач зазначає, що починаючи з 26 лютого 2022 року він бере участь в забезпеченні територіальної оборони Глевахівської селищної територіальної громади в умовах воєнного стану, про що свідчить довідка від 20 червня 2022 року. Також, згідно укладеного контракту добровольця від 28 березня 2022 року ОСОБА_1 проходить службу у воєнізованому підрозділі - добровольчому формуванні № 1 Глевахівської територіальної громади Фастівського району у Київській області під оперативним підпорядкуванням командира в/ч № НОМЕР_1 114-ої ОБТО у складі оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сил територіальної оборони Збройних Сил України, про що свідчить довідка від 13 липня 2022 року.

З урахуванням вказаних вище обставин, як зазначає позивач, лише вперше 03 червня 2022 року останнім було отримано лист від Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві, який містив постанову в.о. начальника Дніпровського відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Андрющенко І.В. від 08 лютого 2022 року про результати перевірки законності виконавчого провадження.

А тому, позивач зазначає, що саме в цей момент (03 червня 2022 року), останньому ніби-то вперше стало відомо про те, що виконавче провадження № 64762232 відновлене, і про прийняті в його межах оскаржувані постанови.

Керуючись викладеними вище обставинами позивач просить суд поновити строк на звернення до адміністративного суду із позовом про визнання протиправною бездіяльності Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та зобов`язання скасувати постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про накладання штрафів

Також, на виконання вимог ухвали суду про залишення без руху позовної заяви, позивачем було подано до суду позовну заяву (уточнену), в якій позовні вимоги викладені у наступній редакції:

- визнати протиправною бездіяльність Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо: не приведення за результатами перевірок виконавчого провадження №64762232 у відповідність до вимог Закону України «Про виконавче провадження», не усунення державним виконавцем порушень виявлених за наслідками перевірок виконавчого провадження № 64762232, невчинення дій та неприйняття рішень відносно скасування згідно звернення ОСОБА_1 оскаржуваних постанов у зв`язку з виявленими порушеннями у виконавчому провадженні № 64762232, залишення без реагування у встановленому законом порядку звернення ОСОБА_1 у межах виконавчого провадження № 64762232;

- визнати протиправними постанови державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 10.03.2021 року, про стягнення виконавчого збору від 10.03.2021 року та про накладення штрафів від 25.09.2021, 27.09.2021, 09.11.2021, 04.10.2021, 11.10.2021, 11.10.2021, 18.10.2021, 09.11.2021, 25.10.2021, 25.10.2021, 01.11.2021, 01.11.2021, 08.11.2021, 08.11.2021, 15.11.2021, 15.11.2021, 22.11.2021, 24.11.2021, 29.11.2021, 29.11.2021, 07.12.2021, 07.12.2021, 13.12.2021, 13.12.2021, 20.12.2021, 20.12.2021, 27.12.2021, 27.12.2021, 04.01.2022, 04.01.2022, 10.01.2022, 10.01.2022, 17.01.2022, 17.01.2022, 24.01.2022, 24.01.2022, 31.01.2022, 31.01.2022, 07.02.2022, та 07.02.2022 років;

- зобов`язати Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) скасувати постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 10.03.2021 року, постанову про стягнення виконавчого збору від 10.03.2021 року та постанови про накладення штрафів від 25.09.2021, 27.09.2021, 09.11.2021, 04.10.2021, 11.10.2021, 11.10.2021, 18.10.2021, 09.11.2021, 25.10.2021, 25.10.2021, 01.11.2021, 01.11.2021, 08.11.2021, 08.11.2021, 15.11.2021, 15.11.2021, 22.11.2021, 24.11.2021, 29.11.2021, 29.11.2021, 07.12.2021, 07.12.2021, 13.12.2021, 13.12.2021, 20.12.2021, 20.12.2021, 27.12.2021, 27.12.2021, 04.01.2022, 04.01.2022, 10.01.2022, 10.01.2022, 17.01.2022, 17.01.2022, 24.01.2022, 24.01.2022, 31.01.2022, 31.01.2022, 07.02.2022, та 07.02.2022 років.

Розглянувши подану позивачем до суду заяву про поновлення пропущеного строку, перевіривши доводи та аргументи зазначені позивачем, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частин 1, 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, у відповідності до приписів статті 287 Кодексу адміністративна судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Тобто, статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України встановлений спеціальний десятиденний строк для оскарження до суду рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби.

В той же час, згідно з частиною 1 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Частиною 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Судом встановлено, що в обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду позивачем вказано недостовірну інформацію, що має ознаки наміру ввести суд в оману, з метою переконання суду в іншій даті початку перебігу строку для звернення до суду та дати, з якої позивач ніби-то дізнався про порушені права та інтереси.

Як уже було зазначено судом вище, позивач в обґрунтування поважності підстав пропуску строку зазначає, що з 22 липня 2021 року до 03 червня 2022 року позивач ніби-то був впевнений у тому, що виконавче провадження № 64762232 закінчене згідно з постановою від 13 квітня 2021 року, та про порушення своїх прав останній ніби-то дізнався лише 03 червня 2022 року, у зв`язку з отриманням засобами поштового зв`язку постанови начальника Дніпровського відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Андрющенко І.В. від 08 лютого 2022 року про результати перевірки законності виконавчого провадження.

Проте, судом встановлено, що станом 26.01.2022 позивач вже був достеменно обізнаний і про відновлення виконавчого провадження, і про низку постанов цього провадження, що оскаржуються, що підтверджується викладеним нижче.

Крім цього, суд звертає увагу, що позивачем відповідно до першої позовної заяви та уточненої позовної заяви оскаржуються постанови про стягнення виконавчого збору від 10.03.2021 року, а також про накладення штрафів від 25.09.2021, 27.09.2021, 09.11.2021, 04.10.2021, 11.10.2021, 11.10.2021, 18.10.2021, 09.11.2021, 25.10.2021, 25.10.2021, 01.11.2021, 01.11.2021, 08.11.2021, 08.11.2021, 15.11.2021, 15.11.2021, 22.11.2021, 24.11.2021, 29.11.2021, 29.11.2021, 07.12.2021, 07.12.2021, 13.12.2021, 13.12.2021, 20.12.2021, 20.12.2021, 27.12.2021, 27.12.2021, 04.01.2022, 04.01.2022,10.01.2022, 10.01.2022, 17.01.2022, 17.01.2022, 24.01.2022, 24.01.2022, 31.01.2022, 31.01.2022, 07.02.2022, та 07.02.2022 років в межах виконавчого провадження № 64762232.

В свою чергу, судом було встановлено, також, що підтверджується поясненнями позивача та доказами, наявними в матеріалах справ, що останній знав про виконавче провадження № 64762232 та прийняті в межах даного виконавчого провадження щонайменше починаючи з 22 липня 2021 року через свого адвоката з автоматизованої системи виконавчого провадження.

По-перше, вказані вище обставини свідчать про те, що позивачу було достеменно відомо про існування виконавчого провадження № 64762232 та прийнятих в межах даного виконавчого провадження постанов.

По-друге, вказані вище обставини, зокрема які зазначає представник позивача свідчать про те, що у позивача був доступ до Автоматизованої системи виконавчого провадження, а тому позивач мав доступ до всіх матеріалів та документів прийнятих у межах виконавчого провадження № 64762232.

Так, відповідно до частини 1 Розділу VII «Доступ до Системи та отримання інформації із Системи» Наказу Міністерства юстиції України від 05 серпня 2016 року № 2432/5 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 серпня 2016 року за № 1126/29256 вбачається, що Міністерство юстиції України забезпечує вільний та безоплатний доступ до інформації Системи у мережі Інтернет на своєму офіційному веб-сайті з можливістю перегляду, пошуку, копіювання та роздрукування інформації (на основі поширених веб-оглядачів та редакторів) без обмежень та цілодобово, а саме: прізвище, ім`я, по батькові (за його наявності), число, місяць, рік народження боржника - фізичної особи та прізвище, ім`я, по батькові (за його наявності) стягувача - фізичної особи; найменування, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань для юридичної особи - боржника та стягувача; номер, дата відкриття та стан виконавчого провадження; найменування та ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань органу державної виконавчої служби або прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) приватного виконавця, у якого перебуває (перебувало) на виконанні виконавче провадження; номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти органу державної виконавчої служби (приватного виконавця); реквізити рахунку органу державної виконавчої служби (приватного виконавця) для сплати заборгованості за виконавчим провадженням.

Пошук інформації через веб-сайт здійснюється за такими параметрами: прізвище, ім`я, по батькові (за його наявності), число, місяць, рік народження боржника - фізичної особи та прізвище, ім`я, по батькові (за його наявності) стягувача - фізичної особи; найменування, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань для юридичної особи - боржника та стягувача; номер виконавчого провадження.

Інформація Системи в обсязі, передбаченому цим пунктом, може надаватись з використанням сервісної послуги у формі прикладного програмного інтерфейсу Системи. Умови, порядок справляння та розмір плати за надання сервісної послуги визначаються у договорі, укладеному з адміністратором Системи.

Відповідно до частини 2 вказаного вище Розділу визначено, що Доступ до інформації Системи сторонам виконавчого провадження забезпечується з використанням:

1) засобів електронної ідентифікації з високим рівнем довіри через:

- веб-портал Міністерства юстиції України;

- Єдиний державний веб-портал електронних послуг в порядку, визначеному договором, укладеним між держателем Системи та держателем Єдиного державного вебпорталу електронних послуг;

2) ідентифікатора для доступу до інформації про виконавче провадження, який зазначається в довідці про реєстрацію виконавчого документа та постанові про відкриття виконавчого провадження, через офіційний веб-сайт Міністерства юстиції України.

Фізична особа - сторона виконавчого провадження, яке перебуває (перебувало) на виконанні в органах державної виконавчої служби, може отримати інформацію з Системи через телефонну «гарячу лінію» відповідного структурного підрозділу територіального органу Міністерства юстиції України, що забезпечує здійснення повноважень у сфері організації примусового виконання рішень:

- щодо виконавчого провадження з виконання рішення про стягнення аліментів або рішення, сума стягнення за яким не перевищує десяти розмірів мінімальної заробітної плати, установленої на 1 січня календарного року, за умови її ідентифікації за прізвищем, ім`ям, по батькові (за наявності) та реєстраційним номером облікової картки платника податків;

- щодо виконавчого провадження з виконання рішення, сума стягнення за яким перевищує десять розмірів мінімальної заробітної плати, установленої на 1 січня календарного року, а також з виконання рішення за іншою категорією стягнення (характером зобов`язання) - за умови її ідентифікації за прізвищем, ім`ям, по батькові (за наявності), реєстраційним номером облікової картки платника податків, ідентифікатором доступу до інформації про виконавче провадження.

Система забезпечує:

- можливість формування сторонами виконавчого провадження узагальненої інформації про рішення (виконавчі дії), прийняті (вчинені) виконавцем, із зазначенням дати їх прийняття (вчинення) та з можливістю роздрукування такої інформації;

- доступ сторонам виконавчого провадження до документів виконавчого провадження.

Можливість онлайн-сплати заборгованості за виконавчим провадженням забезпечується з використанням:

- платіжних систем під час доступу сторін виконавчого провадження до інформації Системи відповідно до цього пункту;

- платіжних застосунків, що взаємодіють із Системою за допомогою прикладного програмного інтерфейсу на умовах, визначених адміністратором Системи у відповідному договорі.

Під час формування запиту на онлайн-сплату відображається загальна заборгованість за виконавчим провадженням з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника за виконавчим провадженням, основної винагороди приватного виконавця.

Інформація Системи в обсязі, передбаченому цим пунктом, може надаватись стороні виконавчого провадження також з використанням сервісної послуги у формі прикладного програмного інтерфейсу Системи. Умови, порядок справляння та розмір плати за надання сервісної послуги визначаються у договорі, укладеному з адміністратором Системи.

Частиною 3 вказаного вище Розділу інформація із Системи щодо виконавчого провадження надається особам, визначеним абзацами першим - третім пункту 4 розділу І цього Положення, шляхом перегляду в електронному вигляді з можливістю її пошуку, узагальнення та формування за відповідними параметрами, а також шляхом формування інформаційної довідки та її друку.

В інформаційній довідці із Системи, що надається особам, визначеним абзацами першим - третім пункту 4 розділу І цього Положення, зазначаються відомості про дії з реєстрації вхідної, вихідної кореспонденції та про рішення, виконавчі дії (в тому числі змінені та видалені) з відображенням дати та часу прийняття рішення і здійснення відповідних дій у Системі.

Таким чином, з урахуванням викладеного вище в сукупності, суд приходить до висновку, що позивач починаючи щонайменше з 22 липня 2021 року мав доступ до Автоматизованої системи виконавчого провадження за допомогою ідентифікатора для доступу до інформації про виконавче провадження, тобто мав повний доступ до всієї інформації у межах виконавчого провадження № 64762232 та прийнятих в межах даного виконавчого провадження постанов.

Позивачем не наведено належних та обґрунтованих доводів на підтвердження поважності пропущеного строку щодо оскарження постанови виконавчого провадження, що датована 10 березня 2021, про яку позивач достеменно був обізнаний з 22 липня 2021, тобто про порушені нею права та інтереси був обізнаний понад рік, проте за її оскарженням до суду не звертався, при цьому не вказано ним жодних об`єктивних перешкод, які існували починаючи з липня 2021 для звернення в цій частині до суду.

Посилання позивача про те, що у період починаючи з 22 липня 2021 року до 03 червня 2022 року позивач був впевнений у тому, що виконавче провадження № 64762232 закінчене згідно з постановою від 13 квітня 2021 року, як на підставу для поновлення строку звернення до суду є безпідставними, оскільки позивачем в межах даної позовної заяви оскаржуються постанови про накладення штрафів, прийняті в межах виконавчого провадження № 64762232, про яке, як вже було встановлено вище, позивачу було відомо щонайменше починаючи з 22 липня 2021 року, оскільки у позивача був повний доступ до Автоматизованої системи виконавчого провадження.

Тобто, станом на 22 липня 2021 року позивач був обізнаний про існування оскаржуваної ним у 2022 році постанови, яка датована 10 березня 2021 року, проте за її скасуванням до суду не звертався.

При цьому, позивачем повідомлено суду недостовірну інформацію про те, що він ніби-то не був обізнаний про відновлення оскаржуваного виконавчого провадження до 03 червня 2022, що не відповідає дійсності виходячи з наступного.

Так, з матеріалів, доданих позивачем до позовної заяви, а саме з постанови про результати перевірки законності виконавчого провадження № 64762232 від 08 лютого 2022 року встановлено, що: «… боржник ОСОБА_1 обізнаний про наявність відкритого щодо нього виконавчого провадження, оскільки наразі у Окружному адміністративному суді м. Києва з серпня 2021 року розглядається справа № 640/22119/21 за позовом ОСОБА_1 до Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо визнання протиправними та скасування постанов державного виконавця».

Вказані обставини, які були встановлені в постанові виконуючого обов`язки начальника Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Андрющенко І.В., свідчать про те, що позивачу було відомо з 09 серпня 2021 року про існування виконавчого провадження № 64762232 та постанови прийняті в межах виконавчого провадження, оскільки останній звертався до Окружного адміністративного суду міста Києва щодо оскарження постанов прийнятих в межах виконавчого провадження № 64762232.

Крім того, судом з аналізу спеціалізованого програмного забезпечення «Діловодство спеціалізованого суду», було встановлено, що в провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва перебувала адміністративна справа № 640/22119/21 за позовом ОСОБА_1 до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа ОСОБА_2 , предметом розгляду якої були питання щодо визнання протиправними та скасування постанов головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Фещенко І.І., постановлені у межах виконавчого провадження № 64762232, а саме: від 10 березня 2021 року про відкриття виконавчого провадження № 64762232; від 10 березня 2021 року ВП № 64762232 про стягнення виконавчого збору у розмірі 12 000,00 грн; від 26 березня 2021 року ВП № 64762232 про накладення штрафу у розмірі 1 700,00 грн, за невиконання боржником рішення суду без поважних причин; від 13 квітня 2021 року ВП № 64762232 про накладення штрафу у розмірі 3 400,00 грн, за повторне невиконання боржником рішення суду без поважних причин; від 14 квітня 2021 року ВП № 64762232 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження.

При цьому, в межах даної адміністративної справи, в якій брали участь представники позивача, відповідачем 05 жовтня 2021 були подані матеріали оскаржуваного виконавчого провадження, в т.ч. про існування яких ніби-то не знав позивач:

1. Постанова про відкриття виконавчого провадження від 10 березня 2021 року, з ідентифікатором доступу.

2. Постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 10 березня 2021 року.

3. Постанова про стягнення виконавчого збору від 10 березня 2021 року.

4. Акт державного виконавця від 26 березня 2021 року.

5. Постанова про накладення штрафу від 26 березня 2021 року.

6. Акт державного виконавця від 13 квітня 2021 року.

7. Постанова про накладення штрафу від 13 квітня 2021 року.

8. Постанова про закінчення виконавчого провадження від 13 квітня 2021 року.

9. Повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 382 Кримінального кодексу України.

10. Лист Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві від 30 квітня 2021 року № 5359/125/50-2021.

11. Постанова про витребування матеріалів виконавчого провадження від 11 серпня 2021 року.

12. Постанова про результати перевірки законності виконавчого провадження № 36 від 20 серпня 2021 року.

13. Постанова про результати перевірки законності виконавчого провадження від 26 серпня 2021 року.

14. Постанова про скасування процесуального документу від 27 серпня 2021 року.

15. Постанова про відновлення виконавчого провадження від 27 серпня 2021 року.

16. Постанова про скасування процесуального документу від 27 серпня 2021 року.

17. Постанова про зміну (доповнення) реєстраційних даних від 15 вересня 2021 року.

18. Постанова про скасування процесуального документу від 15 вересня 2021 року.

19. Постанова про скасування процесуального документу від 15 вересня 2021 року.

20. Виклик (вимога) державного виконавця від 15 вересня 2021 року.

21. Акт державного виконавця від 22 вересня 2021 року.

22. Постанова про визначення місця побачення стягувача з дитиною від 22 вересня 2021 року.

23. Акт державного виконавця від 25 вересня 2021 року.

24. Постанова про накладення штрафу від 25 вересня 2021 року.

25. Акт державного виконавця від 26 вересня 2021 року.

26. Постанова про накладення штрафу від 27 вересня 2021 року.

27. Постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 27 вересня 2021 року.

В тому числі, разом з вказаним вище матеріалами була подана постанова, якою було поновлено виконавче провадження від 27 серпня 2021 року (про що позивач вказував, що ніби-то дізнався вперше лише 03 червня 2022 року).

У вказаній адміністративній справі № 640/22119/21 було проведено низку судових засідань, на яких, зокрема, 04 жовтня 2021 року та 18 жовтня 2021 року був присутній представник позивача.

Крім цього, з аналізу матеріалів наявних в Автоматизованій системі виконавчого провадження (https://asvpweb.minjust.gov.ua) за номером виконавчого провадження № 64762232 та ідентифікатора доступу: ВАЕБВГ47БА1Г судом встановлено, що 26 січня 2022 позивачем було подано заяву до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зміну предмету позову, в якій позивач перераховує незаконні, на думку позивача, постанови виконавчого провадження, про які він був обізнаний в т.ч. з Автоматизованої системи виконавчого провадження:

- від 27 серпня 2021 року про скасування процесуального документа;

- від 15 вересня 2021 року про зміну (доповнення) реєстраційних даних;

- від 22 вересня 2021 року про визначення місця побачення стягувана з дитиною;

- від 25 вересня 2021 року про накладення штрафу;

- від 27 вересня 2021 року про накладення штрафу;

- від 27 вересня 2021 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами;

- від 04 жовтня 2021 року про накладення штрафу;

- від 11 жовтня 2021 року про накладення штрафу;

- від 25 жовтня 2021 року про накладення штрафу;

- від 01 листопада 2021 року про накладення штрафу;

- від 08 листопада 2021 року про накладення штрафу;

- від 09 листопада 2021 року про накладення штрафу;

- від 15 листопада 2021 року про накладення штрафу;

- від 22 листопада 2021 року про накладення штрафу;

- від 24 листопада 2021 року про накладення штрафу;

- від 29 листопада 2021 року про накладення штрафу;

- від 07 грудня 2021 року про накладення штрафу;

- від 13 грудня 2021 року про накладення штрафу;

- від 20 грудня 2021 року про накладення штрафу.

Тобто, станом на 26 січня 2022 позивач був достеменно обізнаний про поновлення оскаржуваного виконавчого провадження, як і про винесені в його межах оскаржувані постанови, подавав відповідно щодо них заяви про незаконність, хоча стверджував суду протилежне, що ніби-то вперше дізнався про них лише 03 червня 2022 року з листа.

При цьому, станом на 26 січня 2022 не було введено воєнний стан, а також не відомо про інші обставини, які об`єктивно перешкоджали позивачу оскаржити спірні постанови до суду та звернутися вчасно за відновленням прав, які позивач вважав порушеними, до 06 лютого 2022 включно.

Тобто, з 05 жовтня 2021 року позивач міг дізнатись про свої порушені права, а з 26 січня 2022 року був достеменно обізнаний про оскаржувані дії, рішення, постанови в межах спірного виконавчого провадження, яким вважає, що порушуються його права та інтереси, проте протягом 10 днів до суду не звернувся, без поважних причин.

Крім цього, з аналізу інформації наявної в спеціалізованому програмному забезпеченні «Діловодство спеціалізованого суду» в адміністративній справі № 640/22119/21 вбачається, що позивачем було отримано рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 лютого 2022 року - 15 квітня 2022 року (номер поштового відправлення 908).

Отже, керуючись викладеними вище встановленими судом обставинами, суд вважає спростованими та недостовірними аргументи позивача про те, що у період з 22 липня 2021 року до 03 червня 2022 року позивач ніби-то був впевнений у тому, що виконавче провадження № 64762232 закінчене згідно з постановою від 13 квітня 2021 року, оскільки, викладене вище свідчить про те, що у вказаний період позивачем проводились дії щодо оскарження постанов прийнятих у межах виконавчого провадження № 64762232 та у останнього постійно був повний доступ до матеріалів виконавчого провадження № 64762232 (реєстраційний номер виконавчого провадження: 64762232; Ідентифікатор доступу: ВАЕБВГ47БА1Г), а також мав місце факт ознайомлення представників позивача з матеріалами справи, подання заяв до органів ВДВС, що містять оскаржувані постанови в цій справі.

Щодо посилань у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до суду з позовною заявою на те, що Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», що затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, по всій території України з 05 год. 30 хв., на підставі чого, у зв`язку з введенням воєнного стану, позивач починаючи з 26 лютого 2022 року ОСОБА_1 бере участь в забезпеченні територіальної оборони Глевахівської селищної територіальної громади в умовах воєнного стану, про що свідчить довідка від 20 червня 2022 року. Також, згідно укладеного контракту добровольця від 28 березня 2022 року ОСОБА_1 проходить службу у воєнізованому підрозділі - добровольчому формуванні № 1 Глевахівської територіальної громади Фастівського району у Київській області під оперативним підпорядкуванням командира в/ч № НОМЕР_1 114-ої ОБТО у складі оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сил територіальної оборони Збройних Сил України, про що свідчить довідка від 13 липня 2022 року, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, для здійснення судом належної оцінки та перевірки доводів, наведених заявником в обґрунтування поважності підстав пропуску строку на звернення до суду з адміністративним позовом, такі доводи повинні бути підтверджені відповідними письмовими документами або іншими доказами, з яких достовірно вбачається існування обставин, зазначених у заяві про поновлення строку.

За пунктом 3 частини 1 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України, рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом віднесено до принципів здійснення правосуддя в адміністративних судах, зміст якого розкриває стаття 10 цього Кодексу, частинами 1, 2 якої встановлено, що усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом. Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників адміністративного процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до частини 2 статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до частини 1 статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України, усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Наведеними положеннями Кодексу адміністративного судочинства України чітко визначено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасника справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом.

В свою чергу, суд вважає за необхідне зауважити, що посилання скаржника на введення воєнного стану на території України не може бути поважною причиною для поновлення строку на подання позовної заяви, без зазначення конкретних обставин, які вплинули на своєчасність звернення до суду та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на позивача, що, в свою чергу, обумовило пропуск строку на подання позовної заяви.

Суд зауважує, що введення воєнного стану, безумовно, є поважною причиною пропуску процесуального строку, оскільки впливає на життєдіяльність в державі в цілому, однак, в даному випадку, між пропуском строку звернення до суду і введенням воєнного стану повинен бути безпосередній, прямий, причинний зв`язок. При вирішенні питання про поновлення процесуального строку судом не може не враховуватися, зокрема, коли збіг процесуальний строк (до введення воєнного стану чи під час воєнного стану, а якщо до введення воєнного стану, то як задовго до цієї події), яким чином запроваджені обмеження перешкоджали своєчасно звернутися з позовною заявою.

Суд зауважує, що клопотання позивача про поновлення строку на звернення до суду з позовною заявою обґрунтоване введенням воєнного стану, проте, суд виходячи з аналізу поданого клопотання, приходить до висновку, що позивачем не наведено доводів та не надано належних та допустимих доказів про те, яким саме чином введення воєнного стану вплинуло на його обов`язок своєчасно подати позовну заяву.

В свою чергу, позивач зазначає, що останній починаючи з 26 лютого 2022 року ОСОБА_1 бере участь в забезпеченні територіальної оборони Глевахівської селищної територіальної громади в умовах воєнного стану, про що свідчить довідка від 20 червня 2022 року. Також, згідно укладеного контракту добровольця від 28 березня 2022 року ОСОБА_1 проходить службу у воєнізованому підрозділі - добровольчому формуванні № 1 Глевахівської територіальної громади Фастівського району у Київській області під оперативним підпорядкуванням командира в/ч № НОМЕР_1 114-ої ОБТО у складі оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сил територіальної оборони Збройних Сил України, про що свідчить довідка від 13 липня 2022 року.

Водночас, суд вважає вказані доводи та аргументи недостатніми, оскільки позивачем не було доведено те, що останній з 26 лютого 2022 року до 03 червня 2022 року, без прибуття жодного разу за місцем проживання/реєстрації перебував у територіальній обороні Глевахівської селищної територіальної громади та до 16 червня 2022 року у позивача не було можливості звернутись до суду за захистом свої прав. В обґрунтування вказаних обставин позивачем не було надано належних та об`єктивних доказів на підтвердження вказаної інформації, які свідчили б про те, що позивач прибув вперше за місцем проживання та отриманням поштової кореспонденції саме 03 червня 2022 року, хоча при цьому позивачем надано докази про надходження відповідних документів засобами поштового зв`язку на його адресу ще 15 квітня 2022 року.

Так, щодо зазначених позивачем обставин про те, що лист від Дніпровського РВ ДВС у місті Києві, який містив постанову в.о. начальника Дніпровського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Андрющенко І.В. від 08 лютого 2022 року про результати перевірки законності виконавчого провадження був вкинутий в поштову скриньку позивача, однак отримати його зміг лише 03 червня 2022 року через те, що позивач не проживає за місцем реєстрації, а перебуває на службі територіальної оборони Глевахівської селищної територіальної громади Київської області, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Позивачем надано суду докази, що лист, з якого позивач ніби-то дізнався про порушення своїх прав, доставлений за його адресою 15 квітня 2022 року, так у листі акціонерного товариства «Укрпошта» від 14 червня 2022 року № 1853-Д-018-В, вказано, що рекомендований лист № 908, що направлений 15 лютого 2022 року з відділення поштового зв`язку Київ-51 (поштовий індекс 01051 на адресу ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 надійшов 17 лютого 2022 року до ВПЗ Київ - 94 (поштовий індекс 02094). У зв`язку з воєнним станом рекомендований лист з рекомендованим повідомленням № 908 був вкладений 15 квітня 2022 року до абонентської поштової скриньки одержувача.

Тобто, з викладеного вище вбачається, що конверт надійшов до поштової адреси позивача, ще 17 лютого 2022 року, та у зв`язку з не отриманням позивачем поштового відправлення у пункті поштового відділення, вказаний конверт був вкладений до поштової скриньки позивача 15 квітня 2022 року, водночас, позивачем не було надано до суду належні та допустимі докази того, що останній дійсно не міг отримати вказаний лист, та не було надано до суду докази того, що він починаючи з 15 лютого 2022 року по 03 червня 2022 року жодного разу не прибував до місця проживання/реєстрації та не отримував поштову кореспонденцію за цією адресою, та не було надано до суду докази, що останній вказаний період часу проживав у іншому місці.

Отже, з огляду на викладене вище у сукупності, суд приходить до висновку про те, що зазначені позивачем підстави для поновлення строку звернення до суду з позовною заявою являються неповажними, на переконання суду, позивач викладеними поясненнями намагається ввести суд в оману, оскільки викладені вище обставини чітко свідчать про те, що позивач міг дізнатись з 05 жовтня 2021 року про свої порушені права, а з 26 січня 2022 (дата подання ним заяви до ВДВС - суд обґрунтовано припускає можливу обізнаність позивача до цього часу про оскаржувані рішення, проте вказана дата свідчить точно про те, що станом на 26.01.2022 позивач вже був обізнаний про них) був про них достеменно обізнаний, проте протягом 10 днів до суду не звернувся.

Тобто, позивач був достеменно обізнаний про існування виконавчого провадження та прийняті в межах такого виконавчого провадження рішення, а аргументи позивача щодо того, що останній з 22 липня 2021 року до 03 червня 2022 року був впевнений у тому, що виконавче провадження № 64762232 закінчене згідно з постановою від 13 квітня 2021 року, спростовані фактичними обставинами та не відповідають дійсності, оскільки вище судом було встановлено те, що позивач знав про виконавче провадження, у період починаючи з моменту відкриття провадження, позивачем здійснювались дії щодо оскарження дій та рішень уповноважених осіб виконавчого органу в позасудовому та судовому порядку, а представником позивача було реалізовано можливість ознайомлення з матеріалами справи та змістом оскаржуваних постанов, подавались відповідні заяви.

Таким чином, виходячи з викладених вище обставин у сукупності, суд приходить до висновку, що в даному випадку відсутні підстави для висновку про поважність вказаних позивач підстав для поновлення пропущеного строку звернення до суду, оскільки, вказані позивачем у позовній заяві та заяві про поновлення строку аргументи суперечать дійсності, та фактично спрямовані на те, щоб ввести суд в оману та зобов`язати суд визнати їх поважними, водночас, судом, з сукупності обставин було встановлено, що представнику позивача було достеменно відомо про вказані обставини, проте протягом десяти днів він за оскарження до суду не звернувся, а подав позовну заяву лише 17 червня 2022, при цьому об`єктивних перешкод, які унеможливлювали звернення до суду із вказаною позовною заявою з дати, коли позивач реально дізнався про порушення своїх прав (станом 26.01.2022 достеменно був обізнаний).

Відтак, суд звертає увагу позивача та його представника на положення ст. 45 КАС України, яка передбачає неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Поновлення позивачу строку на звернення до суду з позовною заявою, без достатніх підстав буде наданням йому переваги, чим, в свою чергу, буде порушенням прав інших учасників справи.

Зважаючи на обставини того, що вище судом було встановлено, що позивач щонайменше з 22 липня 2021 року мав доступ до Автоматизованої системи виконавчого провадження за допомогою ідентифікатора для доступу до інформації про виконавче провадження, а з матеріалів справи 640/22119/21 представник позивача був обізнаний з оскаржуваними постановами та з фактом відновлення закінченого виконавчого провадження, та мав повну можливість дізнатись з 05 жовтня 2021 року, достеменно був обізнаний з 26.01.2022, а тому знав про існування оскаржуваних постанов протягом тривалого для цієї категорії справ проміжку часу, проте суду повну інформацію про обізнаність щодо виконавчого провадження не повідомив, та з урахуванням того, що дана категорія справ має встановлений спеціальний десятиденний строк для оскарження до суду рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, суд прийшов до висновку, що з даним адміністративним позовом позивач звернувся поза межами десятиденного строку, передбаченого частиною 2 статті 287 Кодексу адміністративна судочинства України, без поважних причин.

Як вже було зазначено судом вище, згідно із частиною 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересі.

Суд зазначає, що у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення та розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

В контексті наведеного слід зазначити, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, а також однією із гарантій дотримання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому, положення «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке прийнято рішення або вчинені дії. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися, або направлення адвокатом запитів до відповідних органів з метою виконання укладеного між позивачем та адвокатом договору про надання правової допомоги не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

У справах «Стаббігс та інші проти Великобританії» та «Девеер проти Бельгії» Європейський суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 28 березня 2006 року у справі «Мельник проти України» зазначив, що правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності.

Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року, заява № 28090/95, пункт 45).

Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У відповідності до частин 1, 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Суд зазначає, що строки звернення до адміністративного суду є аналогом інституту позовної давності, який належить до галузей матеріального приватного права. Під строком звернення до адміністративного суду з позовною заявою слід розуміти проміжок часу після виникнення спору у публічно - правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою про захист своїх прав, свобод чи інтересів, а дотримання такого строку звернення є однією з умов для реалізації права на звернення до суду. Після закінчення цього строку особа не втрачає права звернутися з адміністративним позовом, при цьому, законодавцем врегульовано питання щодо необхідності зазначення поважних підстав для поновлення такого строку.

Щодо позовних вимог позивача в частині визнання протиправною бездіяльністю виконавчого органу, суд вважає, за необхідне зазначити наступне.

Так, з прохальної частини уточненої позовної заяви вбачається, що позивачем було заявлено вимогу про визнання протиправної бездіяльності Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в межах виконавчого провадження № 64762232.

З аналізу поданої до суду уточненої позовної заяви встановлено, що позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо: неприведення за результатами перевірок виконавчого провадження № 64762232 у відповідність до вимог Закону України «Про виконавче провадження», неусунення державним виконавцем порушень виявлених за наслідками перевірок виконавчого провадження № 64762232, невчинення дій та неприйняття рішень відносно скасування згідно звернення ОСОБА_1 оскаржуваних постанов, у зв`язку з виявленими порушеннями у виконавчому провадженні № 64762232, залишення без реагування у встановленому законом порядку звернення ОСОБА_1 у межах виконавчого провадження № 64762232.

З аналізу тексту позовної заяви вбачається, що обґрунтовуючи строки звернення з вказаною вимогою до суду, позивач посилається на позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 22 грудня 2021 року у справі № 760/19348/20, в якій зазначається: «до суду можуть бути оскаржені не тільки дії державного виконавця, а й бездіяльність. Бездіяльність, на відміну від дії, має триваючий характер та існує до часу початку дій, які свідчать про припинення бездіяльності. Триваюче правопорушення передбачає перебування у стані безперервного тривалого не вчинення із особою певних дій (бездіяльності), у зв`язку із чим неправомірна бездіяльність може бути оскаржена упродовж усього часу її перебігу.».

Водночас, на переконання суду, позивач зазначаючи таку вимогу у прохальній частині позовної заяви, позивач штучно намагається застосувати позицію Верховного Суду, яка не підлягає застосуванню в цьому випадку, оскільки предмет спору не є ідентичним, а в цьому в предметі спору позивач фактично оскаржує протиправні дії та рішення, адже він висловлює незгоду з тими діями та рішеннями, які вчинив в межах виконавчого провадження відповідач та вважає, що він мав вчинити інші дії та прийняти інші рішення, тобто фактично може йде про оскарження дій та зобов`язання вчинити певні дії, а не про бездіяльність. При цьому, дана позовна вимога належним чином не приведена у відповідність до вимог КАС України, оскільки позивач вказує на бездіяльність щодо розгляду звернення позивача, проте не вказує у позовних вимогах жодних реквізитів такого звернення, дати його направлення відповідачу, що позбавляє суд можливості встановити дотримання строку звернення до суду в цій частині позову, оскільки суду не відомо скільки звернень та заяв позивач направляв відповідачу, а враховуючи надання позивачем недостовірної інформації щодо строку звернення до суду, наявні обґрунтовані підстави для сумніву щодо інформації, яка повідомляється позивачем без підтвердження належними та допустимими доказами.

Суть позовної заяви зводиться до встановлення правомірності чи протиправності винесених в межах виконавчого провадження № 64762232 постанов про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору, штрафів.

Так, відповідно до приписів частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно з пунктом 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Враховуючи обізнаність позивача про оскаржувані рішення достеменно станом на 26.01.2022, відсутність вказівки поважних причин, що стали об`єктивною перешкодою для звернення до суду починаючи з цього періоду, повідомлення суду недостовірної інформації про те, що до 03 червня 2022 позивач ніби-то не був обізнаний про відновлення виконавчого провадження та оскаржувані постанови цього виконавчого провадження, а також неусунення недоліків щодо формулювання позовних вимог в частині оскарження бездіяльності, всі ці виявлені судом недоліки, що не були усунуті належним чином позивачем, позбавляють суд можливості відкрити провадження в цій справі.

Суд зауважує, що у позивача був достатній строк, для усунення недоліків позовної заяви. Відкриття провадження без усунення усіх недоліків, описаних в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху є неможливим, недоліки не усунуті, відтак позовна заява підлягає поверненню.

Керуючись статтями 120-123, 160, 161, пунктом 1 частини 4 статті 169, частиною 8 статті 169, статтями 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

1. Визнати неповажними зазначені ОСОБА_1 причини пропуску строку звернення до суду.

2. У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до суду - відмовити.

3. Позовну заяву ОСОБА_1 - повернути.

4. Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

5. Копію ухвали разом з позовною заявою і доданими до неї документами надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України з моменту її підписання суддею (суддями). Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом п`ятнадцяти днів, з дня складання повного тексту ухвали.

Суддя Н.В. Клочкова