Справа № 200/615/22
Суддя: Шувалова Т.О.
Дата ухвалення: 2022-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2022 року Справа№200/615/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шувалової Т.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Верченко О.О., яка діє на підставі ордеру про надання правничої (правової) допомоги від 04.01.2022 року звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі ГУ ПФУ в Донецькій області), Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі ГУ ПФУ в Миколаївській області), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення від 29.10.2021 року № 44 про відмову в призначенні пенсії позивачу відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Донецькій області повторно розглянути заяву позивача від 25.10.2021 року про призначення пенсії та зарахувати до пільгового стажу роботи з повним робочим днем під землею період роботи з 23.02.1999 року по 01.03.1999 року, з 19.04.1999 року по 12.06.2002 року, з 12.06.2002 року по 26.07.2002 року, з 10.09.2005 року по 22.03.2007 року за Списком затвердженим Постановою від 31.03.1994 року № 202 та частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та до страхового стажу роботи з 27.09.1994 року по 01.06.1995 року, з 05.05.1997 року по 31.12.1998 року з врахуванням висновків суду.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 25 жовтня 2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивач вважає таку відмову протиправною та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 14 січня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін, запропоновано відповідачу подати суду відзив на позовну заяву.

Відповідач ГУ ПФУ в Миколаївській області надав відзив на позов, в якому зазначає про відсутність підстав для задоволення заявлених позивачем вимог, обґрунтовуючи тим, що 29.10.2021 року ГУ ПІФУ в Миколаївській області за принципом екстериторіальності прийнято рішення № 44 за заявою позивача. За результатами розгляду ГУ ПФУ в Миколаївській області заяви від 25.10.2021 року з доданими документами, було встановлено, що на день подання заяви позивач досяг 44 років 9 місяців. Страховий стаж позивача становить 26 років 08 місяців 19 днів (в тому числі додатково за повних 3 роки за стаж на підземних роботах). Стаж роботи на підземних роботах складає 3 роки 0 місяців 1 день. До страхового стажу не зараховано такі періоди: - періоди роботи з 27.09.1994 року по 01.06.1995 року, з 05.05.1997 року по 31.12.1998 року, зазначені у дублікату вкладишу до трудової книжки НОМЕР_1 від 25.03.1997 року, який без трудової книжки недійсний. До пільгового стажу не зараховано періоди роботи згідно з довідками від 22.06.2020 року № 04-174/1643, а саме: - з 23.02.1999 року по 01.03.1999 року - не зазначено щодо роботи повний робочий день під землею; - з 19.04.1999 року по 26.07.2002 року періоди роботи не співпадають з періодами у трудовій книжці; - 12.06.2002 року по 26.07.2002 року за період проходження курсів за професією прохідник, отримував заробітну плату із розрахунку за професією гірника під землею; - 10.09.2005 року по 22.03.2007 року посада помічника машиніста установок для буріння стовбурів шахт повним перерізом не передбачені Списком № 2, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року № 36. Отже, рішенням від 29.10.2021 року № 44 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком згідно із заявою від 25.10.2021 року, у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи на підземних роботах за частиною третьою статті 114 Закону № 1058-IV. На підставі викладеного, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач ГУ ПФУ в Донецькій області надав відзив на позов, в якому позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні у повному обсязі.

Частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив на нього, судом встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорту серії НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 (а.с.4-5).

25 жовтня 2021 року позивач звернувся через веб-портал Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії.

За наслідками розгляду вказаної заяви позивача, ГУ ПФУ в Миколаївській області прийнято рішення від 29 жовтня 2021 року № 44 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 на пільгових умовах відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи на підземних роботах.

Підставою відмови, ГУ ПФУ в Миколаївській області зазначено що, до страхового стажу не зараховано такі періоди: - періоди роботи з 27.09.1994 року по 01.06.1995 року, з 05.05.1997 року по 31.12.1998 року, зазначені у дублікату вкладишу до трудової книжки НОМЕР_1 від 25.03.1997 року, який без трудової книжки недійсний. До пільгового стажу не зараховано періоди роботи згідно з довідками від 22.06.2020 року № 04-174/1643, а саме: - з 23.02.1999 року по 01.03.1999 року - не зазначено щодо роботи повний робочий день під землею; - з 19.04.1999 року по 26.07.2002 року періоди роботи не співпадають з періодами у трудовій книжці; - 12.06.2002 року по 26.07.2002 року за період проходження курсів за професією прохідник, отримував заробітну плату із розрахунку за професією гірника під землею; - 10.09.2005 року по 22.03.2007 року посада помічника машиніста установок для буріння стовбурів шахт повним перерізом не передбачені Списком № 2, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року № 36.

Позивачем до суду надана копія вкладишу до трудової книжки серії НОМЕР_1 , в якій наявні записи про спірні періоди роботи позивача:

- 27.09.1994 року прийнятий на ділянку внутрішньошахтних робіт гірником 1 розряду поверхневим на Ш/У «Курахівске» в/о «Селидіввугілля»;

- 01.06.1995 року звільнений у зв`язку з призовом до армії;

- 05.05.1997 року прийнятий учнем гірника поверхні на шахті «Росія» об`єднання «Селидіввугілля»;

- 31.12.1998 року звільнений за статтею 38 КЗпП за власним бажанням;

- 23.02.1999 року прийнятий учнем гірника з повним робочим днем під землею;

- 11.06.1999 року переведений учнем прохідника з повним робочим днем під землею;

- 12.06.2002 року направлений на курсове навчання з відривом від виробництва;

- 26.07.2002 року практика по професії учня прохідника;

- 10.09.2005 року прийнятий у якості помічника машиніста установки для буріння стовбурів шахт повним перерізом 4 розряду на гірничопрохідницьку ділянку на Державне відкрите акціонерне товариство дочірнє підприємство Державної холдінгової компанії «Спецшахтобуріння» «Донецьке шахтопрохідницьке управління по бурінню стволів і свердловин» м. Донецьк;

- 23.03.2007 року переведений машиністом бурової установки підземного буріння 4 розряду з повним робочим днем в шахті.

Відповідно до довідок відокремленого підрозділу «Шахта «Котляревська» державного підприємства «Селидіввугілля» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 22.06.2020 року № 04-14/1643 позивач у спірний період: з 23.09.1999 року по 01.03.1999 року, з 19.04.1999 року по 11.06.2002 року, з 11.06.2002 року по 12.06.2002 року, з 12.06.2002 року по 26.07.2002 року працював повний робочий день на «Шахті «Росія» та виконував гірничі роботи по видобутку вугілля підземним способом, що передбачено Списком № 1 розділу 1 підрозділу 1.

Згідно із наказом Відкритого акціонерного товариства «Донецьке шахтопрохідницьке управління по бурінню стволів та свердловин» від 09 вересня 2005 року № 76-к та архівної довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональний міжгалузевий архів» від 29.09.2020 року № 510 ОСОБА_1 прийнято на роботу у якості помічника машиніста установки по бурінню стволі шахт повним перерізом з 10.09.2005 року (а.с.16, 18).

Відповідно до наказу Відкритого акціонерного товариства «Донецьке шахтопрохідницьке управління по бурінню стволів та свердловин» від 01 червня 2007 року № 42-к ОСОБА_1 присвоєно кваліфікацію машиніста бурової установки підземного буріння 5 розряду.

Як убачається з наказу Державного відкритого акціонерного товариства «Донецьке шахтопрохідницьке управління по бурінню стволів та свердловин» від 14 червня 2004 року № 57 «Про підсумки атестації робочих місць за умовами праці» підприємством затверджено перелік робочих місць, професій та посад, робітникам яких підтверджено право на пільгове забезпечення за Списком № 2, зокрема, проведено атестацію за посадою помічник машиніста та машиніст установок по бурінню стволів шахт повним перерізом.

Згідно із довідкою Публічного акціонерного товариства «Донецьке шахтопрохідницьке управління по бурінню стволів та свердловин» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 29 вересня 2020 року № 509 позивач виконував гірничі роботи за період з 10.09.2005 року по 22.03.2007 року за професією, посадою помічник машиніста установок по бурінню стволів шахт повним перерізом 4 розряду на гірничопрохідницькій ділянці № 2 шахти «Україна», що передбачено Списком № 2 розділу 1 підрозділу 1, код КП 1.1.а.

Індивідуальні відомості про застраховану особу позивача (форма ОК-5) від 01 лютого 2022 року містять відомості про спецстаж роботи за кодом підстави ЗПЗ013А1 (працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року №461, і за результатами атестації робочих місць; ЗПЗ014А2 (працівники, провідних професій: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, які безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників, за Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів від 31 березня 1994 року №202.

Спірні правовідносини виникли з приводу правомірності відмови у призначенні пенсії у зв`язку з неврахуванням до пільгового та страхового стажу окремих періодів роботи позивача.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Частина третя статті 4 Закону № 1058-IV визначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Положенням частини першої статті 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 114 Закону №1058 врегульовано питання пенсій за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Згідно з частиною першою статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до абзацу першого пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно з абзацами 14, 21 пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV за відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 23 років 6 місяців у чоловіків і не менше 18 років 6 місяців у жінок.

Відповідно до абзацу першого частини третьої статті 114 Закону № 1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Згідно з абзацом 2 частини третьої статті 114 Закону № 1058-IV за наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Абзацом 1 частини першої статті 26 Закону № 1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Комплексний аналіз норми дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах за п. 1 частини другої статті 114 Закону №1058 є досягнення особою відповідного віку - 50 років, перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 1, з урахуванням проведеної атестації робочих місць за час виконання роботи після 21 серпня 1992 року, а також документальне підтвердження зайнятості працівника повний робочий день за відповідною професією.

Право на передбачену частиною третьою статті 114 Закону № 1788-XII пенсію незалежно від віку мають працівники, професії яких містяться у Списку затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 р. № 202 (далі - Список № 202), за умови безпосередньої зайнятості на цих роботах повний робочий день та не менше передбаченого стажу роботи.

Відповідно до п.2 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказ Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 № 383 (далі - Порядок № 383), під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Пунктом 3 Порядку № 383 передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Щодо незарахування до страхового стажу періодів роботи позивача з 27.09.1994 року по 01.06.1995 року та з 05.05.1997 року по 31.12.1998 року, оскільки ці періоди зазначені у дублікаті вкладишу до трудової книжки, який без трудової книжки недійсний, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до абзаців першого, четвертого, п`ятого пункту 1.9 розділу I "Звернення за призначенням (перерахунком), виплатою пенсії" Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1) днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу). Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви, або дата реєстрації заяви на вебпорталі. Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно абзацу першого підпункту 2 пункту 2.1 розділу II "Документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший" Порядку № 22-1 встановлено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, орган, що призначає пенсію, додає довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Відповідно до пункту 3.3. Розділу III орган, що призначає пенсію, надає:

- роз`яснення підприємствам, установам, організаціям та особам з питань призначення та виплати пенсій;

- у разі необхідності - бланки документів;

- допомогу особам щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії.

Як убачається з абзаців першого, сьомого пункту 4.2 розділу ІV "Приймання, оформлення і розгляд документів" Порядку № 22-1 при прийманні документів працівник сервісного центру повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів.

Відповідно до абзаців першого, сьомого пункту 4.2 розділу ІV "Приймання, оформлення і розгляд документів" Порядку № 22-1 при прийманні документів працівник сервісного центру, зокрема, уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів.

З системного аналізу вищенаведених норм Порядку № 22-1 слідує, що орган, що призначає пенсію, після надходження відповідної заяви (про призначення пенсії) разом з поданими документами зобов`язаний письмово повідомити особу, яка звернулась з такою заявою, про недостатність поданих документів та необхідність надання у тримісячний строк з дня прийняття заяви додаткових документів для призначення пенсії. При цьому, перелік документів, які необхідно подати додатково, а також строк для їх подання мають бути зазначені органом, що призначає пенсію, у розписці, яка видається особі, що звернулась з заявою про призначення пенсії. Крім того, надати роз`яснення особам з питань призначення та виплати пенсій та допомогу щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії.

Невиконання таких вимог органом, що призначає пенсію, призводить до позбавлення особи, яка звертається з заявою про призначення пенсії, права надати у тримісячний строк додаткові документи та унеможливлює призначення пенсії з дня прийняття заяви про призначення пенсії (перегляд розміру пенсії з дати її призначення).

Матеріалами справи встановлено, що позивач подав до відповідача вкладиш до трудової книжки з поміткою «Дублікат» у правому верхньому куті. Трудова книжка до відповідача разом з вкладишем не подавалась, що не заперечується позивачем у позовній заяві.

При цьому, до суду не надано доказів на підтвердження того, що відповідач отримавши документи від позивача, в подальшому роз`яснив або повідомив позивачу про невідповідність наданих ним документів, які можуть засвідчувати відповідно до п. 3 Порядку № 22-1 стаж роботи позивача; про необхідність надати інші документи, заяви/довідки та/або вчинити будь-які дії, необхідні для підтвердження страхового стажу у періоди з 27.09.1994 року по 01.06.1995 року та з 05.05.1997 року по 31.12.1998 року.

Крім того, у відповідності до приписів пункту 3.3 розділуIII Порядку № 22-1 відповідач не був позбавлений можливості зробити запит на підприємство, на якому працював позивач у спірний період, для перевірки відомостей наданих позивачем у вкладиші до трудової книжки.

Отже, у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження виконання пенсійним органом приписів пунктів 1.9, 3.3 та 4.2 Порядку № 22-1, що призвело до порушення прав позивача на належне пенсійне забезпечення.

Щодо незарахування до пільгового стажу роботи позивача період з 23.02.1999 року по 01.03.1999 року, оскільки в дублікаті вкладишу до трудової книжки не зазначено, що у цей період позивач працював повний робочий день під землею, суд зазначає наступне.

Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі списками № 1 та № 2 деталізоване у Порядку № 383.

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку № 637.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики України та Міністерством фінансів України.

Аналіз наведених положень дає підстави вважати, що право особи на призначення пільгової пенсії згідно має бути підтверджене як пенсіонером (особистими документами), так і підприємством, на якому особа працювала на роботах, віднесених до Списків № 1 або № 2, і необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт за Списком № 1 або № 2.

Відсутність підтвердження цих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу та призначення пенсії на пільгових умовах.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 06 грудня 2015 року у справі № 686/19687/14а.

Спірний пільговий період роботи позивача з 23.02.1999 року по 01.03.1999 року підтверджується записами у дублікаті вкладишу до трудової книжки серії НОМЕР_1 , а саме:

- 23.02.1999 року прийнятий учнем гірника з повним робочим днем під землею;

- 11.06.1999 року переведений учнем прохідника з повним робочим днем під землею.

Крім того як убачається з довідок відокремленого підрозділу «Шахта «Котляревська» державного підприємства «Селидіввугілля» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 22.06.2020 року № 04-14/1643 позивач у спірний період: з 23.09.1999 року по 01.03.1999 року працював повний робочий день на «Шахті «Росія» та виконував гірничі роботи по видобутку вугілля підземним способом, що передбачено Списком № 1 розділу 1 підрозділу 1 (а.с.10 зв.бік-12).

Таким чином, спірний період роботи позивача з 23.02.1999 року по 01.03.1999 року необґрунтовано не зараховано відповідачем до пільгового стажу роботи позивача.

Щодо незарахування до пільгового стажу роботи позивача період з 19.04.1999 року по 12.06.2002 року, оскільки періоди роботи не співпадають з періодами у трудовій книжці, суд зазначає наступне.

Відповідно пункту 4 Постанови Кабінету міністрів України «Про трудові книжки працівників» від 27 квітня 1993 року № 301 (далі - Постанова №301) відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Таким чином, працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці.

Судом встановлено, що спірний період роботи позивача з 19.04.1999 року по 12.06.2002 року підтверджується дублікатом вкладишу до трудової книжки серії НОМЕР_1 , довідкою відокремленого підрозділу «Шахта «Котляревська» державного підприємства «Селидіввугілля» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 22.06.2020 року № 04-14/1643 та індивідуальними відомостями про застраховану особу (Форма ОК-5).

Таким чином, спірний період роботи позивача з 19.04.1999 року по 12.06.2002 року необгрунтовано не зараховано до пільгового стажу позивача.

Щодо незарахування до пільгового стажу роботи позивача період з 12.06.2002 року по 26.07.2002 року, оскільки за період проходження курсів за професією прохідник, отримував заробітну плату із розрахунку за професією гірника підземного, суд зазначає наступне.

Згідно статті 62 Закону № 1788 та п. 1 Порядку № 637 передбачено, що основним документом, що підтверджує, є трудова книжка.

Пункт 8 Порядку № 637 вказаного Порядку передбачає, що час навчання підтверджується, зокрема, дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

Водночас, вказаний порядок застосовується у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. При цьому, дублікат вкладишу до трудової книжки позивача містить відомості про навчання позивача з відривом від виробництва в період з 12.06.2002 року по 26.07.2002 року за професією прохідника в учбово-курсовому комбінаті м. Селидове, що передбачено Списком № 1 розділу № 1 підрозділу № 1 та відповідно до довідки відокремленого підрозділу «Шахта «Котляревська» державного підприємства «Селидіввугілля» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 22.06.2020 року № 04-14/1643 отримував зарплату згідно ПКМУ № 695 від 25.03.1997 року з розрахунку середнього заробітку з попередньої роботи.

Професія, за якою позивач виконував роботи в наведений період - прохідник з повним робочим днем під землею включена до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, що було затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10.

Навчання позивача в цей час, а саме в період з 12.06.2002 року по 26.07.2002 року здійснювалось за фахом прохідник, що є підставою для врахування зазначеного періоду робот до пільгового стажу.

Таким чином, суд не приймає до уваги посилання відповідача на неможливість врахування наведеного періоду роботи у складі пільгового стажу через отримання заробітної плати із розрахунку за професією гірника підземного, у зв`язку з чим, період роботи з 12.06.2002 року по 26.07.2002 року підлягає зарахуванню до пільгового стажу позивача.

Щодо незарахування до пільгового стажу роботи позивача період з 10.09.2005 року по 22.03.2007 року, оскільки посада помічника машиніста установок для буріння стовбурів шахт повним перерізом не передбачені Списком № 2, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року № 36, суд зазначає наступне.

"Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці", затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року №442 (далі - Порядок проведення атестації).

Згідно пункту 3 Порядку № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

У пункті 4.2 зазначеного Порядку застосування списків встановлено, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Таким чином, своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Разом з тим, відповідно до пункту 3 Порядку№ 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

У пункті 4.2 зазначеного Порядку № 383 йдеться про те, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Згідно із Списком робіт і професій, що дають право на пенсію на пільгових умовах незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202, розділу IV «Відкриті гірничі роботи з видобування (розкривання) вугілля , руди та інших корисних копалин у розрізах і кар`єрах глибиною 150 м і більше, крім робіт на поверхні (включаючи відвали), право на пенсію на пільгових умовах мають машиністи бурових установок та їх помічники.

Крім того, Індивідуальні відомості про застраховану особу позивача (форма ОК-5) від 01 лютого 2022 року містять відомості про спецстаж роботи за кодом підстави ЗПЗ013А1 (працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року №461, і за результатами атестації робочих місць; ЗПЗ014А2 (працівники, провідних професій: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, які безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників, за Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів від 31 березня 1994 року №202.

У зв`язку з чим, ці періоди віднесено до пільгового стажу.

Також, відповідно до роз`яснення Міністерства соціального захисту населення України, Міністерства праці України № 01-3/406-02-2 від 10.05.94р. «Про порядок застосування Списків №1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах», якщо до Списків включені професії робітників за загальною назвою, то право на пільгове пенсійне забезпечення мають робітники всіх найменувань цих професій, в тому числі головні, старші, їх помічники (пункт 8).

Оскільки професійні назви «помічник машиніста установки по бурінню стовбурів шахт з повним перерізом» утворена за допомогою похідного слова «помічник», при цьому зберігається галузева та функціональна належність, кваліфікаційні вимоги та код новоутвореної професії, тому право на пенсію за віком на пільгових умовах мають також і помічник машиніста установки по бурінню стовбурів шахт з повним перерізом, за умови зайнятості на зазначених роботах повний робочий день та підтвердження відповідного права за результатами атестації їхніх робочих місць за умовами праці.

Отже, наведені вище обставини свідчать про недбале ставлення пенсійного органу до вирішення такого важливого питання як пенсійне забезпечення особи, яке гарантується статтею 46 Конституції України і визначено законодавцем як джерело існування громадянина держави.

Отже, вказані спірні періоди роботи позивача віднесено, як до Списку 1 так і Списку № 202.

Право на передбачену частиною третьою статті 114 Закону № 1788-XII пенсію мають особи за умовами, зокрема, безпосередньої зайнятості на роботах працівники, професії яких містяться у Списку № 202 повний робочий день та не менше передбаченого стажу роботи, а саме 25 років.

Відповідно до частини п`ятої статті 114 Закону №1058, у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.

Таким чином, спірний період роботи позивача з 10.09.2005 року по 22.03.2007 року необґрунтовано не зарахований відповідачем до пільгового стажу позивача.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що з огляду на встановлені фактичні обставини та зміст правових норм, які регулюють спірні правовідносини, рішення ГУ ПФУ в Миколаївській області від 29 жовтня 2021 року № 7115 № 44 про відмову в призначенні пенсії позивачу відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» підлягає визнанню протиправним.

Висновок суду про протиправність рішення ґрунтується на тому, що воно не відповідає критеріям, наведеним у п. п. 3, 5, 6 частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є необґрунтованим та не може вважатися таким, що прийнято добросовісно і розсудливо.

Відмовляючи позивачу в призначенні пенсії, ГУ ПФУ в Миколаївській області не забезпечило всебічний, повний та об`єктивний розгляд поданих позивачем документів.

Оскільки рішення від 29 жовтня 2021 року № 7115 № 44 про відмову у призначенні пенсії є протиправним, порушене право позивача підлягає поновленню шляхом скасування цього рішення.

Крім того, суд наголошує, що у силу абзацу тринадцятого пункту 4.2 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (у редакції постанови Пенсійного фонду від 16.12.2020 №25-1) (далі Порядок №22-1) після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

А відповідно до абзацу першого пункту 4.10 Порядку №22-1, після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

За таких обставин, оскільки у спірних відносинах компетентним органом для розгляду заяви позивача про призначення пенсії визначено ГУ ПФУ в Миколаївській області, то саме останній має завершити процедуру.

Виходячи з встановлених фактичних обставин та правового регулювання спірних правовідносин, відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України для повного та ефективного захисту порушеного права позивача на пенсійне забезпечення належить також застосувати такий спосіб захисту як зобов`язання ГУ ПФУ в Миколаївській області повторно розглянути заяву позивача від 25.10.2021 року про призначення пенсії вирішивши питання щодо зарахування до страхового стажу позивача періоди роботи з 27.09.1994 року по 01.06.1995 року, з 05.05.1997 року по 31.12.1998 року та зарахувати до пільгового стажу роботи з повним робочим днем під землею період роботи з 23.02.1999 року по 01.03.1999 року, з 19.04.1999 року по 12.06.2002 року, з 12.06.2002 року по 26.07.2002 року, з 10.09.2005 року по 22.03.2007 року за Списком затвердженим Постановою від 31.03.1994 року № 202 та частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням правової оцінки, наданої судом в цьому рішенні.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії підлягають задоволенню частково.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Визначаючи кількість вимог немайнового характеру, заявлених позивачем, суд враховує, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, зобов`язання прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності є однією вимогою.

Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в цій частині, а тому за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Миколаївській області на користь позивача підлягають присудженню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 992,40 грн.

Керуючись статтями 72-77, 139,241-246, 250, 255, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3), Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (, місцезнаходження: 54020, м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 29.10.2021 року № 44 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.10.2021 року про призначення пенсії на підставі частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зарахувати до пільгового стажу роботи з повним робочим днем під землею періоди роботи з 23.02.1999 року по 01.03.1999 року, з 19.04.1999 року по 12.06.2002 року, з 12.06.2002 року по 26.07.2002 року, з 10.09.2005 року по 22.03.2007 року за Списком затвердженим Постановою від 31.03.1994 року № 202 та частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.10.2021 року про призначення пенсії на підставі частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» вирішивши питання щодо зарахування до страхового стажу періоди роботи з 27.09.1994 року по 01.06.1995 року, з 05.05.1997 року по 31.12.1998 року, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (, місцезнаходження: 54020, м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяті днів з дня складання повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 02 вересня 2022 року.

Суддя Т.О. Шувалова