Справа № 380/18960/21
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2022-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2022 року м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Гавдик З.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 380/18960/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом, в якому просив:

- Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, прийняте на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 травня 2021 року у справі № 380/3070/20, яке викладене у листі № 13519-12481/Д-52/8-1300/21 від 23.09.2021 р., згідно якого розмір пенсії під час перерахунку визначено з розрахунку 60 відсотків від середньомісячного заробітку за відповідною посадою з обмеженням її максимального розміру десятьма місячними прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність;

- Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести: ОСОБА_1 , перерахунок пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ в редакції від, 05.01.2011 року, чинній на час призначення пенсії, на підставі довідки про зарплату прокуратури Львівської області № 18-726 вих-20 від 28.02.2020 р. виходячи розрахунку 90 відсотків середньомісячної заробітної плати, без обмеження і максимального розміру, починаючи з 13 грудня 2019 року, та здійснити відповідні виплати за цей період з урахуванням розміру пенсії після перерахунку та раніше проведених виплат.

Мотивація позовних вимог наступна, позивач перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України та з 2011 року отримує пенсію за вислугу років згідно з Законом України «Про прокуратуру» (в редакції від 15.01.2011) із розрахунку 90% складових заробітної плати. Після призначення пенсії в 2011 році вона перераховувалась двічі. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 17.05.2022 у справі № 380/3070/20, яке набрало законної сили 18.06.2021, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, ) із 13.12.2019 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII на підставі довідки прокуратури Львівської області від 28.02.2020 року №18-726 вих-20 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії. Однак, відповідно до листа відповідача від 23.09.2021 № 13519-12481/Д-52/8-130/21 на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.05.2021 у справі № 380/3070/20 проведено перерахунок пенсії з 13.12.2019 згідно довідки прокуратури Львівської області від 28.02.2020 року №18-726 вих-20 виходячи із 60% від розміру заробітної плати та розмір пенсійної виплати з урахуванням максимального розміру 18540,00 грн. Позивач вважає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області при перерахунку пенсії (не призначення) незаконно зменшено відсоток (процент) розміру пенсії з 90 до 60, та незаконно застосовано обмеження суми пенсії максимальним розміром.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву. Відповідач вказує, що на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії стаття 50-1 Закону № 1789-ХІІ відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень Закону № 1697-VII у частині перерахунку пенсії втратила чинність. На спірні правовідносини поширюються положення частини другої статті 86 Закону № 1697-VІІ, у силу вимог яких пенсія працівникам прокуратури призначається (перераховується) в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати. Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 у частині здійснення перерахунку пенсії у розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Крім цього, представник відповідача вказав, що на час здійснення перерахунку пенсії позивача стаття 86 Закону України № 1697 передбачала, що максимальний розмір пенсії прокурорських працівників не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Згідно зі статтею 2 Закону України від 08.07.2011 № 3668-УІ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» максимальний розмір пенсії, призначеної (перерахованої) відповідно до Закону України «Про прокуратуру», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Відповідно до пункту 13-2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2148-VIII), максимальний розмір пенсії, призначеної на умовах Закону України «Про прокуратуру» не може перевищувати десяти розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 246 КАС України, суд зазначає, що ухвалою судді від 11 лютого 2022 року у даній справі відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Судом встановлені наступні обставини:

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області, з 29.09.2011 йому призначена пенсія за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України Про прокуратуру в розмірі 90% від суми місячної заробітної плати.

Прокуратура Львівської області 28.02.2020 видала ОСОБА_1 довідку № 18-726 вих-20 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за нормами чинними на 06.09.2017, за відповідною (прирівняною) посадою старшого прокурора Стрийської міжрайонної прокуратури.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 17.05.2021 № 380/3070/20 позов задоволено частково; визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо непроведення ОСОБА_1 перерахунку пенсії за вислугу років; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, ) із 13.12.2019 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII на підставі довідки прокуратури Львівської області від 28.02.2020 року №18-726 вих-20 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.; У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії.

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області листом від 23.09.2021, повідомлено, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.05.2020 у справі № 380/3070/20 проведено перерахунок пенсії з 13.12.2019 згідно довідки прокуратури Львівської області від 28.02.2020 № 18-726 вих.-20.

Розрахунок пенсії з 01.04.2021 проведено в розмірі 60% від суми заробітної плати 46666, 66 грн., а розмір пенсійної виплати становить 33600,00 грн. Розмір пенсійної виплати з урахуванням максимального розміру пенсії до виплати-18540,00 грн.

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що позивач вважає протиправними дії відповідача щодо відмови йому перерахунку пенсії з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати та без обмеження суми пенсії максимальним розміром, оскільки такі порушують його право на належне пенсійне забезпечення.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Особливості пенсійного забезпеченням працівників органів прокуратури визначалися Законом України Про прокуратуру № 1789-XII, а з 15.07.2015 визначаються Законом України «Про прокуратуру» № 1697-VII.

На час призначення пенсії ОСОБА_1 положеннями ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII було передбачено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Також ч. 17 ст. 50 -1 вказаного Закону було визначено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

У подальшому з 01.10.2011 порядковий номер вказаної частини ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII було змінено з сімнадцятого на вісімнадцятий.

З 15.07.2015 набув чинності Закон України «Про прокуратуру» № 1697-VII, що прийнятий 14.10.2014. Одночасно Закон України «Про прокуратуру» № 1789-XII був визнаний таким, що втратив чинність, крім п. 8 ч. 1 ст. 15, ч. 4 ст. 16, абз. 1 ч. 2 ст. 462, ст. 47, ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 50, ч.ч. 3, 4, 6, 11 ст. 50-1, ч. 3 ст. 51-2, ст. 53 щодо класних чинів.

Отже, починаючи з 15.07.2015 ч. 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII, що визначала підстави для перерахунку раніше призначених пенсій працівникам прокуратури, втратила чинність. Натомість порядок пенсійного забезпечення працівників прокуратури був визначений у ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII.

На час набрання чинності вказаним Законом ч. 20 ст. 86 передбачала, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.

З 01.01.2015 положення ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII викладено у новій редакції, згідно з якою умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Разом з тим Кабінет Міністрів України не прийняв нормативно-правовий акт, яким були б визначені умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7-р(II)/2019 положення ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України було визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Одночасно Конституційний Суд України вказаним рішенням визначив, що ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції.

Отже, з 13.12.2019 ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII діє у редакції, згідно з якою раніше призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам відповідних категорій, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.

Наявність у позивача права на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам відповідних категорій на підставі довідки прокуратури Львівської області 28.02.2020 № 18/726 вих-20 фактично відповідачем не заперечується. Між сторонами цієї справи виник спір стосовно розміру пенсії у відсотках та застосування обмежень, передбачених ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII.

Перевіряючи правомірність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області щодо зменшення розміру пенсії з 90% до 60% від суми заробітної плати, суд зазначає таке.

Як раніше зазначалося, на час виходу позивача на пенсію, ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII передбачала, що пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, з можливість збільшення пенсії на 2 відсотки за кожен повний рік роботи понад 10 років на відповідних посадах, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

З 01.04.2014 набули чинності зміни до ст. 50 - 1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII, згідно з якими прокурорам і слідчим пенсія призначається в розмірі 70 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Проте з 01.01.2015 розмір пенсії зменшений із 70% до 60% від суми місячної (чинної) заробітної плати.

З 15.07.2015 набув чинності Закон України «Про прокуратуру» № 1697-VII. Відповідно до ч. 2 ст. 86 вказаного Закону у редакції, чинній на час набрання ним законної сили, прокурорам пенсія призначається в розмірі 70 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати. З 01.01.2015 розмір пенсії, передбаченої Законом України «Про прокуратуру» № 1697-VII, також був зменшений із 70% до 60% від суми місячної (чинної) заробітної плати.

Таким чином на момент виникнення спірних правовідносин розмір пенсії у відсотках визначається саме ч. 2 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII, яка передбачає, що прокурорам пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

У свою чергу підстави та порядок проведення перерахунку пенсії прокурорам визначаються ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII, згідно з якою призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.

Вирішуючи спір щодо визначення розміру пенсії у відсотках за вказаного правового регулювання, Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду в постанові від 21.12.2021 під час розгляду справи № 580/5962/20 сформулював правову позицію, відповідно до якої до правовідносин щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набрання чинності Законом України «Про прокуратуру» № 1697-VII, повинні застосовуватись виключно норми цього Закону, оскільки застережень щодо застосування норми, що визначала розмір місячного заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII не містить та не встановлює окремого порядку обчислення відсоткового розміру під час перерахунку раніше призначеної пенсії з урахуванням норми Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII, що визначала розмір місячного заробітку у відсотках та яка діяла на момент призначення пенсії, тобто одночасного застосування норм, які передбачені різними законами.

Верховний Суд зазначив, що такий правовий висновок узгоджується з покладеним в основу Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII принципом єдності системи прокуратури України, що забезпечується, зокрема єдиним статусом прокурорів, який передбачає однакове матеріальне та соціально-побутове забезпечення, зокрема пенсійне забезпечення прокурорів.

Також Верховний Суд дійшов висновку, що розмір відсотків, який враховується під час перерахунку пенсії має бути співмірним із тим, який застосовується під час призначення пенсії працівникам прокуратури. Встановлення різних підходів до порядку обчислення відсоткового розміру під час перерахунку пенсії після набуття чинності Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII порушує справедливий баланс між інтересами працівників прокуратури, яким пенсія призначається відповідно до цього Закону та тими, яким вона була призначена відповідно до Закону України Про прокуратуру № 1789-XII, ставить у нерівне становище працівників прокуратури, які отримали право на пенсію відповідно до Закону України Про прокуратуру № 1697-VII.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, на спірні правовідносини поширюються положення частини другої статті 86 Закону № 1697-VII, у силу вимог яких пенсія працівникам прокуратури призначається (перераховується) в розмірі 60 % від суми місячної (чинної) заробітної плати, тому позовні вимоги ОСОБА_1 у частині здійснення перерахунку пенсії у розмірі 90 % від суми місячної заробітної плати є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Щодо застосування при перерахунку пенсії, призначеної працівнику прокуратури відповідно до Закону № 1789-XII, обмеження десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, суд зазначає таке.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про заходи законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про Національний банк України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення», «Про судоустрій і статус суддів», Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Перевіряючи можливість застосування зазначеного правила до спірних правовідносин, колегія суддів враховує, що Закон України «Про заходи законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» був прийнятий 08.07.2011 та був чинності 01.10.2011.

Відповідно Законом України «Про прокуратуру», що зазначений у ч. 1 ст. 2 Закону України «Про заходи законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», є саме Закон України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ, положення якого втратили чинність.

Після набрання чинності Законом України «Про прокуратуру» № 1697-VII зміни до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про заходи законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» не вносились.

Згідно з абз. 6 ч. 15 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Такі зміни до ч. 15 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII були внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», що набув чинності з 01.04.2015 (станом на 01.01.2015 Закон України Про прокуратуру № 1697-VII вже був прийнятий, однак набув чинності з 15.07.2015).

У п. 3 розділу ІІ вказаного Закону визначений перелік виключень, за яких обмеження щодо виплати пенсії не застосовується.

Так, згідно з п. 3 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» обмеження щодо виплати пенсії, щомісячного довічного грошового утримання, передбачені цим Законом, не застосовуються протягом особливого періоду до пенсій, щомісячного довічного грошового утримання, що призначені особам, які проходять військову службу або перебувають на посадах у Міністерстві оборони України, Головному управлінні розвідки Міністерства оборони України, Міністерстві внутрішніх справ України, Національній поліції, Апараті Ради національної безпеки і оборони України, Державній спеціальній службі транспорту, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки України, Державній прикордонній службі України, Управлінні державної охорони України, Державній пенітенціарній службі України, Державній службі України з надзвичайних ситуацій, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національній гвардії України, органах військової прокуратури або беруть участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбитті збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільненні цих об`єктів у разі захоплення, відбитті спроб насильницького заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою; до пенсій, щомісячного довічного грошового утримання, що призначені відповідно до законів України Про прокуратуру, Про судоустрій і статус суддів, на період виконання особами, яким вони призначені, повноважень членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України та Вищої ради юстиції.

Інших підстав для не застосування обмеження щодо виплати пенсії, встановленого ч. 15 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII, на законодавчому рівні не визначено.

Суд наголошує, що положення абз. 6 ч. 15 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII є загальними і встановлює універсальне правило щодо виплати пенсії прокурорам у розмірі, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Таке правило застосовується незалежно від того, чи призначається особі пенсія вперше, чи здійснюється її перерахунок на підставі Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII.

Також суд враховує, що ч. 15 ст. 86 Закон України «Про прокуратуру» № 1697-VII не визнана у встановленому порядку Конституційним Судом України такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційними), є чинною і підлягає виконанню.

Аналогічний підхід до вирішення питання щодо обмеження пенсії максимальним розміром був застосований Верховним Судом у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 21 грудня 2021 року при вирішенні справи № 580/5962/20. Верховний Суд зазначив, що Конституційний Суд України неодноразово висловлював позицію щодо можливості встановлення обмежень розміру соціальних виплат. Так, відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної у рішенні від 26.12.2011 № 20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави.

Верховий Суд врахував, що розмір пенсії працівників прокуратури, з урахуванням встановлених обмежень максимальною сумою, залишається вищим середньомісячного розміру пенсії в Україні. Тобто, встановлення максимального розміру пенсії для працівників прокуратури не поставило їх у невигідне становище, оскільки їх право на соціальне забезпечення було за ними збережене, вони не були позбавлені своїх засобів для існування і не були піддані ризикові недостатності таких засобів для життя. Тому встановлення максимального розміру пенсії не можна вважати таким, що поклало на працівників прокуратури надмірний чи непропорційний тягар, чи порушило їх право на мирне володіння своїм майном. При цьому таке обмеження не є дискримінаційним, оскільки стосується не лише працівників прокуратури, а й інших категорій пенсіонерів, зокрема поширюється на пенсії, призначені відповідно до Митного кодексу України, законів України Про державну службу, Про статус народного депутата України, Про Національний банк України, Про Кабінет Міністрів України, Про дипломатичну службу, Про службу в органах місцевого самоврядування, Про судову експертизу, Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів, Про наукову і науково-технічну діяльність, Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, Про пенсійне забезпечення.

Таким чином, на переконання суду, твердження позивача про відсутність правових підстав для застосування обмеження пенсії при проведенні її перерахунку на підставі наданої ним довідки, є помилковим.

Разом з тим, аналізуючи питання правомірності встановлення таких обмежень, необхідно зазначити, що Конституційний Суд України неодноразово висловлював позицію щодо можливості встановлення обмежень розміру соціальних виплат.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної у рішенні від 26.12.2011 по справі № 20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави.

Окрім того, аналіз практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) свідчить про те, що, неодноразово висловлюючи правову позицію щодо можливості обмеження розміру соціальних виплат, ЄСПЛ, не заперечуючи право держав зменшувати такий розмір, не сформулював правової позиції щодо достатнього розміру таких соціальних виплат, підкреслюючи водночас необхідність забезпечення прозорості, недискримінаційного характеру відповідних змін, не покладення надмірного тягаря на заявників внаслідок такого втручання держави. Така практика свідчить про достатньо широке поле для розсуду, яке ЄСПЛ залишає державам у питаннях соціального забезпечення.

Наведене свідчить про те, що ЄСПЛ визнає можливість того, що виплати соціального страхування можуть бути зменшені або припинені, однак, розглядаючи питання відповідності таких дій, у кожній конкретній справі ураховує всі відповідні обставини справи і з`ясовує: чи було законним таке втручання, чи переслідувало легітимну мету таке втручання та чи не поклало таке втручання надмірний тягар на особу, якої це стосується.

За аналогічних обставин ЄСПЛ не констатує порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції (справа Valkov and Others v. Bulgaria (заява № 2033/04); справа Khoniakina v. Georgia (заява № 17767/08)).

Хоча виплати соціального страхування є майном у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, однак обмеження максимальним розміром пенсій працівникам прокуратури не може вважатися порушенням їх права володіння цим майном, оскільки такі здійснені державою шляхом введення нових законодавчих положень з метою регулювання політики соціального забезпечення. Встановлені обмеження не є непропорційними та не призводять до порушення сутності пенсійних прав.

Суд також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі наведеного суд дійшов висновку, що відповідач довів правомірність оскаржених дій, а тому в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 139, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання провести перерахунок пенсії, відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. ст. 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп. 15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Рішення складено в повному обсязі 02.09.2022 року.

Суддя Гавдик З.В.