Справа № 640/6352/20
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2022-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №640/6352/20 Суддя (судді) першої інстанції: Добрянська Я.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Беспалова О.О.,

Грибан І.О.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 січня 2022 року, прийнятого за правилами спрощеного позовного провадження, у справі за адміністративним позовом Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, треті особи: ДП «Національні інформаційні системи», ОСББ «Перлина Нивок», ОСОБА_2 про визнання протиправним рішення,-

В С Т А Н О В И В :

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства юстиції України, треті особи: ДП «Національні інформаційні системи», ОСББ «Перлина Нивок», ОСОБА_2 , в якому просила суд:

визнати протиправним і скасувати наказ Міністерства юстиції України від 03.02.2020 за №344/5 «Про скасування реєстраційних дій у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань»;

зобов`язати Міністерство юстиції України шляхом надання відповідного розпорядження до Державного підприємства "Національні інформаційні системи" відновити приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 доступ до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.01.2022 позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу та вказує, що оскільки суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права. Відповідач просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.01.2022 в частині визнання протиправним та скасування пункту 2 наказу Міністерства юстиції України від 03.02.2020 №344/5 в частині скасування реєстраційних дій Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 та в цій частині провадження закрити та скасувати Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.01.2022 в частині визнання протиправним та скасування пункту 3 наказу Міністерства юстиції України від 03.02.2020 №344/5 та прийняти в цій частині позовних вимог нове рішення, яким відмовити у їх задоволені.

Відповідач вважає, що приватним нотаріусом ОСОБА_1. при проведенні оскаржуваних реєстраційних дій порушено приписи пунктів 3, 4 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань». Оскільки приватний нотаріус не мала підстав для проведення оскаржуваних реєстраційних дій, підстави для прийняття рішення про відмову у задоволенні скарг, визначені ч. 8 ст. 34 вказаного Закону, відсутні, оскаржувані реєстраційні дії підлягали скасуванню, а доступ приватного нотаріуса тимчасовому блокуванню строком на 6 (шість) місяців.

Крім того, суд першої інстанції, приймаючи рішення у даній частині позовних вимог щодо скасування пункту 2 наказу Міністерства юстиції України від 03.02.2020 №344/5 не врахував правові позиції Верховного Суду (постанови Верховного Суду від 25.02.2021 у справі №815/1684/17, від 23.03.2021 у справі №480/388/19) про те, що державний реєстратор мас право оскаржити наказ Мін`юсту лише у частині застосування до нього санкції.

Посилання суду першої інстанції на те, що рішення позачергових загальних зборів приймалось за участі ОСОБА_3 є необгрунтованим, оскільки обізнаність про рішення позачергових зборів не свідчить про обізнаність про реєстраційні дії щодо ОСББ «Перлина Нивок».

Щодо тверджень суду першої інстанції про порушення строку щодо розгляду скарги, Міністерство юстиції України вважає, що порушення строку щодо розгляду скарги впливає лише на права та законні інтереси скаржника, а не державного реєстратора. Крім того, відповідач зауважує, що навіть при умові існування несуттєвих порушень, це не може слугувати підставою для скасування правомірного по суті рішення.

Щодо застосування заходу дисциплінарної відповідальності у вигляді доступу до ЄДР, від повідач зазначає, що право вибору стягнення за порушення порядку державної реєстрації належить органу контролю - Міністерству юстиції України, йому ж надано повноваження самостійно визначати вид обрання санкції.

Відповідач вважає, що оскаржуваний наказ Міністерства юстиції України від 03.02.2020 №344/5 прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством України.

Також, відповідач просить здійснювати розгляд даної справи у відкритому судовому засіданні за його участі.

Відзив на апеляційну скаргу до Шостого апеляційного адміністративного суду не надходив.

Керуючись частинами 1 та 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Матеріалами справи підтверджено, що 08.08.2019 ОСОБА_1 , як державним реєстратором, було проведено реєстраційну дію за №1062339 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи» та за №2062339 «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах» щодо Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Перлина Нивок».

Відповідно до зазначених реєстраційних дій, приватним нотаріусом ОСОБА_1. було зареєстровано нову редакцію статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Перлина Нивок», змінено голову правління цього об`єднання з ОСОБА_4 на ОСОБА_5 та змінено засоби зв`язку із юридичною особою.

До Міністерства юстиції України надійшли скарги адвоката Любаренка І.О. в інтересах ОСОБА_4 від 22.10.2019, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 22.10.2019 за №36577-33-19 та 23.10.2019 за №36658-33-19, на реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 08.08.2019 №1062339 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи» та №2062339 «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язанні зі змінами в установчих документах» проведені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1. щодо ОСББ «Перлина Нивок» (ідентифікаційний код юридичної особи - 40862423).

Висновком комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 12.12.2018 рекомендовано скарги адвоката Любаренка І.О. в інтересах ОСОБА_4 від 22.10.2019, 23.10.2019 задовольнити. Скасувати реєстраційні дії в ЄДР від 08.08.2019 №1062339 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи» та №2062339 «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язанні зі змінами в установчих документах» проведені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1. щодо ОСББ «Перлина Нивок». Тимчасово блокувати приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1. доступ до ЄДР строком на 6 місяців.

Наказом Міністерства юстиції України від 03.02.2020 №344/5 «Про скасування реєстраційних дій у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» наказано:

1. Скарги адвоката Любаренка І.О. в інтересах ОСОБА_4 від 22.10.2019 та від 23.10.2019 задовольнити.

2. Скасувати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 08.08.2019 №1062339 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи» та №2062339 «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язанні зі змінами в установчих документах» проведені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1. щодо ОСББ «Перлина Нивок». Виконання покласти на Департамент нотаріату та державної реєстрації.

3. Тимчасово блокувати приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1. доступ до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань строком на 6 місяців. Виконання покласти на Державне підприємство "Національні інформаційні системи".

Вважаючи вказаний наказ протиправним, позивач, звернулася до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, вказав, що відповідачем не надано обґрунтованих пояснень з приводу необхідності та обов`язковості додаткового уповноваження голови та секретаря загальних зборів на підписання поданих документів, вказаних вимог також не містять приписи Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

Також, враховуючи, що електронні копії виготовляються лише з документів, які подані державному реєстратору як підстава для проведення державної реєстрації, суд першої інстанції не вбачав в діях позивача порушень пунктів 3, 4 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

Суд першої інстанції погодився з позицією позивача щодо того, що конкретизація в рішенні про те, що відбулися саме загальні збори ОСББ «Перлина Нивок» не впливає на правову суть цього рішення та не робить його автоматично незаконними чи неприйнятним.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Щодо клопотання відповідача про розгляд даної справи в судовому засіданні, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 2 та 3 ст. 12 КАС України передбачено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

У той же час, згідно частин 1-3 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує:

1) значення справи для сторін;

2) обраний позивачем спосіб захисту;

3) категорію та складність справи;

4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо;

5) кількість сторін та інших учасників справи;

6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес;

7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 12, ч. 4 ст. 257 КАС України виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах:

1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років";

6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу.

У той же час, спірні правовідносини не відносяться до категорії справ, передбачених ч. 4 ст. 12 КАС України.

Як вбачається з поданого клопотання відповідача, в такому не наведено доводів, які б свідчили про те, що характер спірних правовідносин та предмет доказування вимагають проведення судового засідання або посилань на обставини, які можливо встановити лише у такий спосіб.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до частин 1-3 ст. 44 КАС України учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.

Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Учасники справи мають право: ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти; оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках; користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

За приписами частин 5 та 7 ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, визначених цим Кодексом.

Стаття 261 КАС України встановлює наступні особливості подання заяв по суті справи у спрощеному позовному провадженні.

Відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі;

Позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач - заперечення протягом строків, встановлених судом в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Треті особи мають право подати пояснення щодо позову у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, а щодо відзиву - протягом десяти днів з дня його отримання.

Колегія суддів зазначає, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін ніяким чином не обмежує процесуальні права учасників справи, а свої пояснення та докази у справі учасники справи мають можливість надати до суду за правилами, встановленими КАС України.

Згідно п. 10 ч. 6 ст. 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Дослідивши клопотання відповідача, матеріали справи, предмет та підстави позову, склад учасників справи, тощо, беручи до уваги п. 20 ч. 1 ст. 4 та ч. 6 ст. 12 КАС України, колегія суддів дійшла висновку, що дана справа є справою незначної складності, а характер спірних правовідносин та предмет доказування не вимагають її розгляду в порядку загального позовного провадження, а тому у задоволенні зазначеного клопотання необхідно відмовити.

Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги по суті справи, колегія суддів приходить до наступного.

Керуючись ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Колегія суддів звертає увагу, що п. 2 наказу Міністерства юстиції України від 03.02.2020 №344/5 «Про скасування реєстраційних дій у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» у частині скасування рішень від 08.08.2019 №1062339 та №2062339, прийнятих приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1., стосується виключно майнових прав третіх осіб.

Такі реєстраційні дії чи їх скасування не призводять до виникнення, зміни чи припинення правовідносин у приватного нотаріуса. Тому, у частині скасування вказаних реєстраційних дій, оскаржуваний наказ не може порушувати прав позивача.

Приватний нотаріус не є учасником правовідносин, що виникли на підставі реєстраційної дії, а тому й не може бути позивачем чи відповідачем у такій справі. Належними сторонами цих правовідносин є особи, права яких припиняються чи набуваються внаслідок реєстраційної дії. Саме вони мають право на звернення до суду.

Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 28.04.2021 у справі №826/1906/17, від 10.08.2021 у справі №240/1127/20.

У постанові від 01.07.2020 у справі №9901/48/20 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що поняття "спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства" слід тлумачити в ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, а також спорів, які взагалі не підлягають судовому розгляду, у зв`язку із чим суд першої інстанції правильно не роз`яснив позивачу, до суду якої юрисдикції він має звертатися з таким позовом.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 у правовідносинах щодо скасування п. 2 наказу Міністерства юстиції України від 03.02.2020 №344/5 «Про скасування реєстраційних дій у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» не має права на звернення до суду з метою оскарження вищезазначеного пункту наказу в жодному виді провадження, а тому провадження у цій частині справи підлягає закриттю.

Щодо наявності правових підстав для блокування доступу приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1. до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за наслідками розгляду скарг адвоката Любаренка І.О. в інтересах ОСОБА_4 від 22.10.2019 та від 23.10.2019, колегія суддів зазначає наступне.

Нормативно-правовим актом, який відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців є Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 №755-IV (далі - Закон №755-IV).

Як вказано у висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 12.12.2019, при проведенні оскаржуваних реєстраційних дій порушено приписи пунктів 3, 4 ч. 2 ст. 25 Закону №755-IV.

Частина 2 ст. 25 Закону №755-IV встановлює порядок проведення державної реєстрації та інших реєстраційних дій на підставі документів, що подаються заявником для державної реєстрації, включає:

1) заповнення форми заяви про державну реєстрацію - у разі подання документів особисто заявником (за бажанням заявника);

2) прийом документів за описом - у разі подання документів у паперовій формі;

3) виготовлення копій документів в електронній формі - у разі подання документів у паперовій формі;

4) внесення копій документів в електронній формі до Єдиного державного реєстру;

5) перевірку документів на наявність підстав для зупинення розгляду документів;

6) перевірку документів на наявність підстав для відмови в державній реєстрації;

7) прийняття рішення про проведення реєстраційної дії - для громадських формувань, символіки та засвідчення факту наявності всеукраїнського статусу громадського об`єднання;

8) проведення реєстраційної дії (у тому числі з урахуванням принципу мовчазної згоди) за відсутності підстав для зупинення розгляду документів та відмови в державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру;

9) формування та оприлюднення на порталі електронних сервісів виписки, результатів надання адміністративних послуг у сфері державної реєстрації та установчих документів;

10) видача за бажанням заявника виписки з Єдиного державного реєстру у паперовій формі за результатами проведеної реєстраційної дії (у разі подання заяви про державну реєстрацію у паперовій формі).

Виписка з Єдиного державного реєстру у паперовій формі надається з проставленням підпису та печатки державного реєстратора.

На спростування вказаного, позивач у позовній заяви посилається на приписи ч. 4 ст. 17 Закону №755-IV та вказує, що електронні копії виготовляються лише з документів, поданих державному реєстратору, як підстава проведення державної реєстрації, обов`язку виготовлення копій будь-яких інших документів чинним законодавством не передбачено.

Пояснень щодо такого порушення як не внесення копій документів в електронній формі до Єдиного державного реєстру позивач не надав.

З вказаного висновку комісії відповідача вбачається, що представник приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1. під час засідання Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації повідомив, що електронні копії документів не виготовлялися та не вносились до ЄДР.

Колегія суддів звертає увагу, що ст. 17 Закону №755-IV встановлює документи, що подаються заявником для державної реєстрації юридичної особи, а частина 4 вказаної статті - документи, які подаються для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у тому числі змін до установчих документів юридичної особи. Натомість приписи ст. 25 Закону №755-IV регламентують порядок дій при проведенні реєстраційних дій. Отже, посилання позивача на приписи ст. 17 Закону №755-IV на спростування доводів відповідача про допущення нею порушення пунктів 3, 4 ч. 2 ст. 25 Закону №755-IV є безпідставним.

Щодо п. 3 оскаржуваного наказу, колегія суддів зазначає наступне.

За приписами частин 1 та 6 ст. 34 Закону №755-IV рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів або до суду.

За результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про:

1) відмову в задоволенні скарги;

2) задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про:

а) скасування реєстраційної дії, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатом розгляду скарги, - у разі оскарження реєстраційної дії, рішення територіального органу Міністерства юстиції;

б) проведення державної реєстрації - у разі оскарження відмови у державній реєстрації;

в) виправлення технічної помилки, допущеної державним реєстратором;

г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Єдиного державного реєстру;

ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Єдиного державного реєстру;

д) скасування акредитації суб`єкта державної реєстрації;

е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України;

є) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

Рішення, передбачені підпунктами "а", "ґ", "д" і "е" пункту 2 цієї частини, приймаються виключно Міністерством юстиції України.

За результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи можуть прийняти мотивоване рішення, в якому передбачити шляхи для задоволення скарги.

Рішення, прийняте за результатами розгляду скарги, надсилається скаржнику протягом трьох робочих днів з дня його прийняття.

На виконання ч. 1 ст. 35 Закону №755-IV суб`єкти державної реєстрації за порушення законодавства у сфері державної реєстрації несуть відповідальність у порядку, встановленому законом.

Отже, встановлення Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації факту прийняття приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1. неправомірного рішення, з урахуванням його характеру та наслідків, яке фактично призвело до порушення прав і законних інтересів скаржника, відповідно до ст. 34 Закону №755-IV є підставою для застосування відповідного заходу реагування у вигляді тимчасового блокування доступу позивачу до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань строком на 6 місяців.

Крім того, право вибору стягнення за порушення порядку державної реєстрації належить органу контролю - Міністерству юстиції України, йому ж надано повноваження самостійно визначати вид санкції.

Як вбачається з положень Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №Р(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Суд не може підміняти державний орган рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. Він не може і ухилятися від реалізації своєї компетенції, але і не має права виходити за її межі.

Тобто дискреційні повноваження - це законодавча встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу і верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

На законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Отже, обраний відповідачем вид відповідальності у вигляді тимчасового блокування доступу позивачу до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань строком на 6 місяців, на переконання колегії суддів, передбачений законом та є співмірним із вчиненим порушенням.

Відтак, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги та вважає, що оскільки наказ вiд 03.02.2020 №344/5 в частині, що стосується прав позивача (пункт 3) видано на підставі вмотивованого висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації у рамках виявлених під час розгляду скарги Любаренка І.О. в інтересах ОСОБА_2 порушень при прийнятті рішень приватним нотаріусом у сфері державної реєстрації, зокрема порушення порядку проведення державної реєстрації та реєстраційних дій, то пункт 3 спірного наказу скасуванню не підлягає, оскільки застосування такого стягнення є наслідком встановлення відповідного порушення та дискреційними повноваженнями відповідача, крім того підтверджений представником позивача під час засідання Комісії.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову та скасування спірного наказу, оскільки такий в частині не стосується прав позивача, а в іншій частині є обґрунтованим.

На підставі п. 3 ч. 1 ст. 315 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

За правилами ч. 1 ст. 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції - скасуванню, з прийняттям нової постанови, якою слід у відповідній частині - закрити провадження, а в задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Керуючись ст. 243, 311, 315, 319, 322 КАС України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 січня 2022 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження у справі №640/6352/20 в частині оскарження пункту 2 наказу Міністерства юстиції України від 03.02.2020 за №344/5 «Про скасування реєстраційних дій у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» - закрити.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.Ю. Ключкович

Судді О.О. Беспалов

І.О. Грибан