Справа № 694/1219/22
Суддя: Сакун Д. І.
Дата ухвалення: 2022-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 694/1219/22
провадження № 2-а/694/10/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

29.08.2022 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:

Головуючого судді Сакун Д.І.

за участю секретаря судового засідання Матвієнко А.А.,

розглянувши в приміщенні Звенигородського районного суду Черкаської області в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , адреса для листування АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , тел. НОМЕР_2 , електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_5 (код ЄДРПОУ НОМЕР_5, адреса: АДРЕСА_4, тел. НОМЕР_3, електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_2), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог начальник ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_12 (тел. НОМЕР_3 , електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Позивач звернувся із вказаним позовом в якому просить поновити йому, ОСОБА_1 строк для оскарження Постанови за справою про адміністративне правопорушення від 29.12.2021 року винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_12 щодо притягнення до адміністративної відповідальності його, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 . Скасувати Постановуза справою про адміністративне правопорушення від 29.12.2021 року винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_12 щодо притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 . Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , про притягнення до відповідальності за ч. 2 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити. Також просить витребувати у Звенигородського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (20200, Черкаська область, м. Звенрггородка, ггров. Віктора Погорілого, буд. 1) копію Постанови за справою про адміністративне правопорушення від 29.12.2021 року щодо ОСОБА_1 .

Свої вимоги позивач мотивуєтим, що 29.12.2021 року Начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 полковником ОСОБА_12 розглянуто матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо нього, ОСОБА_1 , та прийнято Постанову за справою про адміністративне правопорушення (далі - Постанова), якою на нього накладено штраф 1700,00 гривень.

17.02.2022 року Відповідачем оформлено Заяву до органу виконавчої служби про примусове виконання Постанови. Згідно відмітки на заяві вона отримана виконавчою службою 13.04.2022 року.

13.04.2022 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 68799117.

19.04.2022 року державним виконавцем прийнято постанову про арешт коштів.

05.07.2022 року в застосунку мобільного телефону «Дія: Цифрова держава. Онлайн- сервіс державних послуг» отримано повідомлення про відкриття 05.07.2022 року виконавчого провадження.

Саме з моменту отримання цього повідомлення він дізнався вперше про існування виконавчого провадження, а також про існування Постанови, яка стала підставою для його відкриття.

З Постановою, якою його притягнуто до відповідальності він повністю не погоджується та вважає її протиправною з наступних причин.

Про існування адміністративної справи він не знав. Він не був проінформований про виклик до Відповідача, та жодних документів не підписував, і поштою не отримував. Про існування протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності йому нічого не відомо, а про Постанову він дізнався вже під час її виконання. Жодних порушень, які зазначені у постанові він не вчиняв.

Постанова не містить інформації про складення протоколу про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 , не відомо, чи складався протокол. Про існування вказаної адміністративної справи він взагалі обізнаний не був. Повідомлень про виклик для розгляду адміністративної справи від Відповідача та його посадових осіб не отримував. Жодних повісток йому майором ОСОБА_2 вручено 13.09.2021 року не було. Постанову прийнято без його присутності, і йому направлено не було.

Постанову Відповідача було отримано з матеріалів виконавчого провадження, де вони відскановані неякісно. Отримати в десятиденний строк копію такої постанови не вдалося з огляду на те, що він перебував в іншому місті і не зміг ознайомитися з матеріалами справи. Тому є необхідність витребувати у виконавчої служби належним чином засвідчену копію Постанови.

Жодних викликів чи повісток 13.09.2021 року про необхідність прибуття в цей же день 13.09.2021 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 він не отримував. Інформація про вручення йому особисто повістки не відповідає дійсності.

Отже, за відсутності виклику чи повістки, які йому мали бути вручені, відсутній склад правопорушення, а саме неприбуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Щодо строку притягнення до відповідальності

Якщо виходити з обставин, які зазначені у Постанові, то 13.09.2021 року він не з`явився за викликом. Тобто, дата вчинення правопорушення 13.09.2021 року.

Відповідно до абзацу першого ст. 38 КУПАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення.

Відповідно до ст. 235 КУпАП справу за ст. 210 КУпАП має право розглядати керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

В такому випадку, строк притягнення до відповідальності винної особи, що вчинила правопорушення 19.09.2021 року, 2 місяці з моменту вчинення, а саме до 13.11.2021 року включно.

З огляду на це прийняття постанови 29.12.2021 року, зі спливом 1 місяця і 16 днів після завершення строку притягнення до відповідальності, є підставою для скасування такої постанови як прийнятої з перевищенням повноважень посадової особи.

12.08.2022 року на адресу Звенигородського районного суду Черкаської області від старшого офіцера відділення призову ІНФОРМАЦІЯ_5 підполковника ОСОБА_3 надійшов відзив на адміністративний позов ОСОБА_1 в якому він просив відмовить у позові в повному обсязі мотивуючи тим, що на виконання Указу Президента України від 24.02.2021 р. №71/2021 «Про звільнення в запас військовослужбовців строкової служби, строки проведення чергових призовів та чергові призови громадян України на строкову військову службу у 2021 році», особовим складом ІНФОРМАЦІЯ_4 04.09.2021 року було проведено оповіщення громадян призовного віку с. Будище Звенигородського району, в тому числі і позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого (згідно даних особової справи) за адресою с. Будище Звенигородського району, про явку його на призовну та медичну комісію на 8.30 13.09.2021 року за адресою с.Будище Звенигородського району. Згідно рапорту майора ОСОБА_4 на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 полковника ОСОБА_11 зазначено, що 04.09.2021 року було проведено оповіщення призовника (позивача) ОСОБА_1 за місцем його проживання (згідно даних особової справи) с.Будище Звенигородського району, але за відсутністю ОСОБА_1 оповіщення було здійснено через власника домоволодіння ОСОБА_5 (бабусю ОСОБА_1 ). Про даний випадок майором ОСОБА_2 було складено акт в присутності представника ІНФОРМАЦІЯ_6 ст. сержанта ОСОБА_6 та старости с.Будище ОСОБА_7 . На ім`я позивача ОСОБА_1 рекомендованим листом 13.12.2021 року (про що свідчить квитанція Укрпошти ВПЗ Звенигородка-2 №825) було направлено лист, в якому було вказано, що згідно вимог ст. 235 Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляд справи відбудеться о 10.30 годині

21.12.2021 року в кабінеті №1 ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою АДРЕСА_3 . Але позивач ОСОБА_1 на вказаний час та дату не прибув. 29.12.2021 року на позивача в присутності двох свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 майором ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 210 ч.2 КУпАП, в зв`язку з тим, що ОСОБА_1 , згідно ст.15 ч.8 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» 13.09.2021 року без поважних причин не прибув до призовної дільниці ІНФОРМАЦІЯ_4 для проходження медичної комісії для призову на строкову військову службу до Збройних сил України в особливий період. Після складення протоколу начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 полковником ОСОБА_10 , який діє на підставі наказу Головнокомандувача Збройних Сил України про призначення на посаду від 02.09.2021 року №358 та Положення про ІНФОРМАЦІЯ_4, була винесена Постанова №2729 від 29.12.2021 року, в якій він, враховуючи, що громадянин ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення в особливий період, передбачене ч.2 ст.210 КУпАП, постановив накласти на громадянина ОСОБА_1 штраф в сумі 1700 грн.

Постанова №2729 від 29.12.2021 року була направлена рекомендованим листом через Укрпошту (квитанція АТ «Укрпошта», ВПЗ Звенигородка-2 №695 від 31.12.2021 року), але була повернута 04.01.2022 року за закінченням терміну зберігання, про що свідчить довідка Укрпошти про причини повернення. 17.02.2022 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 полковником ОСОБА_11 для стягнення штрафу в примусовому порядку матеріали на ОСОБА_1 було направлено до Звенигородського МВДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Слід зазначити, що позивач ОСОБА_1 з 16.04. 2021 року по 24.02.2022 року не з`являвся до ІНФОРМАЦІЯ_4 за викликом по повістках, підтверджуючих документів про причини неявки не надавав, своїми діями ухилявся від призову на строкову військову службу до Збройних сил України, про що свідчить протоколи рішення Звенигородської призовної комісії.

Щодо відсутності складу адміністративного правопорушення позивач посилається на норму абзацу другого ч.Ю ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», що виконання обов`язку прибуття призовника має передувати його виклик, але стаття 15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» «Призовний вік. Призов громадян України на строкову військову службу» частина 8 трактує наступне: Після набрання чинності Указом Президента України щодо проведення чергового призову:

призовники, яким надійшла повістка відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки на прибуття до призовної дільниці для проходження призовної комісії, зобов`язані прибути в пункт і у строк, зазначені в повістці; у разі якщо за будь-яких обставин повістка не надійшла, громадяни призовного віку зобов`язані з`явитися до призовної дільниці в десятиденний строк з дня початку відповідного чергового призову, визначеного Указом Президента України; що не було виконано призовником ОСОБА_1 .

Частина 10 статті 15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»: У разі неявки призовника без поважних причин за викликом відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки на призовну комісію він несе відповідальність, установлену законом.

Таким чином, твердження Позивача з приводу протиправності дій (бездіяльності)/прийнятого рішення ІНФОРМАЦІЯ_4 є безпідставними. Призовник ОСОБА_1 порушив вимоги Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Заяви, клопотання, іншіпроцесуальнідії у справі

Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 25 липня 2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

Позивач в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує.

Відповідачу було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками до неї. Відповідач був вчасно повідомлений про місце розгляду справи, про визначений строк для надання відзиву на позов. Представника у судове засідання не надіслав.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Фактичні обставини, встановлені судом

Суд, встановив наступні фактичн іобставини справи.

Судом встановлено, що 29.12.2021 року Начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 полковником ОСОБА_12 розглянуто матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , та прийнято Постанову за справою про адміністративне правопорушення (далі - Постанова), якою накладено штраф 1700,00 гривень.

17.02.2022 року Відповідачем оформлено Заяву до органу виконавчої служби про примусове виконання Постанови. Згідно відмітки на заяві вона отримана виконавчою службою 13.04.2022 року.

13.04.2022 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 68799117.

19.04.2022 року державним виконавцем прийнято постанову про арешт коштів.

05.07.2022 року в застосунку мобільного телефону «Дія: Цифрова держава. Онлайн- сервіс державних послуг» ОСОБА_1 отримано повідомлення про відкриття 05.07.2022 року виконавчого провадження.

Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 7 КУпАП України визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Процес притягнення до адміністративної відповідальності передбачає дотримання прав особи, яку притягують до такої відповідальності.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (міського) військового комісаріату для оформлення військово-облікових документів, приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних; проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії районного (міського) військового комісаріату; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

У відповідності до положень статті 235 КУпАП військові комісаріати розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення військовозобов`язаними чи призовниками законодавства про військовий обов`язок і військову службу, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про умисне зіпсуття обліково-військових документів чи втрату їх з необережності, про неявку на виклик у військовий комісаріат, про неподання у військові комісаріати списків юнаків, які підлягають приписці до призовних дільниць, про прийняття на роботу військовозобов`язаних і призовників, які не перебувають на військовому обліку, про незабезпечення сповіщення військовозобов`язаних і призовників про їх виклик у військові комісаріати, перешкоду їх своєчасній явці на збірні пункти чи призовні дільниці, про несвоєчасне подання документів, необхідних для ведення військового обліку військовозобов`язаних і призовників, несповіщення їх про виклик у військові комісаріати, про неподання відомостей про військовозобов`язаних і призовників (статті 210, 210-1, 211 - 211-6).

Від імені військових комісаріатів розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право районні (міські) військові комісари.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У розумінні ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Аналіз положень статей КУпАП дозволяє дійти висновку, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до статті 77 КАС України, у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, в оскаржуваній постанові про адміністративне правопорушення зазначено, що позивач порушив норми абз. 2 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», відповідно до якого громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів. Суть даного правопорушення згідно оскаржуваної постанови полягала у тому, що 13.09.2021р. до ІНФОРМАЦІЯ_4 для проходження медичної комісії не з`явився, особисто був повідомлений про виклик, про що свідчить його підпис в повістці. Вказаними діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 210 КУпАП.

Статтею 210 КУпАП встановлено, адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку. Згідно з частиною 1 статті 210 КУпАП порушення призовниками, військово зобов`язаними, резервістами правил військового обліку-тягне за собою накладення штрафу від тридцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідно до частини 2 статті 210 КУпАП повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період - тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Склад адміністративного правопорушення обов`язково має містити наступні ознаки: об`єкт правопорушення, суб`єкт правопорушення, об`єктивна та суб`єктивна сторони правопорушення.

Відсутність одного із вищезазначених елементів в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вказує на відсутність складу адміністративного правопорушення.

Об`єктом правопорушення передбаченого ч.1 ст. 210 КУпАП виступають охоронювані законом відносини у сфері встановленого порядку управління.

Об`єктивна сторона правопорушення, за вчинення якого позивача притягнуто до адміністративної відповідальності полягає у порушенні призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Суб`єкт правопорушення - спеціальний, тобто призовники, військовозобов`язані, резервісти.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі, як умислу так і не обережності.

Як встановлено судом з доданих відповідачем до відзиву документів, а саме повістки про виклик та розписки про її отримання, таку повістку не отримано позивачем як призовником або членом його родини, які вказані в його обліковій картці та довідці про сім`ю першої інстанції, оскільки розписка про отримання повістки не містить підпису жодної особи. У вказаній розписці лише зазначено «оповіщення здійснено через ОСОБА_5 (бабушка ОСОБА_1 )».

Відтак суд приходить до висновку, що позивач як призовник не був повідомлений належним чином про свій обов`язок з`явитися 13.09.2021р.

Наданий відповідачем акт також не може вважатися таким доказом, оскільки у ньому зазначено, що ОСОБА_1 відсутній за місцем проживання.

Відтак у діях позивача не вбачаються порушення норм абз. 2 ч. 10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», оскільки вони покладають на особу обов`язок з`явитися на виклик, а такий виклик не було здійснено належним чином і, відповідно, позивачеві про нього відомо не було.

З огляду на викладене, суд вважає, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.210 КУпАП.

Інші доводи відповідача, зазначені у відзиві і які на його думку вказують на правомірність оскаржуваної постановисуд вважає такими, що виходять за межі позовних вимог та не можуть стосуватись даної справи як оскільки вони не слугували підставою для винесення спірної постанови та не вказуються у ній як дії позивача пов`язані з вчиненням правопорушення.

Враховуючи, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів, які б свідчили про порушення позивачем правил військового обліку, а відповідачем не надано суду доказів, які б підтверджували факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ст. 210 КУпАП, суд дійшов висновку, що відповідачем не виконано обов`язку щодо доказування правомірності свого рішення.оскаржувана постанова про застосування до позивача штрафу підлягає скасуванню.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду 15 березня 2019 року по справі №601/788/16 та відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, підлягає врахуванню судом при розгляді цієї справи.

Застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

Така позиція суду ґрунтується також на правовому висновку, які зробив Конституційний Суд України у своєму рішенні у справі №23-рп/2010 від 22.12.2010 року.

При цьому суд враховує правові висновки Верховного Суду, наведені в постанові від 08.07.2020 у справі №463/1352/1-а, де суд касаційноїінстанціївказав на те, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов протии України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна протии України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші протии України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха протии Іспанії» (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує протии адміністративного позову.

Відтак суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування постанови від 29.12.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210 КУпАП та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Щодо строків на оскарження постанови суд вважає, що вони підлягають поновленню, оскільки постанова винесена за відсутності позивача та докази її вручення йому відсутні.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач про стягнення судових витрат з відповідача не заявляв, відтак дане питання судом не вирішується.

Керуючись статтями 210, 251, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 8, 9, 72-77, 78, 132, 134, 139, 205, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , адреса для листування АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , тел. НОМЕР_2 , електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_5 (код ЄДРПОУ НОМЕР_5, адреса: АДРЕСА_4, тел. НОМЕР_3, електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_2), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог начальник ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_12 (тел. НОМЕР_3 , електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення- задовольнити.

Скасувати постановуза справою про адміністративне правопорушення від 29.12.2021 року винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_12 щодо притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , про притягнення до відповідальності за ч. 2 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення підписано 29.08.2022 року

Суддя Д.І. Сакун