Справа № 640/12525/22
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2022-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 серпня 2022 року м. Київ № 640/12525/22

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Погрібніченка І.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову у справі

за позовомОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )
доАдміністрації Державної прикордонної служби України (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 26), Міністерства закордонних справ України (01018, м. Київ, Михайлівська площа, 1)
провизнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просить:

- визнати дії Державної прикордонної служби України, в особі Начальника відділення інспекторів прикордонної служби Пархоменкове капітана ОСОБА_2 щодо вилучення дипломатичного паспорта Позивача протиправними;

- визнати протиправними дії співробітників Міністерства закордонних справ України щодо:

визнання недійсними дипломатичного паспорта України Позивача, у зв`язку із неповерненням на зберігання дипломатичного паспорта народним депутатом України до ДКС у десятиденний строк від дня повернення особи з відрядження в Україну;

складання списку недійсних дипломатичних паспортів (у тому числі дипломатичного паспорта Позивача) у зв`язку із неповерненням на зберігання дипломатичного паспорта народним депутатом України до ДКС у десятиденний строк від дня повернення особи з відрядження в Україну;

надсилання такої інформації ( списку недійсних дипломатичних паспортів) Адміністрації Державної прикордонної служби України

- визнати протиправними та нечинними окремі положення Порядку організації роботи з оформлення, видачі, обміну, повернення державі, зберігання та знищення дипломатичних та службових паспортів України, затвердженого Наказом МЗС України від 21.09.2016 № 266, а саме:

пункт 1 Розділу IV Паспорти, крім тих, що видані відповідно до підпунктів 1, 4 та 5 пункту 5 Положення про дипломатичний паспорт, підлягають поверненню на зберігання до ДКС у десятиденний строк від дня повернення особи з відрядження в Україну - в частині необхідності повернення на зберігання до ДКС у десятиденний строк від дня повернення особи з відрядження в Україну дипломатичного паспорта народного депутата України;

- зобов`язати Міністерство закордонних справ України повернути вилучений дипломатичний паспорт НОМЕР_1 Позивачу;

- зобов`язати Міністерство закордонних справ України та Адміністрацію Державної прикордонної служби України виключити дипломатичний паспорт НОМЕР_1 із списку недійсних паспортів та виключити будь-які дані із реєстрів, що можуть призвести до обмеження користування Позивачем дипломатичним паспортом НОМЕР_1 .

Одночасно з позовною заявою позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій останній просив вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони Міністерству закордонних справ України знищувати дипломатичний паспорт НОМЕР_1 ОСОБА_1 до вирішення справи по суті.

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову заявник обґрунтовує тим, що відповідно до вимог Порядку організації роботи з оформлення, видачі, обміну, повернення державі, зберігання та знищення дипломатичних та службових паспортів України, затвердженого Наказом МЗС України від 21.09.2016 № 266, недійсний паспорт повертається до ДКС протягом місяця з дня виникнення обставин та має бути знищений.

А тому, як зазначає позивач, у випадку подальших дій МЗС України щодо виконання вимог оскаржуваного Порядку №266, дипломатичний паспорт позивача, який було визнано недійсним та вилучено, може бути знищений, що у свою чергу унеможливить виконання рішення суду (у випадку задоволення позовних вимог) щодо повернення дипломатичного паспорта позивачу.

Вирішуючи вказану заяву про забезпечення позову, суд зазначає таке.

Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 153 КАС України, заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до приписів ч. 1 статті 154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

На підставі наведених вимог КАС України розгляд поданої заяви про забезпечення позову здійснюється без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Згідно ч. 1 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Виходячи з системного тлумачення зазначених положень вбачається, що застосування заходів забезпечення позову можливо лише у разі наявності сукупності обставин, передбачених ч. 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Забезпечення адміністративного позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених КАС України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Необхідно зазначити, що при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

За своєю суттю інститут забезпечення в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі. Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.

Із вищенаведеного випливає, що, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача на даному етапі переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

Як вказано вище, заявник просить: заборони Міністерству закордонних справ України знищувати його дипломатичний паспорт НОМЕР_1 , до вирішення справи по суті, тобто просить заборонити відповідачу 2 вчиняти певні дії.

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову обґрунтовано існуванням очевидної небезпеки заподіяння до ухвалення рішення в даній справі шкоди правам та інтересам позивача.

У той же час, в підтвердження наявності обставин, що свідчать про необхідність вжиття заходів забезпечення позову, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача без вжиття заходів забезпечення позову, про які він просить, надано не було, так само як і не надано доказів, які б свідчили, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Отже, заявником не доведено існування обставин, вказаних у ч. 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку із чим підстави для задоволення його клопотання відсутні.

Керуючись ст.ст. 150 154, 156, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.М. Погрібніченко