Справа № 640/15789/21
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2022-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2022 року м. Київ № 640/15789/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кармазіна О.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Головного управління ПФУ в м. Києві
провизнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління ПФУ в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, код ЄДР: 42098368), в якому, з урахуванням уточнень, просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо не проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 згідно із його заявою від 02.02.2021;

- зобов`язати ГУ ПФУ в м. Києві провести перерахунок та виплату довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 згідно із його заявою від 02.02.2021 року з 19 лютого 2020 року на підставі довідки Апеляційного суду м. Києва №12/0431/21 від 01 лютого 2021 року у розмірі 90% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, з урахуванням раніше виплачених сум.

Позиція позивача.

Позивач зазначає, що перебуває на обліку в ГУ ПФУ, має статус судді у відставці та з 1994 отримує довічне грошове утримання судді у відставці, обчислене в розмірі 90 % грошового утримання діючого судді.

Позивач зазначає, що 02.02.2021 позивач звернувся до відповідача з заявою (вх. від 09.02.2021) встановленого зразка про перерахунок його утримання в зв`язку зі зростання розміру утримання діючого судді, та довідкою про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 19.02.2020 року, № 12/0431/21 від 01.02.2021 року, виданою Апеляційним судом м. Києва.

Проте, листом від 05.03.2021 відповідач відмовив в проведенні перерахунку, посилаючись на те, що після 09.02.2020 розміри складових суддівської винагороди, який працює на відповідній посаді, не змінювався.

Позивач, посилаючись на положення профільних правових актів, вважає таку бездіяльність відповідача протиправною.

Так, крім іншого, позивач звертає увагу на Рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-р/2020, яким були визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 25 розділу XII Прикінцеві та перехідних положень Закону №1402- VIII зі змінами, яким було передбачено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу, визнав неконституційним.

Отже, як зазначає позивач, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 № 2-р/2020 Закон № 1402-VIII не містить норм, які б по-різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Таким чином, перерахунок, який просить здійснити позивач з 18.02.2020, обумовлений відновленням раніше порушених його прав з дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 у справі № 2-р/2020.

Отже, саме з 19.02.2020, наступного дня з дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 у справі № 2-р/2020 у позивача виникло право (підстава) на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді відповідно до Закону № 1402-VIII.

При цьому, як додає позивач, зміна розміру окладу судді, який є складовою суддівської винагороди, є підставою для перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці.

Новий розмір грошового утримання судді визначений довідки від 01.02.2021 № 12/0431/21, з якою позивач звернувся до відповідача, тому, як наполягає позивач, безпідставним є твердження відповідача щодо того, що розмір утримання не змінився.

Отже, як зазначено у позові, позивач має право на перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки від 01.02.2021 № 12/0431/21, виданої Апеляційним судом м. Києва про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці саме з 19.02.2020, оскільки саме з цієї дати втратили чинність обмеження, встановлені пунктом 25 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону № №1402-VIII.

Позиція відповідача.

Відповідач проти позову заперечує та зазначає, що ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ із заявою від 09.02.2021 щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Управління листом від 05.03.2021 вих. № 2600-0308-8/37914 за результатами розгляду заяви Позивача повідомлено про наступне.

Так, вищезгаданим Рішенням КСУ № 2-р/2020 визнано неконституційним, зокрема, пункт 25 розділу XII Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Враховуючи те, що зазначена норма втратила чинність, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, який не проходив кваліфікаційного оцінювання, не призначався на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності Законом №1402, не пропрацював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами кваліфікаційного оцінювання або конкурсу, у разі звернення, що надійшло після 18 лютого 2020 року, виникає згідно статті 142 Закону № 1402.

Зокрема, частиною 4 статті 142 Закону №1402 передбачено, що перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання здійснюється у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Статтею 135 зазначеного Закону визначено, що розмір посадового окладу судді встановлюється, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року.

З урахуванням статті 58 Конституції України, статті 91 Закону України «Про Конституційний суд України» обставини, які дають право на перерахунок згідно статті 142 Закону №1402, повинні виникнути після 18.02.2020 .

ГУ ПФУ звертає увагу на те, що після 18.02.2020 розміри складових суддівської винагороди, який працює на відповідній посаді, не змінювалися.

Враховуючи зазначене, як зазначає відповідач, для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно заяви від 09.02.2021 №6255/8 та наданої довідки від 01.02.2021 №12/0431/21 про розмір суддівської винагороди, визначений станом на 19.02.2020 року, виданої Апеляційним судом міста Києва, відсутні підстави.

Процесуальні дії, вчинені у справі.

Ухвалою судді від 01.07.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розглядати справу за правилами спрощеного (письмового) позовного провадження.

Встановлені судом обставини.

Так, у даному випадку сторонами не заперечуються, не спростовуються, а матеріалами справи підтверджуються обставини перебування позивача на посаді судді, виходу у відставку, призначення та виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці - як зазначено вище.

В матеріалах справи наявна заява позивача від 02.02.2021, адресована до ГУ ПФУ в м. Києві, оформлена на бланку без деталізації прохання.

Як зазначає ГУ ПФУ, 09.02.2021 зареєстрована заява позивача (за вх. № 6255/8) про перерахунок утримання на підставі вищезгаданої довідки, у проведенні якого відмовлено, що оформлено у формі листа від 05.03.2021 року № 2600-0308-8-37914, а відтак, вказані обставини є встановленими.

При цьому, відповідно до вищезгаданої довідки Апеляційного суду м. Києва від 01.02.2021 № 12/0431/21 станом на 19.02.2020: суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/ перерахунку щомісячного довічного грошової утримання суддям у відставці, складає 223 337,50 грн. у тому числі: посадовий оклад: 131 375,00 грн., доплата за вислугу років - 91 962,50 грн.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 130 Конституції України, держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

02.06.2016 року прийнято Закон України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" №1401-VIII та новий Закон України "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VIII (далі Закон від 02.06.2016 або Закон №1402-VIII), які набрали чинності 30.09.2016 року.

Відповідно до ч.1 ст.135 Закону №1402-VIII, суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 1 ст. 142 Закону № 1402-VIII, визначено, що судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України (ч.5 ст.142 Закону №1402-VIII).

Згідно з ч. 3 ст. 142 Закону №1402-VIII, щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: вислугу років; перебування на адміністративній посаді в суді; науковий ступінь; роботу, що передбачає доступ до державної таємниці (ч.2 ст.135 Закону №1402-VIII).

Частина 3 цієї ж статті встановлює базові розміри посадового окладу суддів судів різних інстанцій, розрахунковою величиною яких є прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, зокрема для судді апеляційного суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання (ч. 4 ст.142 Закону №1402-VIII).

Аналіз норм діючого законодавства України, що регулює питання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці дозволяє суду дійти висновку про те, що правовою підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є факт зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Конституційний Суд України у своїх рішеннях неодноразово вказував, що щомісячне довічне грошове утримання судді є самостійною гарантією незалежності судді та складовою його правового статусу, а правова природа щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та щомісячне грошове утримання діючого судді однакова, а самі ці поняття однорідні та взаємопов`язані, ідентичні, відрізняються лише за способом фінансування. Неможливо звуження змісту та об`єму гарантій незалежності суддів, і відповідно, матеріального та соціального забезпечення. Однією з гарантій незалежності суддів є їх належне матеріальне та соціальне забезпечення, зокрема надання суддям за рахунок держави суддівської винагороди, а суддям у відставці - щомісячного довічного грошового утримання або пенсії за вибором. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності суддів (рішення від 24.06.1999 року №6-рп/99, від 20.03.2002 року №5-рп/2002; від 01.12.2004 року №19-рп/2004; від 11.10.2005 року №8-рп/2005; від 18.06.2007 року №4-рп/2007; від 22.05.2008 року №10-рп/2008; рішення №3-рп/2013 від 03.06.2013 року, від 08.06.2016 року №4-рп/2016; від 27.02.2018 року № 1-р/2018).

Таким чином, щомісячне довічне грошове утримання є не тільки соціальною виплатою (пенсією), але й конституційною гарантією незалежності судді у відставці, є складовою його правового статусу як діючого судді з урахуванням правомірних законних очікувань на майбутнє щодо захищеного соціального статусу при звільненні його з посади (відставки), яке у своєму розмірі має бути максимально наближеним до рівня грошового утримання судді, який перебуває на відповідній посаді.

Водночас, у Розділі XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1402-VIII були передбачені певні особливості визначення розміру суддівського винагороди та, відповідно, розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

А саме п. 25 передбачав, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№ 41-45, ст. 529; 2015 р., №№ 18-20, ст. 132 із наступними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Так, ч. 3. ст. 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 року №2453-VI (Закон втратив чинність, крім положень, зазначених у п.п. 7, 23, 25, 36 розділу XII Закону №1402-VIII від 02.06.2016, на підставі Закону №1402-VIII) визначено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 60 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється у розмірі 15 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно: з 1 січня 2015 року - 15 мінімальних заробітних плат" (ч. 3 ст.133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 року з урахуванням Рішення КСУ №11-р/2018 від 04.12.2018 року). При цьому, посадові оклади інших суддів встановлюються пропорційно до посадового окладу судді місцевого суду з коефіцієнтом: судді апеляційного суду - 1,1 (п.1 ч.4 ст.133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 року).

Разом з тим, суд враховує, що Рішенням КСУ №2-р/2020 від 18.02.2020 року положення п.25 розділу ХІІ Закону №1402-VIII визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

При цьому, суд наголошує на тому, що Конституційний Суд України визнав неконституційним весь пункт 25 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII, у тому числі й щодо можливості обчислення відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання відповідно до положень Закону № 2453-VI.

КСУ вказав, що запровадження згідно із положеннями п.25 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які виходять у відставку, суперечить положенням ч.1 ст.126 Основного Закону України щодо гарантування незалежності суддів Конституцією і законами України.

Судді, які вже перебувають у відставці та досягли шістдесятип`ятирічного віку, з об`єктивних причин не мають можливості пройти кваліфікаційне оцінювання на відповідність займаній посаді і пропрацювати після цього три роки, що є обов`язковою умовою для отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному Законом №1402-VIII.

Конституційний Суд України вважає, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує повноважний суддя. У разі збільшення розміру такої винагороди перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має здійснюватися автоматично. Встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів порушує статус суддів та гарантії їх незалежності.

Отже, з дня ухвалення КСУ рішення від 18.02.2020 року №2-р/2020 Закон №1402-VIII не містить норм, які б по-різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Таким чином, аналіз наведених вище норм законодавства дозволяє дійти висновку про те, що саме з 19.02.2020 у позивача виникло право (підстава) на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді відповідно до Закону №1402-VIII.

Суд звертає увагу, що відповідно до пункту 2 розділу ІІІ Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року №3-1 до заяви про перерахунок щомісячного довічного утримання додається довідка про суддівську винагороду (довідка про винагороду судді КСУ) працюючого судді за відповідною посадою станом на дату, з якої відбулось підвищення розміру суддівської винагороди.

Додатком 1 до Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України затверджено форму довідки для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці.

За результатом аналізу наявної в матеріалах справи копії довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці встановлено, що така довідка відповідає нормам Додатку 1 до Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України.

Таким чином, суд вважає, що відповідач відмовляючи позивачу у перерахунку пенсії на підставі довідки ТУ ДСА про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці діяв поза межами повноважень та не у спосіб, що визначених Конституцією та законами України, без урахування усіх обставин.

За вказаних обставин, суд приходить до переконання, що вимога позивача про визнання протиправною відмову ГУ ПФУ в місті Києві у здійсненні перерахунку що щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за заявою позивача та на підставі вищезгаданої довідки, є такою, що підлягає до задоволення, тобто у цій частині позов підлягає задоволенню - у т.ч. шляхом зобов`язання провести перерахунок відповідно до вищезгаданої довідки.

У той же час, щодо зобов`язання здійснити перерахунок позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці саме в розмірі 90% грошового утримання, слід зазначити, що спору між сторонами щодо відсоткового розміру для перерахунку довічного грошового утримання на час звернення позивача у цій справі до суду, як і щодо правильності розрахунку стажу, не існувало, та відповідач не ухвалював рішення щодо перерахунку призначеного позивачу пенсії щомісячного довічного грошового утримання судді з урахуванням вищезгаданої довідки з визначенням певного розміру, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у цьому аспекті були порушені станом на час звернення до суду. Відтак, в цій частині позов не підлягає задоволенню.

В контексті останнього слід лише зауважити, що згідно з ч. 3 ст. 142 Закону №1402-VIII, щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді. Наведена норма неконституційною не визнавалась та до відносин з визначення відсоткового значення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці при проведенні його перерахунку відповідно до частини четвертої статті 142 Закону № 1402-VIII повинні застосовуватись виключно норми цього Закону. Наведена правова позиція відповідає усталеній судовий практиці, зокрема, з останнього, висновкам Верховного Суду у постанові від 29.12.2021 у справі № 420/14201/20.

Відтак, позов підлягає частковому задоволенню - як зазначено вище.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, суд вважає за необхідне присудити на користь позивача судові витрати у формі судового збору у розмірі 50% - враховуючи часткове задоволення позову.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 241-246, 250, 255 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, код ЄДР: 42098368), викладену у листі від 05.03.2021 № 2600-0308-8-37914, щодо проведення з 19.02.2020 ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці по заяві ОСОБА_1 (від 02.02.2021; вх. від 09.02.2021 № 6255/8) та на підставі довідки Апеляційного суду м. Києва №12/0431/21 від 01 лютого 2021 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (код ЄДР: 42098368) провести з 19.02.2020 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці - ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) згідно із його заявою від 02.02.2021 (вх. від 09.02.2021 за № 6255/8) та на підставі довідки Апеляційного суду м. Києва №12/0431/21 від 01 лютого 2021 року, з вирахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, код ЄДР: 42098368) на користь ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) 454,00 грн., на часткове відшкодування судового збору, сплаченого за квитанцією № 0.0..1 від 03.06.2021.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Днем вручення процесуальних документів в електронній формі є день отримання судом повідомлення про доставлення документів на офіційну електронну адресу особи (п. 2 ч. 6 ст. 251 КАСУ), якою є (п. 5.8. Положення про ЄСІТС від 17 серпня 2021 року N 1845/0/15-21); сервіс Електронного кабінету ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів або адреса електронної пошти, з якої надійшли до суду документи, засвідчені кваліфікованим електронним підписом (п. 59 «Перехідні положення»).

Зважаючи на Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затверджене рішенням Вищої ради правосуддя 17 серпня 2021 року N 1845/0/15-21, в електронній формі апеляційні скарги подаються безпосередньо до апеляційного суду.

Суддя О.А. Кармазін