Справа № 320/7650/21
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2022-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2022 року № 320/7650/21

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Щавінського В.Р., при секретарі судового засідання Ставничому Н.В., за участю представника позивача - Фесенка О.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Київській області, як відокремленого підрозділу ДПС України до Товариства з обмеженою відповідальністю "СВІТОЧ ДВА" про стягнення податкового боргу,

в с т а н о в и в:

Головне управління ДПС у Київській області звернулось до суду з позовом до ТОВ «СВІТОЧ ДВА» про стягнення податкового боргу у сумі 845789,06 грн.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.07.2021 позовну заяву Головного управління ДПС у Київській області залишено без руху та наданий термін для усунення недоліків.

До суду від позивача 28.08.2021 надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що згідно з даними податкового обліку у відповідача утворилася заборгованість перед бюджетом з податку на додану варіть, з податку на прибуток приватних підприємств, та судових рішень в загальному розмірі 845789,06 грн. Податкові органи в силу закону від імені держави здійснюють функції з контролю за своєчасністю, правильністю нарахування та сплатою податків і зборів (обов`язкових платежів), а також стягнення з платників податків заборгованості перед бюджетами та державними цільовими фондами, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити в задоволені адміністративного позову. Зазначив, що з розрахунку, який надав позивач до матеріалів справи вбачається несплата або не своєчасна оплата податкових зобов`язань відповідачем відповідно до поданих Декларацій, в результаті чого нарахована пеня та винесено податкові повідомлення - рішення, які покладено в суму заборгованості. В свою чергу відповідач надає платіжні доручення, в яких вказано, що дана заборгованість сплачена.

При цьому відповідач зазначив, що приписами ст. 102 ПК України, чітко визначений строк позовної давності, який складає 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Строк щодо стягнення податкового боргу за рішенням від 21.11.2013 у справі №810/708/13-а та рішенням від 13.03.2014 у справі №810/2200/13-а сплив з урахуванням положень ст. 102 ПК України.

Відповідно до вищевикладеного відповідач просить суд застосувати наслідки спливу строку позовної давності щодо стягнення податкового боргу за податкові повідомлення-рішення, які були предметом розгляду у справах № 810/708/13-а та №810/2200/13-а.

Позивач подав відповідь на відзив, в якій проти доводів відповідача заперечував в повному обсязі та просив задовольнити адміністративний позов. Твердження відповідача щодо аналогічних справ у проваджені Київського окружного адміністративного суду з тим самим предметом та з тих самих підстав, є безпідставними, оскільки ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.07.2020 відкрито провадження у справі №320/4944/20 за позовом ГУ ДПС у Київській області до ТОВ «СВІТОЧ ДВА» про стягнення податкового боргу в сумі 300 576,10 грн.

Податковий борг, який є предметом стягнення у вищевказаній справі виник за період з березня 2018 року по січень 2019 з податку на прибуток та за період з червня 2018 по вересень 2019 з податку на додану вартість.

Таким чином, податковий борг, який є предметом стягнення у справі №320/7650/21 є новоствореним податковим боргом в сумі 845 789,06 грн.

Виходячи з вищенаведеного, відповідач вважає, що підстави виникнення податкового боргу у справах №320/4944/20 та №320/7650/21 є різними.

Щодо строків давності позивач зауважив, що постановою Верховного Суду у складі колегії судів Касаційного адміністративного суду від 28.02.2020 у справі №810/708/13-а, за адміністративним позовом ТОВ «СВІТОЧ ДВА» до Броварської ОДПІ Київської області ДПС України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 31.01.2013 №, №000016221 та від 01.02.2013 №, № касаційну скаргу залишено без задоволення. Згідно з ч.1 ст.359 КАС України постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Відповідно до п. 102.4. ст.102 КАС України, у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Таким чином, строк позовної давності за зазначеними вище податковими повідомленнями-рішеннями пропущено не було, касаційну скаргу залишено без задоволення. Тому на думку позивача строк позовної давності порушено не було.

Також позивачем подано письмові пояснення, в яких він наголошує, що строк стягнення податкового боргу не було порушено, та посилання відповідача про перебування у проваджені суду справи з аналогічним позов є безпідставною та необґрунтованими.

Представник позивача у судових засіданнях позовні вимоги підтримував, просив задовольнити даний позов.

Відповідач про дату, час та місце проведення судового засідання призначеного на 30.06.2022 повідомлений належним чином у судове засідання не прибув, явку уповноваженого представника не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив. У судовому засіданні 16.06.2022 проти позову заперечував, просив відмовити у задоволені позиву.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши обставини справи, суд вважає, що даний адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємств та громадських формувань, ТОВ «Світоч Два» () зареєстроване як юридична особа 09.08.2004 номер запису: 000025, місцезнаходження: 07401, Київська обл., м. Бровари, бульвар Незалежності, буд. 53/12.

Відповідач є платником податків і зборів та знаходиться за основним місцем обліку у Броварському управлінні ГУ ДПС у Київській області.

Посадовими особами ГУ ДПС у Київській області встановлено, що за результатами своєї діяльності відповідач заборгував перед Державним бюджетом України 845789,06 грн.

Вищезазначений податковий борг виник внаслідок несплати відповідачем узгоджених податкових зобов`язань з податку на додану вартість, та податку на прибуток.

З матеріалів справи вбачається, що, відповідачем подано податкові декларації з податку на додану вартість: від 19.03.2020 на суму - 4492,00 грн.; від 21.04.2020 на суму - 33411,00 грн.; від 20.05.2020 на суму - 52685,00 грн.; від 19.08.2020 на суму - 104512,00 грн.; від 21.09.2020 на суму - 10811.00 грн.; від 21.12.2020 на суму - 67700,00 грн.; від 01.11.2020 на суму - 16520,00 грн.; від 21.01.2021 на суму - 496,00 грн.

Сума податкового боргу по самостійно задекларованим зобов`язанням, яка підлягає сплаті становить 290627,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем сплачено податок на додану вартість у розмірі 172697,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 29.05.2020 №1440 на суму 12000,00 грн., від 28.08.2020 №1482 на суму 30000,00 грн.; від 30.04.2020 №1429 на суму 15500,00 грн.; від 29.05.2020 на суму 40685,00 грн. та від 28.08.2020 №3386 на суму 74512,00 грн..

Отже, відповідачем доказів на підтвердження сплати ним податку на додану вартість у розмірі 117930,00 суду не надано.

Судом встановлено, що посадовими особами контролюючого органу проведено наступні камеральні перевірки щодо своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість. За результатами яких складено:

- Акт №3011/10-36-52-05-34/32932794 від 23.04.2019, на підставі, якого винесено податкове повідомлення-рішення форми «Н» № від 01.08.2019, яким нараховано штрафних санкцій на суму 230,00 грн.;

- Акт №5196/10-36-52-05-34/32932794 від 07.08.2019, на підставі, якого винесено податкове повідомлення-рішення форми «Н» № від 27.08.2019, яким нараховано штрафних санкцій на суму 224,61 грн.;

- Акт №2195/10-36-52-04/32932794 від 08.04.2020, на підставі, якого винесено податкове повідомлення-рішення форми «Ш» № від 10.06.2020, яким нараховано штрафних санкцій на суму 898,40 грн.;

- Акт №3519/10-36-52-04/32932794 від 19.06.2020, на підставі, якого винесено податкове повідомлення-рішення форми «Ш» № від 05.08.2020, яким нараховано штрафних санкцій на суму 15562,67 грн.;

- Акт №4121/10-36-52-04/32932794 від 11.09.2020, на підставі, якого винесено податкове повідомлення-рішення форми «Ш» №1450/0413 від 27.10.2020, яким нараховано штрафних санкцій на суму 18193,69 грн.

Також на підставі рішення суду по справі 810/2200/13-а від 13.03.2014 поновлено податкове повідомлення-рішення форми «Р» №1 на 28912,50 грн.;

На підставі рішення суду по справі К/9901/7341/18 від 28.02.2020 поновлено податкове повідомлення-рішення форми «Р» № на 23750,00 грн.;

На підставі рішення суду по справі К/9901/7341/18 від 28.02.2020 поновлено податкове повідомлення-рішення форми «Р» № на 83380,00 грн.;

На підставі рішення суду по справі К/9901/7341/18 від 28.02.2020 поновлено податкове повідомлення-рішення форми «Р» № на 41690,00 грн.;

Сума боргу по штрафним санкціям становить 35109,37 грн.

На підставі ст. 129 ПК України відповідачеві нараховано пеню у розмірі 70354,46 грн.

Сума податкового боргу по податку на додану вартість становить 573823,33 грн.

Відповідачем подано податкові декларації з податку на прибуток приватних підприємств:

- від 01.03.2019 № на суму - 22341,00 грн., сплачено - 0 грн.;

- від 02.04.2020 № на суму - 22889,00 грн., сплачено - 0 грн.

Сума податкового боргу по самостійно задекларованим зобов`язанням, яка підлягає сплаті становить 45230,00 грн.

Судом встановлено, що посадовими особами контролюючого органу проведено наступні камеральні перевірки щодо своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання. За результатами яких складено:

- Акт №2311/10-36-52-05-34/32932794 від 08.04.2019, на підставі, якого винесено податкове повідомлення-рішення форми «Ш» № від 24.05.2019, яким нараховано штрафних санкцій на суму 4468,20 грн.;

- Акт №3052/10-36-52-04-34/32932794 від 09.04.2020, на підставі, якого винесено податкове повідомлення-рішення форми «Ш» № від 03.06.2020, яким нараховано штрафних санкцій на суму 4577,80 грн.

Також на підставі рішення суду по справі 810/2200/13-а від 13.03.2014 поновлено податкове повідомлення-рішення форми «Р» № на 30358,50 грн.;

На підставі рішення суду по справі К/9901/7341/18 від 28.02.2020 поновлено податкове повідомлення-рішення форми «Р» № на 10134,00 грн.;

На підставі рішення суду по справі К/9901/7341/18 від 28.02.2020 поновлено податкове повідомлення-рішення форми «Р» № на 130951,00 грн.;

Сума боргу по штрафним санкціям становить 180489,50 грн.

На підставі ст. 129 ПК України відповідачеві нараховано пеню у розмірі 46246,23 грн.

Сума податкового боргу з податку на прибуток приватних підприємств 271965,73 грн.

Вищевказані податкові повідомлення-рішення направлені на адресу ТОВ «СВІТОЧ ДВА» та повернулись на адресу позивача з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання».

З метою погашення податкового боргу ГУ ДПС у Київській області відповідно до ст.42 59 ПК України направлено відповідачу податкову вимогу від 02.10.2014 № 3698-25.

З тих підстав, що сума податкового зобов`язання, яка виникла і наявна у відповідача залишається непогашеною, Головне управління ДПС у Київській області звернулось до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у даній справі, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 15.1 ст. 15 ПК України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до підпункт 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно з п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений вказаним Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України передбачено обов`язок платників податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених вказаним Кодексом та законами з питань митної справи і подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Норма п.п. 20.1.19 п. 20.1 ст. 20 ПК України передбачає, що органи державної податкової служби мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до п.п. 41.1 ст. 41 ПК України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Відповідно до п.п. 14.1.137 п. 14.1 ст. 14 ПК України орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Пунктом 41.2 ст. 41 ПК України передбачено, що органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.

Контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно до пункту 46.1 статті 46 ПК України податкова декларація, розрахунок, звіт - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку, а також суми нарахованого єдиного внеску.

Розрахунки (у тому числі розрахунок частини чистого прибутку (доходу), дивідендів на державну частку), які подаються до контролюючих органів відповідно до іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, прирівнюються до податкової декларації.

Згідно пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 56.11 статті 56 ПК України визначено, що самостійно визначене платником податків податкове зобовязання оскарженню не підлягає.

Згідно з підпунктом 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми податкових зобов`язань та/або на суми штрафних (фінансових) санкцій, не сплачених у встановлені законодавством строки, а також нарахована в інших випадках та порядку, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Порядок нарахування пені визначений статтею 129 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Відповідно до п. 58.2 ст. 58 ПК України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем щодо відповідача винесено наступні податкові повідомлення-рішення:

- № від 01.09.2019, яким нараховано суму штрафних санкцій 230,00 грн., з податку на додану вартість;

- № від 27.09.2019, яким нараховано суму штрафних санкцій 224,61 грн., з податку на додану вартість;

- № від 10.06.2020, яким нараховано суму штрафних санкцій 15562,67 грн., з податку на додану вартість;

- №1450/0413 від 27.10.2020, яким нараховано суму штрафних санкцій 18193,69 грн., з податку на додану вартість ;

- № від 24.05.2019, яким нараховано суму штрафних санкцій 4468,20 грн., з податку на прибуток приватних підприємств;

- № від 03.06.2020, яким нараховано суму штрафних санкцій 4577,80 грн., з податку на прибуток приватних підприємств.

Матеріали справи свідчать, що вказані рішення направлено на адресу відповідача, яка міститься Єдиному державному реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємств та громадських формувань та повернулися до позивача за закінченням терміну зберігання.

З даного приводу суд зазначає, що відповідно до п. 58.3 ст. 58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному ст. 42 цього Кодексу.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Згідно п. 42.2 ст. 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

З огляду на положення п. 58.3 ст. 58, п. 42.2 ст. 42 ПК України та той факт, що конверти, направлені відповідачеві за його місцезнаходженням згідно відомостей ЄДРПОУ, та були отримані ним, суд вважає, що такі податкові повідомлення-рішення вважаються врученими відповідачеві належним чином.

Щодо твердження відповідача про застосування строків позовної давності суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39 і 39-2 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації або уточнюючої декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань, в межах поданих уточнень, за такою податковою декларацією протягом 1095 днів (2555 дня - у разі проведення перевірки відповідно до статей 39 і 39-2 цього Кодексу) з дня подання уточнюючого розрахунку (декларації).

Разом з тим, судом встановлено, що постановою Київського окружного адміністративного суду від 13.05.2013 в адміністративній справі №810/708/13-а визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 31.01.2013 року №, № та від 01.02.2013 року №, №, видані Броварською об`єднаною державною податковою інспекцією Київської області Державної податкової служби.

За результатами апеляційного перегляду зазначеного рішення, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.11.2013, постанову Київського окружного адміністративного суду від 13.05.2013 скасовано, у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Світоч Два» відмовлено.

Відповідно до ч.5 ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) (в редакції, яка була чинна на момент ухвалення Київським апеляційним адміністративним судом постанови від 21.11.2013 у справі №810/708/13-а) постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п`ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

У відповідності до ч. 3 ст. 167 КАС України (в редакції, чинній станом на 21.11.2013) копія судового рішення надсилається рекомендованим листом з повідомлення про вручення протягом трьох днів з дня складення у повному обсязі.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 21.11.2013 у справі №810/708/13-а, складено у повному обсязі 26.11.2013 та направлено особам, які брали участь у справі.

Отже, постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 21.11.2013 у справі №810/408/13-а набрала законної сили 02.12.2013.

Відповідно до абз.4 п.56.18 ст.56 Податкового кодексу України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Отже, з урахуванням вищенаведених норм Податкового кодексу України, суд дійшов висновку про те, що податковий борг, визначений на підставі податкових повідомлень-рішень від 31.01.2013 №, від 31.01.2013 №000016221, від 01.02.2013 № та від 01.02.2013 №, з дня набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.11.2013 у справі №810/408/13-а, тобто з 02.12.2013, є узгодженим.

В свою чергу десятиденний строк, передбачений п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України, для самостійного погашення позивачем відповідного грошового зобов`язання розпочався 03.12.2013. Останнім днем сплати узгодженого грошового зобов`язання в даному випадку є 13.12.2013.

Відповідно до абз.1 п.102.1 ст.102 Податкового кодексу України (в редакції, яка була чинна станом на 13.12.2013) контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.

Отже, днем виникнення податкового боргу за узгодженим грошовим зобов`язанням, визначеним на підставі податкових повідомлень-рішень від 31.01.2013 №, від 31.01.2013 №000016221, від 01.02.2013 № та від 01.02.2013 №, є наступний за останнім днем сплати узгодженого грошового зобов`язання день, тобто 14.12.2013.

Таким чином, з урахуванням вимог п.102.4 ст.102 Податкового кодексу України, контролюючий орган мав право стягнути спірний податковий борг протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, тобто до 15.12.2016.

Крім цього, судом встановлено, що у провадженні Київського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа №810/2200/13-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Світоч Два» з позовом до Броварської об`єднаної державної податкової інспекції Київської області Державної податкової служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 17.04.2013 №, №.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 19.06.2013, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.03.2014, - у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Відповідно до ч.5 ст.254 КАС України (в редакції, яка була чинна на момент ухвалення Київським апеляційним адміністративним судом ухвали від 13.03.2014 у справі №810/2200/13-а) постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п`ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Отже, ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 19.06.2013 у справі №810/2200/13-а набрала законної сили 13.03.2014.

Відповідно до абз.4 п.56.18 ст.56 Податкового кодексу України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Отже, з урахуванням вищенаведених норм Податкового кодексу України, суд дійшов висновку про те, що податковий борг, визначений на підставі податкових повідомлень-рішень від 17.04.2013 №, №, з дня набрання законної сили ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.03.2014 у справі №810/2200/13-а, тобто з 13.03.2014, є узгодженим.

В свою чергу десятиденний строк, передбачений п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України, для самостійного погашення позивачем відповідного грошового зобов`язання розпочався 14.03.2014. Останнім днем сплати узгодженого грошового зобов`язання в даному випадку є 24.03.2014.

Відповідно до абз.1 п.102.1 ст.102 Податкового кодексу України (в редакції, яка була чинна станом на 13.12.2013) контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.

Отже, днем виникнення податкового боргу за узгодженим грошовим зобов`язанням, визначеним на підставі податкових повідомлень-рішень від 17.04.2013 №, №, є наступний за останнім днем сплати узгодженого грошового зобов`язання день, тобто 25.03.2014.

Таким чином, з урахуванням вимог п.102.4 ст.102 Податкового кодексу України, контролюючий орган мав право стягнути спірний податковий борг протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, тобто до 25.03.2017.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач пропустив 1095-денний строк, передбачений для стягнення податкового боргу платника податків, поновленого на підставі рішення суду від 13.03.2014 по справі №810/8800/13-а та рішення суду від 13.05.2013 в адміністративній справі №810/708/13-а.

Отже, внесення позивачем до податкового боргу податкових повідомлень-рішень, які були узгоджені в 2014 та 2016 роках є безпідставним, та як наслідок стягненню з відповідача не підлягає.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення податкового боргу на загальному суму 538302,73 грн.

З огляду на відсутність у матеріалах справи доказів оскарження податкових повідомлень рішень, які були прийняті в даній адміністративні справі, суд дійшов висновку, що податкова заборгованість у сумі 307486,33 грн., є узгодженою.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків. Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Як убачається з матеріалів справи, контролюючим органом сформовано та направлено на адресу відповідача податкову вимогу форми «Ю» від 02.10.2014 № 3698-25, яка відповідно до положень ПК України вважається врученою відповідачу належним чином.

Доказів оскарження податкової вимоги форми «Ю» від 02.10.2014 № 3698-25, відповідачем не надано.

Пунктом 95.1 ст. 95 ПК України передбачено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається) (п. 59.5 ст. 59 ПК України).

Стаття 61 ПК України передбачає, що контроль за правильністю нарахування, повнотою і своєчасністю сплати податків і зборів покладено на органи фіскальної служби.

Відповідно до п. 87.11 ст. 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Беручи до уваги те, що заявлену до стягнення суму податкового боргу відповідачем у встановлені законодавством строки у повному обсязі до бюджету не сплачено, наявність податкового боргу підтверджується матеріалами справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для часткового задоволення позову та стягнення податкового боргу в розмірі 307486,33 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивачем не надано суду доказів понесення витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз під час розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 9, 14, 72-78, 90, 139, 143, 242-246, 251, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СВІТОЧ ДВА" () кошти у рахунок погашення податкового боргу у розмірі 307486,33 (триста сім тисяч чотириста вісімдесят шість гривень 33 копійки) з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю "СВІТОЧ ДВА" у банках, обслуговуючого такого боржника податків та за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

3. У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Щавінський В.Р.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 30 серпня 2022 р.