Справа № 753/6148/21
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2022-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 753/6148/21
УХВАЛА

01 вересня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі судді-доповідача Безименної Н.В., суддів Аліменка В.О. та Бєлової Л.В. перевіривши апеляційну скаргу Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 08 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до головного інспектора з паркування відділу інспекції з паркування Голосіївського районного управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Рябоконя Віктора Вікторовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, закриття адміністративного провадження,

ВСТАНОВИЛА

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 08 липня 2021 року позов задоволено частково.

Департамент транспортної інфраструктури виконавчого органу КМР (КМДА), не погодившись з вказаним рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.06.2022 апеляційну скаргу залишено без руху, через її невідповідність ст.286, 295, 296 КАС України, а саме: апеляційну скаргу подано з пропуском строку, не додано документ про сплату судового збору.

Вказана ухвала отримана апелянтом 30.06.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення.

На виконання вимог ухвали суду скаржником подано платіжне доручення від 01.07.2022 №236.

В апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивоване тим, що рішення суду першої інстанції було отримано скаржником 24.12.2021 засобами поштового зв`язку, однак в установлений законодавством десятиденний строк апеляційну скаргу не було подано внаслідок реорганізації сектору договірної та позовної роботи управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу КМР (КМДА) та надмірною завантаженістю у справах.

В той же час, до суду не було надано жодних доказів проведення реорганізації структурних підрозділів Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу КМР (КМДА), або надмірної завантаженості відповідальних підрозділів скаржника.

Відповідно до ч.1 ст.118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії.

Згідно ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд, надаючи оцінку наведеним доводам апелянта, зазначає, що Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду.

Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу. До їх числа відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними, та після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути піддане обмеженням, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав, або фінансовим обмеженням (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії», справа «Креуз проти Польщі»).

Таким чином, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій і стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

У п.74 рішення Європейського Суду з прав людини «Лелас проти Хорватії» суд звернув увагу на те, що «держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу».

У справі «Рисовський проти України» Європейський Суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що «…у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб…».

Тобто, виходячи з принципу «належного урядування», державні органи зобов`язані діяти в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду у вигляді поновлення судами строку на оскарження судових рішень та виправляти допущені органами державної влади помилки за рахунок приватної особи, яка діяла добросовісно.

А отже, організаційні зміни в державному органі (органі місцевого самоврядування), завантаження юридичного відділу (уповноважених структурних підрозділів) не можуть бути визнані поважними причинами пропуску строку апеляційного оскарження та, як наслідок, не є підставою для порушення принципу правової визначеності щодо остаточного рішення.

Згідно з ч.1 ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особливості провадження в даній категорії справ встановлено у ст.286 КАС України, відповідно до ч.4 якої апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Оскаржуване рішення проголошено та складено 08.07.2021 та його копію отримано скаржником 24.12.2021, що самостійно визнається в апеляційній скарзі, однак апеляційну скаргу апелянтом подано до суду 03.02.2022, що підтверджується накладною УДППЗ «Укрпошта», отже апеляційну скаргу подано скаржником після закінчення строків, установлених як ст.286 КАС України, так і ст.295 КАС України.

Строк для усунення недоліків апеляційної скарги сплинув 12 липня 2022 року.

У встановлений судом строк та в період до 01 вересня 2022 року вимоги ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.06.2022 в частині подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із наведенням належних підстав для такого поновлення скаржником виконано не було, в той же час, об`єктивних та поважних причин пропуску відповідачем строку на апеляційне оскарження апелянтом не зазначено, а судом не встановлено, у зв`язку з чим наявні підстави, визначені п.4 ч.1 ст.299 КАС України для відмови у відкритті апеляційного провадження у справі.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у разі відмови у відкритті апеляційного провадження у справі сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Керуючись ст.169, 299 КАС України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

У задоволенні клопотання Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про поновлення строку на апеляційне оскарження - відмовити.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 08 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до головного інспектора з паркування відділу інспекції з паркування Голосіївського районного управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Рябоконя Віктора Вікторовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, закриття адміністративного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Н.В.Безименна

Судді В.О.Аліменко

Л.В.Бєлова