Справа № 161/9933/22
Суддя: Рудська С. М.
Дата ухвалення: 2022-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/9933/22
Провадження № 2-а/161/230/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2022 року Луцький міськрайонний суд Волинської області складі: головуючого судді Рудської С.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці Державної митної служби України про скасування постанови в справі про порушення митних правил, -

В С Т А Н О В И В:

27.07.2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначив, що 20.04.2022 року в.о. заступником начальника Волинської митниці Курей В.В.. було винесено постанову у справі про порушення митних правил № 0456/20500/22, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України та накладено штраф у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 110971,50 грн. (далі оскаржувана постанова). Зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що він, перебуваючи на посаді керівника ТзОВ «Ексім Кар» (станом на 18.12.2019 року), під час митного оформлення товару «Автомобіль вантажний б/в, призначений для перевезення вантажів по дорогах загального користування: - марка OPEL,- модель: VIVARO, рік виготовлення 2016, номер кузова НОМЕР_1 , тип двигуна: дизельний, - об`єм двигуна: 1598 см3» (далі товар) згідно митної декларації типу ІМ40ДЕ № UA205050/2020/003823 від 24.01.2020 року вчинив дії на неправомірне зменшення розміру митних платежів на суму 36990,50 грн., шляхом заявлення в митній декларації неправдивих відомості щодо продавця (відправника), покупця (отримувача), неправдиві відомості необхідні для визначення митної вартості самого товару та надав з цією метою митному органу документи, що містять такі відомості. Вважає оскаржувану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на наступне. Так, під час розгляду справи про порушення митних правил № 0456/20500/22 його взагалі не було повідомлено про наявність такого провадження щодо нього, чим позбавлено в будь-якій мірі реалізувати своє право на захист. У свою чергу, товар був придбаний на підставі договірної ціни зазначеної в інвойсі, яку відповідач при розмитнені не ставив під сумнів та додаткових перевірок не проводив, попри ту обставину, що у Волинської митниці, у разі наявності сумніву щодо ціни товару, була можливість запитувати додаткові документи або коригувати митну вартість. Відтак, твердження відповідача про умисне заниження ним митної вартості товару є безпідставним. За наведених обставин, просить визнати протиправною та скасувати оскаржувану постанову.

Також, представником позивача було подано до суду клопотання про поновлення пропущеного строку на пред`явлення даного позову. В обґрунтування даного клопотання останній зазначає, що примірник оскаржуваної постанови був отриманий стороною позивача лише 21.07.2022 року та тільки тоді ОСОБА_1 ознайомився з її змістом.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08.08.2022 року у вищевказаній справі було відкрито провадження, її розгляд вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Станом на дату постановлення даного судового рішення відзив на вищевказаний адміністративний позов ОСОБА_1 або ж клопотання про надання додаткового строку на подачу такого від Волинської митниці Державної митної служби України не надходили.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як встановлено судом, постанова Волинської митниці Державної митної служби України по справі про порушення митних правил № 0456/20500/22 від 20.04.2022 року за наслідками її винесення була надісланою позивачу за адресою ТзОВ «Ексім Кар», керівником якої він є та фактично вручена 21.07.2022 року.

З даним позовом ОСОБА_1 звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області 25.07.2021 року, шляхом її надіслання засобами поштового зв`язку, тобто протягом встановленого законодавством десятиденного строку на оскарження постанови.

Враховуючи зазначені обставини, суд визнає причини пропуску строку для звернення до суду з даним позовом поважними, та вважає можливим поновити позивачу ОСОБА_1 пропущений ним процесуальний строк для оскарження постанови.

Судом встановлено, що постановою Волинської митниці Державної митної служби України по справі про порушення митних правил № 0456/20500/22 від 20.04.2022 року, директора ТзОВ «Ексім Кар» ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 110971,50 грн. (а.с. 9-12).

Зі змісту вищевказаної постанови ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді керівника ТзОВ «Ексім Кар» (станом на 22.01.2020 року), під час митного оформлення товару «Автомобіль вантажний б/в, призначений для перевезення вантажів по дорогах загального користування: - марка OPEL,- модель: VIVARO, рік виготовлення 2016, номер кузова НОМЕР_1 , тип двигуна: дизельний, - об`єм двигуна: 1598 смЗ», подавши митну декларацію типу ІМ40ДЕ № UA205050/2020/003823 від 24.01.2020 року вчинив дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів на суму 36990,50 грн., шляхом заявлення у ній (митній декларації) неправдиві відомості щодо продавця (відправника), покупця (отримувача), неправдиві відомості необхідні для визначення митної вартості самого товару та надав з цією метою митному органу документи, що містять такі відомості.

В основу визначення фактурної вартості автомобіля OPEL VIVARO, рік виготовлення 2016, номер кузова НОМЕР_1 , було надано інвойс № ЕК00-000401 від 20.01.2020 року, виписаний литовською компанією UAB «RUBA» для ТзОВ «Ексім Кар».

Подальше притягнення позивача до відповідальності за порушення митних правил, передбачено ст. 485 МК України відбулося на підставі службової записки управління адміністрування митних платежів та митнотарифного регулювання Волинської митниці ДФС у якій зазначено, що відповідно до інформації митних органів Королівства Данія та товаросупровідних документів було встановлено, що автомобіль марки «OPEL», модель «VIVARO», номер кузова НОМЕР_1 , був проданий компанією MB Export ApS покупцеві ОСОБА_2 за ціною 7800 євро, а тому за митне оформлення даного товару ОСОБА_1 необхідно було сплатити митні платежі у загальній вартості 68931,59 грн., тобто різниця між платежами, що були сплачені та платежами, які необхідно сплатити становить 36990,50 грн.

Статтею 475 МК України передбачена відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, яка тягне за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Частинами 1 та 2 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 69 МК України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД. На вимогу посадової особи митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них. У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів митний орган має право самостійно класифікувати такі товари.

Частиною 5 ст. 69 МК України визначено, що Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Згідно ч. 6 ст. 69 МК України, штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або І внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної ДЛЯ прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

У відповідності до ч. 7 ст. 69 МК України Рішення митних органів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням митного органу щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Так, ст. 485 МК України передбачено адміністративна відповідальність за дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.

Зі змісту даної статті випливає, що в діях винної особи має міститись прямий умисел як форма вини та особлива мета ухилення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру.

Об`єктивна сторона правопорушення, за яким позивача визнано винним, полягає у заявленні в митній декларації неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД.

Згідно ст. 1 ЗУ «Про автомобільний транспорт», транспортний засіб спеціального призначення транспортний засіб, призначений для виконання спеціальних робочих функцій (для аварійного ремонту, автокран, пожежний, автобетономішалка, вишка розвідувальна чи бурова на автомобілі, для транспортування сміття та інших відходів, технічна допомога, автомобіль прибиральний, автомобіль-майстерня, радіологічна майстерня, автомобіль для пересувних телевізійних і звукових станцій тощо).

Відповідно до ч. 4 ст. 3 МК України, у разі якщо норми законів України чи інших нормативно-правових актів з питань митної справи допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків підприємств і громадян, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України або здійснюють операції з товарами, що перебувають під митним контролем, чи прав та обов`язків посадових осі»% митних органів, внаслідок чого є можливість прийняття рішення як на користь таких підприємств та громадян, так і на користь митного органу, рішення повинно прийматися на користь зазначених підприємств і громадян.

Слід зауважити, що Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду при розгляді справі № 751/1477/20 (провадження № К/9901/45268/18), у своїй постанові від 22.05.2020 року прийшов до висновку, що відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 485 МК України порушення митних правил має місце, зокрема, у разі заявлення декларантом у митній декларації: неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару; неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Тобто сам по собі факт неправильного визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД не становить склад порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, оскільки об`єктивна сторона цього правопорушення полягає саме у заявленні декларантом у митній декларації неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД.

Крім того, Верховним Судом у вищевказаній постанові визначено, що складність випадку декларування товарів у розумінні ст. 69 МК України полягає у тому, що з метою перевірки правильності заявлених позивачем відомостей у митній декларації документи були передані до відділу класифікації товарів відповідача, тобто до осіб зі спеціальними знаннями.

Також у постановах від 20.03.2018 року у справі № 640/7258/17, від 11.06.2020 року у справі № 564/530/17, від 20.08.2020 року у справі № 553/1435/17, від 06.11.2020 року у справі № 159/1754/17 в аналогічних справах Верховний Суд зазначає, що для притягнення до відповідальності, згідно ст. 485 МК України необхідно доведення факту заявлення в митній декларації, в даному випадку неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу. При цьому, ст. 485 МК України передбачено наявність спеціальної протиправної мети неправомірного звільнення від сплати чи зменшення розміру сплати платежів, що свідчить про те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки необережно не можливо заявити неправдиві відомості.

Відповідно до ч. 1 cт. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 10 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своє, дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Тобто, для притягнення до відповідальності відповідно до ст. 485 МК України необхідно доведення факту заявлення в митній декларації, в даному випадку, неправдивих відомостей ти/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу.

Отож, зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння передбаченого ст. 485 МК України обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (визначений законом порядок сплати податків та зборів).

Разом з тим, стороною відповідача не було надано жодних доказів того, що ТзОВ «Ексім Кар» мав намір не сплачувати митні платежі в повному обсязі чи зменшувати їх розміри при заповненні митної декларації.

При цьому варто наголосити на тому, що митна декларація пройшла митне оформлення, з боку митних органів зауважень щодо її оформлення чи відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортного засобу, не було.

Також слід зауважити, що інвойс № ЕК00-000401 від 20.01.2020 року, виписаний литовською компанією UAB «RUBA» для ТзОВ «Ексім Кар» не підданий посадовими особами митниці сумніву щодо його достовірності, будь-якої прихованої інформації в розпорядженні декларанта не виявлено.

Отже застосовуючи міру відповідальності, відповідно до ст. 485 МК України, до директора ТзОВ «Ексім Кар» Воробія О.А., його вина під час винесення постанови Волинською митницею Держмитслужби не доведена.

Відповідно до ст. 531 МК України підставами для скасування постанови пре накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є. в тому числі відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За загальним правилом судочинства в справах про адміністративні правопорушення, суд може брати до уваги лише ті докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у провадженні, та інших обставин, які мають значення для провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Європейський суд неодноразово наголошував, що судочинство у національних судах повинно здійснюватись «згідно із законом».

У п. 44 рішення по справі «Корнєв та Карпенко проти України» від 30 вересня 2010 року Суд наголосив, що суди повинні забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

На переконання суду, встановлені в ході розгляду справи обставини, у своїй сукупності свідчать про необґрунтованість та незаконність оскаржуваної постанови.

Враховуючи, що будь-які докази, що підтверджують вину позивача у вчиненні порушення митних правил за ч. 1 ст. 485 МК України суду не надані, суд вважає за необхідне оскаржувану постанову скасувати, справу про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку із відсутністю в діях останнього складу інкримінованих адміністративних правопорушень.

Керуючись ст.ст. 77, 121, 241-246, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови про постанову Волинської митниці Державної митної служби України по справі про порушення митних правил № 0456/20500/22 від 20.04.2022 року.

Позов ОСОБА_1 до Волинської митниці Державної митної служби України про скасування постанови в справі про порушення митних правил задовольнити.

Скасувати постанову Волинської митниці Державної митної служби України по справі про порушення митних правил № 0456/20500/22 від 20.04.2022 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 485 МК України та накладено штраф у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 110971,50 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 485 МК України закрити.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складений 06 вересня 2022 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська