Справа № 160/8925/22
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 вересня 2022 року Справа № 160/8925/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бондар М.В. розглянувши у спрощеному провадженні (письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, відповідач), в якій просить:
Також, в позовній заяві заявлено клопотання про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області протягом п`ятнадцяти днів з дня набрання чинності рішенням суду по цій справи, надати до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення суду.
Ухвалою суду від 04.07.2022 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Дослідивши матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено, що 31.07.2020 року ОСОБА_5 змінила прізвище на « ОСОБА_6 », що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії НОМЕР_1 .
З листування сторін, долученого до матеріалів справи та письмових заяв сторін по суті спору випливає, що на виконанні Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа від 15.04.2013, виданого на підставі рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02.04.2003 року у справі №203/1392/13ц про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання неповнолітніх дітей.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.09.2021 року у справі № 160/10639/21 частково задоволено позов ОСОБА_4 до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії:

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, які полягають у не перерахунку та не виплаті пенсії ОСОБА_4 з 01.04.2019 року в розмірі, який обчислено з грошового забезпечення, визначеного Дніпропетровським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки в довідці від 22.02.2021 за № ФД 106763;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести з 01.04.2019 перерахунок основного розміру пенсії ОСОБА_4 у розмірі 80% грошового забезпечення, на підставі від 22.02.2021 за № ФД 106763, наданої Дніпропетровським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії з 01.04.2019, з урахуванням раніше виплачених сум;

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_4 за рахунок виплати з 05 березня 2019 року 75% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок та виплату пенсії (із врахуванням раніше виплачених сум) ОСОБА_4 з 05 березня 2019 року з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року.

- у задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

02.12.2022 року ОСОБА_1 звернулась до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області з вимогою у найкоротший строк здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_4 на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі № 160/10639/21 та на виконання рішення суду по справі № 203/1392/13-ц перерахувати 33 % від донарахованих сум на утримання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Листом від 31.12.2021 № 47310- 37990/Н-01/8-0400/21 відповідачем повідомлено, що оскільки запитувана інформація по гр. ОСОБА_4 щодо перерахунку пенсії на підставі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.09.2021 по справі № 160/10639/21 носить конфіденційний характер, не допускається збір, використання і поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди. Також, в листі зазначено, що постановою державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 11.08.2021 (ВП №39260010) зобов`язано відповідача проводити відрахування аліментів на утримання неповнолітніх дітей з усіх доходів, що належать до виплати ОСОБА_4

10.02.2022 року позивач звернулась до відповідача із запитом на інформацію, в якому просила надати інформацію про розмір стягнутих протягом 2021 року з ОСОБА_4 аліментів на утримання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ; розрахунок аліментів на утримання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ; коли ГУ ПФУ в Дніпропетровській області буде виплачена сума аліментів.

Листом від 21.02.2022 № 0400-010508-8/29001 ГУ ПФУ в Дніпропетровській області повідомило позивача, що запит розглянуто в порядку Закону України «Про звернення громадян»; аліменти із сум, нарахованих за рішенням суду ОСОБА_4 будуть відраховані під час виплати зазначених сум; надало інформацію про розмір отриманих аліментів за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 року.

12.05.2022 року позивач звернулась до відповідача із зверненням, у якому вимагала у найкоротший строк здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_4 на виконання рішення суду по справі № 160/10639/21 та на виконання рішення суду по справі № 203/1392/13ц - перерахувати 33% від донарахованих сум на утримання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ; надати розрахунок аліментів на утримання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на виконання рішення суду № 160/10639/21.

Листом від 09.06.2022 року № 16759-11628/Н-01/8-0400/22 відповідачем надано відповідь на звернення ОСОБА_1 , в якій зазначено, що надання інформації щодо перерахунку пенсії ОСОБА_4 на підставі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.09.2021 року у справі № 160/10639/21 без його особистої згоди немає законних підстав. Розмір відрахувань з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати. Згідно з виконавчим листом від 15.04.2013 за №203/1392/13ц, який наданий Соборним відділом державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) з пенсії ОСОБА_4 проводяться відрахування аліментів на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця і до досягнення дітьми повноліття. Відрахування заборгованості та щомісячне відрахування аліментів проводяться відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у розмірі 50% пенсії до повного погашення заборгованості. Стягнені кошти щомісяця перераховуються на рахунок Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)

Таким чином, вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у наданні розрахунку аліментів та нарахування і виплати аліментів на виконання рішення суду, позивач звернулась до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про звернення громадян», громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

На підставі частини 1 статті 15 Закону України «Про звернення громадян», органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Згідно з частиною 1 статті 19 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані:

- об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги;

у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову;

- на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу;

- скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням;

- забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень;

- письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення;

- вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина;

- у разі визнання заяви чи скарги необгрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення;

- не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам;

- особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

Досліджені судом запити ОСОБА_1 та відповіді ГУ ПФУ в Дніпропетровській області свідчать, що в порушення зазначених норм відповідачем надано неповні відповіді, не всебічно та не об`єктивно розглянуті усі аргументи заявника, внаслідок чого позивач змушена була звернутись до суду.

За таких обставин, підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання протиправними дій ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, які виразились у відмові надати розрахунок аліментів на утримання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на звернення ОСОБА_1 від 10.02.2022 року, від 12.05.2022 року та зобов`язання ГУ ПФУ в Дніпропетровській області надати ОСОБА_1 розрахунок аліментів на утримання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на звернення ОСОБА_1 від 10.02.2022 року, від 12.05.2022 року.

В частині вимог позивача щодо виконання рішень судів та нарахування і виплатити аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , суд виходить з такого.

Частиною 1 статті 2 Кодексі адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 1 частини першої статті 4 КАС України передбачено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Відповідно до пункту 2 цієї частини публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Пунктом 7 вказаної частини встановлено, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

За приписами пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома або більше особами стосовно їхніх прав та обов`язків у конкретних правовідносинах, у яких однієї із сторін є суб`єкт владних повноважень, наділений можливістю владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єктів.

Відповідно до частини 1 статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно з частиною 2 статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Приписами частини 1 статті 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Таким чином нормами процесуального закону встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для зобов`язання відповідача належним чином виконати рішення суду.

Вказані правові норми мають на меті забезпечити належне виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання або неналежне виконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням або неналежним виконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до належного виконання судового рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

З огляду на вищенаведене, суд доходить висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не дозволяє ефективно захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним.

При розгляді позовних вимог стосовно невиконання або неналежного виконання окремого судового рішення в іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконання судового рішення являє собою завершальну стадію судового провадження.

Також, суд звертає увагу, що за нормами статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, зокрема, про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення.

За наведених обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

В позовній заяві ОСОБА_1 просила суд встановити судовий контроль за виконанням судового рішення.

За положеннями статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Суд зазначає, що станом на час вирішення спору по суті відсутні передумови вважати, що рішення суду не буде виконане відповідачем.

Враховуючи зазначене та те, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є правом суду, а не обов`язком, наразі правові підстави для задоволення цього клопотання позивача відсутні.

Згідно з частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження понесення сторонами судових витрат, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (адреса: вул. Набережна Перемоги, 26, м.Дніпро, 49094; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 21910427) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, які виразились у відмові надати розрахунок аліментів на утримання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на звернення ОСОБА_1 від 10.02.2022 року, від 12.05.2022 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області надати ОСОБА_1 розрахунок аліментів на утримання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за зверненнями ОСОБА_1 від 10.02.2022 року, від 12.05.2022 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснювати.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Бондар