Справа № 640/22498/19
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2022-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2022 року м. Київ № 640/22498/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кармазіна О.А., розглянувши в порядку письмового позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Головного управління Національної поліції у м. Києві
провизнання протиправним та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов ОСОБА_1 до ГУ Національної поліції у м. Києві, в якому просить суд:

1) визнати протиправним та скасувати наказ від 27.09.2019 № 752 про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби;

2) визнати протиправним та скасувати наказ від 30.09.2019 №1058 о/с про звільнення поліцейського з логістики сектору логістики та матеріально-технічного забезпечення Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві старшого сержанта поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції на підставі пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України);

3) поновити старшого сержанта поліції ОСОБА_1 на посаді поліцейського з сектору логістики та матеріально-технічного забезпечення Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві;

4) стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 8422,82 грн. заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Позиція позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він проходив службу в органах внутрішніх справ з 22.03.2013, в подальшому проходив службу в поліції з 07.11.2015 по 30.09.2019.

Так, у позовній заяві зазначено, що наказом ГУ НП у м. Києві від 12.09.2019 № 1626 було призначено службове розслідування. За результатами службового розслідування складено висновок від 27.09.2019, відповідно до якого за вчинення дисциплінарного проступку, який виразився у порушенні вимог частини першої пунктів 6 та 11, частини третьої статті 1 розділу І Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, пункту 1 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09 листопада 2016 року № 1179, Присяги працівника поліції, до поліцейського з логістики сектору логістики та матеріально-технічного забезпечення Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві старшого сержанта поліції ОСОБА_1 вирішено застосувати дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

На підставі висновку службового розслідування Головним управлінням Національної поліції у місті Києві за вчинення дисциплінарного проступку прийнято наказ від 27.09.2019 № 752 про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби, а також наказ від 30.09.2019 № 1058 о/с про звільнення поліцейського з логістики сектору логістики та матеріально-технічного забезпечення Дарницького управління поліції ГУ НП в місті Києві старшого сержанта поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції на підставі пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Пояснює, що згідно з інформації, викладеної у висновку від 27.09.2019 ГУ НП у м. Києві, складеного за результатами проведеного службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни старшим сержантом поліції ОСОБА_1 12.09.2019 автопатрулем «Рубін - 0206» Управління патрульної поліції в місті Києві о 00 год 55 хв. по вулиці Бориспільській в м. Києві було зупинено автомобіль марки MITSUBISHI LANCER д.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння. Під час перевірки документів у ОСОБА_1 поліцейськими було встановлено, що позивач перебував у стані алкогольного сп`яніння. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку за допомогою спеціального технічного засобу «ALKOTEST» в присутності свідків ОСОБА_1 відмовився, у зв`язку з чим, за порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 поліцейськими відносно позивача було складено протокол серії ДПР 18 № 309640 про вчинення адміністративного правопорушення, визначеного частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Адміністративний матеріал, складений відносно ОСОБА_1 було направлено для розгляду до Дарницького районного суду міста Києва.

Додає, що суд належно оцінивши рапорт від 12.09.2019, протокол від 12.09.2019 № 302822, постанову серії АПО18 №561854 від 12.09.2019 та протокол серії АЗ № 112431 від 12.09.2019 дійшов законного та обґрунтованого висновку про те, що вказані докази в розумінні статті 251 КУпАП є неналежними, оскільки вони жодним чином не підтверджують та/або не спростовують наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, відтак Дарницький районний суд міста Києва постановою від 01.11.2019 у справі № 753/18964/19 провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП закрив на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, а саме: за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Також, у позовній заяві позивач зазначає, що згідно того ж висновку від 27.09.2019 під час складання адміністративних матеріалів ОСОБА_1 не повідомивши поліцейським свого місця роботи та посаду начебто висловлювався у бік патрульних поліцейських нецензурною лайкою, чим порушував публічний порядок та мораль, з огляду на що за скоєння вказаних дій відносно позивача було складено адміністративний матеріал за статтею 173 КУпАП, однак постановою Дарницького районного суду міста Києва від 23.10.2019 у справі № 753/18431/19 провадження про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП було закрито, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Крім того, позивач зазначає, що у висновку службового розслідування ГУ НП у м. Києві від 27.09.2019 зазначено, що 12.09.2019 ОСОБА_1 , на думку відповідача, робив завідомо неправдиві виклики на лінію « 102» щодо незаконної зупинки, незаконне затримання та крадіжку його речей. По даному факту відносно позивача також було складено адміністративний протокол за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183 КУпАП та скеровано до суду для розгляду по суті.

Проте, як зазначив позивач у позовній заяві, станом на момент звернення до суду з даним позовом, слухання по даній справі відносно ОСОБА_1 не завершено.

Однак, за твердженням відповідача, оскаржувані накази є протиправним та підлягають скасуванню, оскільки згідно з частиною першою статті 19 Дисциплінарного статуту у висновку за результатами службового розслідування, зокрема, зазначаються: документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень: причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення.

Як наголошує позивач, з матеріалів службового розслідування вбачається недотримання дисциплінарною комісією вказаної норми Закону, оскільки до матеріалів службового розслідування не було надано документів та матеріалів, які б належним чином підтверджували або спростовували факт вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, також не надано належних матеріалів чи документів щодо обставин, які б знімали з поліцейського звинувачення.

Позивач вважає, що ці твердження повністю підтверджуються судовими рішеннями, яким встановлено відсутність в діях позивача ознак адміністративних правопорушень, які йому ставилися у вину.

Додає, що вказаний факт свідчить про неналежне проведення службового розслідування, що цілком очевидно підтверджує однобічність проведеної процедури, навмисне невжиття заходів щодо з`ясування всіх обставин справи, зокрема тих що свідчать про відсутність вини працівника у вчиненні дисциплінарного проступку та у підсумку упереджене ставлення до позивача.

У позові зазначено, що відповідно до частини третьої статті 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, з огляду на що в кожному конкретному випадку застосування дисциплінарного стягнення за порушення службової дисципліни повинно бути враховано ряд обставин й найголовніше тих, які пом`якшують або обтяжують відповідальність. При цьому, вид дисциплінарного стягнення повинен бути співрозмірним виду порушення службової дисципліни.

Додає, що пунктом 4 розділу V Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 28 листопада 2018 року за № 1355/32807 визначено, що службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Відтак, на думку позивача, системний аналіз зазначеної норми порядку свідчить, саме про обов`язок встановлення зазначених обставин, який цілком очевидно було проігноровано, оскільки дисциплінарна комісія, яка проводила службове розслідування відносно ОСОБА_1 провела його однобічно, не врахувала надані ним письмові пояснення, не вжила заходів для отримання відповідних пояснень від інших осіб, не дослідила та умисно не оцінила всіх обставин справи.

Додає, що згідно з пунктом 7 розділу V Порядку розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження. Збирання та перевірка матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського у разі розгляду справи у формі письмового провадження здійснюються зазвичай шляхом: одержання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб; одержання в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідних документів або їх копій та долучення до матеріалів справи; отримання консультацій спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування.

Як стверджує позивач, в матеріалах службового розслідування відносно ОСОБА_1 вказані відомості відсутні, зокрема не було документально встановлено саме факту керування ним автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, не допитано в якості свідків осіб які могли б підтвердити чи спростувати зазначений факт, а саме: особу з якою того вечора був ОСОБА_1 , а також не встановлено факту порушення ним публічного порядку, правил етичної поведінки поліцейського загалом, про які зазначено у висновку службового розслідування. Варто зазначити, що вказані обставини були предметом судового розгляду й судом встановлено їх недоведеність.

Також позивач зазначає, що дисциплінарна комісія обмежилась тільки поясненнями інспекторів Управління патрульної поліції в місті Києві, які, на думку позивача, є заінтересованими особами.

На думку позивача пояснення інспекторів не можуть бути основою для висунення звинувачень у вчиненні дисциплінарного проступку позивачем.

Крім того, за висновком позивача, комісією не надано належної правової оцінки правомірності дій працівників поліції щодо застосування до ОСОБА_1 спецзасобів у вигляді кайданок та необхідності доставления його до відділку поліції, для начебто оформлення матеріалів скоєного ним адміністративного правопорушення.

Позивач вважає, що даний факт взагалі умисно не був перевірений дисциплінарною комісією, що у свою чергу дає підстави стверджувати про незаконне позбавлення волі позивача. Також додає, що комісією не опитано особу, яка того вечора була разом з ОСОБА_1 та керувала його автомобілем MITSUBISHI LANCER д.н. НОМЕР_1 , а також дисциплінарна комісія не долучила жодних належних та допустимих доказів, які б вказували на обставини, що обтяжують або пом`якшують вину, а також документів до матеріалів справи, які б власне підтверджували факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку, який в подальшому призвів до незаконного звільнення його зі служби.

Таким чином, за висновком позивача, зазначені норми закону відповідачем цілком очевидно були порушені, а вказані протиправні дії дисциплінарної комісії свідчать про ухвалення необґрунтованого та беззаперечно упередженого висновку про вчинення позивачем дисциплінарного проступку, які в подальшому призвели до винесення незаконних наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та протиправного звільнення ОСОБА_1 зі служби.

Позивач також просить суд врахувати, що постановою Дарницького районного суд міста Києва від 01.11.2019 у справі № 753/18964/19 встановлено відсутність вини ОСОБА_1 та в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, а також постановою Дарницького районного суд міста Києва від 23.10.2019 року № 753/18431/19 встановлено відсутність вини ОСОБА_1 та складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП.

Відтак, з урахуванням наведених обставин, позивач вважає висновок ГУ НП у м. Києві від 27.09.2019 про нібито вчинення позивачем дисциплінарного проступку є поспішним, незаконним та необґрунтованим, оскільки дисциплінарною комісією під час проведення службового розслідування не були взяті до уваги істотні обставини, які спростовують факт вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку що свідчить про те, що дії Головного управління Національної поліції в місті Києві щодо винесення наказів від 27.09.2019 № 752 про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби, а також наказу від 30.09.2019 № 1058 о/с про звільнення поліцейського з логістики сектору логістики та матеріально-технічного забезпечення Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві старшого сержанта поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції на підставі пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) є незаконними та такими, що грубо порушують його гарантоване право на працю.

Підсумовуючи викладене позивач просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Позиція відповідача.

Відповідач надіслав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Пояснює, що позивач, являючись працівником поліції, приймався на службу та проходить її на підставі Закону України «Про Національну поліцію», Дисциплінарного статуту Національної поліції, а також відомчих наказів.

Додає, що підставою для призначення та проведення службового розслідування відносно позивача стала інформаційна довідка тимчасово виконуючої обов`язки начальника управління кадрового забезпечення ГУНП у м. Києві за фактом оформлення адміністративного протоколу за ст. 130 КУпАП відносно старшого сержанта поліції ОСОБА_1 .

За твердженням представника відповідача матеріалами службового розслідування та висновком від 27.09.2019, вина позивача в порушенні службової дисципліни, а не у вчинені адміністративного правопорушення, - доведена повністю.

Так, опитаний в ході проведення службового розслідування інспектор роти № 1 батальйону № 3 полку № 2 (з обслуговування лівого берега) Управління патрульної поліції у м. Києві молодший лейтенант поліції ОСОБА_2 пояснив, що під час патрулювання у складі автопатруля «РУБІН-0206», спільно з рядовим поліції ОСОБА_3 , отримали виклик від чергового «Київ-55» про порушення тиші. Прибувши за адресою: м. Київ, Бориспільська, 19 до них звернувся громадянин, який не надавав свої дані та повідомив, що зараз з прибудинкової території виїжджає автомобіль MITSUBISHI LANCER номерний знак НОМЕР_1 , водій якого вживав спиртні напої. Зупинивши вказаний автомобіль за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 17 з водійського місця вийшов чоловік та пред`явив посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та службове посвідчення на якому вказано, що він помічник оперуповноваженого. Водій на камеру АА 00899 повідомив, що вживав спиртні напої та мав намір домовитися про вирішення питання без складання адміністративних матеріалів, але йому повідомили, що будуть діяти згідно закону. Після чого ОСОБА_1 почав говорити, що не керував автомобілем MITSUBISHI LANCER номерний знак НОМЕР_1 , а був пасажиром.

Представник ГУ НП у м. Києві додає, що у поведінці ОСОБА_1 вбачались ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: відчувався запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці чи у медичному закладі, однак від проходження медичного огляду останній відмовився у присутності двох свідків, після чого за порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, ч. 1 ст. 130 КУпАП було складено адміністративні матеріали. Оскільки автомобіль MITSUBISHI LANCER був припаркований з порушенням Правил дорожнього руху, його було евакуйовано та доставлено на штраф майданчик за адресою: АДРЕСА_1 , про що складено акт. Після чого, ОСОБА_1 почав вести себе агресивно та кидатися на працівників поліції, які працювали на місці події, а відтак згідно статті 45 Закону України «Про Національну поліцію» до ОСОБА_1 було застосовано спеціальний засіб - кайданки, для припинення небезпеки для оточуючих та самого ОСОБА_2 . Надалі в присутності свідків ОСОБА_1 висловлювався нецензурною лайкою в сторону поліцейських, порушував публічний порядок та мораль, за вказані дії складено адміністративний матеріал за статтею 173 КУпАП. Крім того, ОСОБА_1 почав робити завідомо неправдиві виклики на спецлінію « 102» про незаконну зупинку, незаконне затримання та крадіжку його речей, за вказане порушення складено адміністративний матеріал за статтею 183 КУпАП. Після чого ОСОБА_1 доставлено до Дарницького управління поліції для припинення правопорушень, надання пояснень, складання адміністративних матеріалів. З проходженням трьох годин з моменту затримання ОСОБА_1 було звільнено від кайданок та роз`яснено йому про всі вказані вище адміністративні матеріали та отримання їх копій, від яких він відмовився та повідомив «Ми ще зустрінемось!», чим, на думку відповідача, висловив погрозу у бік поліцейських.

Зазначає, що в ході проведення службового розслідування, начальником відділу кадрового забезпечення Дарницького управління поліції ГУНП у м. Києві було відібрано пояснення в ОСОБА_1 , в якому останній повідомив, що дійсно 12.09.2019 в позаробочий час по АДРЕСА_2 розпивав спиртні напої із своїм знайомим. В подальшому ОСОБА_1 зателефонував своєму знайомому, щоб той сів за кермо його авто та відвіз позивача додому. О 23 годині приїхав знайомий позивача та сів за кермо його авто. Через 60 метрів даний транспортний засіб був зупинений працівниками патрульної поліції після чого на ОСОБА_1 було одягнуто кайданки в яких він перебував до 5ї години ранку, пізніше на останнього склали багато протоколів про адміністративні правопорушення, про які останній дізнався тільки в управлінні поліції, куди був доставлений о 5-ій годині ранку. Працівниками патрульної поліції було складено адміністративний протокол за ст. 130 КУпАП з якою Позивач був не згідний, транспортний засіб останнього було вилучено на евакуаторі.

Як зафіксовано у відзиві на позовну заяву, надані пояснення позивача, щодо керування його автомобілем іншою особою суперечать відеозаписам з нагрудних камер поліцейських АА-00899 та АА-00880, оскільки вивченням відеозапису, наданого Управлінням патрульної поліції у м. Києві встановлено, що під час зупинки 12.09.2019 працівниками Управління патрульної поліції у місті Києві транспортного засобу, а саме автомобіля MITSUBISHI LANCER, номерний знак НОМЕР_1 за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 17 з місця сидіння водія вийшов чоловік, якій на запитання працівників УПП у м. Києві: «Ви вживали спиртні напої та сіли за кермо?», відповів: «Я в курсі» (08 сек. відео № 00375). Після чого останній звернувся до працівників патрульної поліції із запитанням: «Ви свої чи не свої?» (18 сек. відео № 00375). На вимогу працівника УПП у м. Києві пред`явити посвідчення водія та реєстраційні документи на даний транспортний засіб - останній дістав із кишені штанів службове посвідчення працівника поліції, але помітивши увімкнену нагрудну камеру працівника патрульної поліції пішов пред`являти його поліцейському у якого камера була вимкнена, що чітко зафіксовано на відео (49 сек. відео № 00375), вищезазначене свідчить про намір позивача вступити з працівниками УПП у м. Києві у неділові стосунки та використати своє службове становище у власних корисливих цілях. На вимогу працівників поліції назвати своє ім`я, позивач відповів що його звуть ОСОБА_4 (02.34 хв. відео № 00375), чим ввів в оману працівників патрульної поліції надавши неправдиву інформацію, адже згідно документів як виявилось пізніше позивача звуть ОСОБА_5 .

Тобто, відповідач наголошує, що ОСОБА_1 будучи працівником поліції, замість надання допомоги та сприяння поліцейським у складанні адміністративних матеріалів, перешкоджав їм у виконанні своїх службових обов`язків.

Своїми діями, на думку відповідача, останній порушив вимоги підпункту б частини 3 статті 1 розділу І Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Також відповідач додає, що на 02.48 хв. відео № 00379 ОСОБА_1 змінює версію того що відбувається, і стверджує що він їхав на пасажирському кріслі, хоча з першої секунди першого відео чітко видно, що окрім працівників наряду УПП у м. Києві та позивача на місці події нікого не було. Попри це, останній настоював на тому, що він не керував даним транспортним засобом, а був його пасажиром та сидів збоку від місця сидіння водія, та на запитання працівника патрульної служби: «Куди подівся водій, який за версією ОСОБА_1 керував автомобілем?», Позивач відповів, що той пішов на зупинку громадського транспорту, яка знаходилась неподалік (04.11 хв. відео № 00379). Однак, після огляду працівником патрульної поліції спільно з ОСОБА_1 вказаної зупинки громадського транспорту та прилеглої до неї території жодних осіб виявлено не було, що теж чітко зафіксовано на відео (06.20 хв. відео № 00379).

Вказані дії позивача, на думку відповідача, свідчать також про те, що позивач свідомо вводив в оману працівників УПП у м. Києві, що є неприпустимим в поведінці працівника поліції, який присягнув вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки, склавши присягу працівника поліції.

Також відповідач додає, що вже на 13.18 хвилині відео № 00382 останній повідомив, що на момент зупинки в машині знаходилось троє осіб, та куди вони зникли йому знову ж таки - невідомо. Пізніше позивач в супроводі працівника поліції сів до вищезазначеного транспортного засобу для того, щоб начебто зателефонувати адвокату, та не зважаючи на вимогу працівника УПП у м. Києві не зачиняти двері, намагався зачинитись в машині. Позивач в цей момент був дуже агресивним, та з метою все ж зачинити автомобіль здійснив напад на поліцейського схопивши його за руку (08.07 хв. відео № 00379), після чого з метою особистої безпеки працівником поліції було застосовано до позивача спеціальний засіб, а саме кайданки.

Крім іншого, відповідач зазначає, що під час складання адміністративних матеріалів ОСОБА_1 відмовився повідомляти поліцейським своє місце роботи та посаду, висловлювався у бік поліцейських ненормативною лексикою. А пізніше взагалі повідомив, що він не є працівником поліції і йому невідомо кому належить службове посвідчення знайдене у нього в кишені під час поверхневого перевірки (01.29 хв. відео № 00386), чим грубо порушив вимоги п. 3 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію». Згодом ОСОБА_1 почав дзвонити на спеціальну лінію « 102» та повідомив, що його авто MITSUBISHI LANCER, номерний знак НОМЕР_1 , зупинили працівники поліції причину не повідомили, одягають кайданки, він не зупинявся і продовжувати дзвонити (12.20 хв. відео № 00392), вказані повідомлення були зареєстровані до журналу єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події за № 66545, № 66559, № 66573, № 66575.

За твердженням відповідача, все вищезазначене вказує на порушення ОСОБА_1 п. 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179 та Присяги поліцейського.

Відповідач додає, що обставини за яких позивачем вчинено дисциплінарний проступок підірвали авторитет Національної поліції України, а тому суб`єкт владних повноважень вирішуючи питання про застосування до останнього дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції, діяв у межах повноважень та у передбачений законом спосіб.

У відзиві також зазначено, що ОСОБА_1 у своїй позовній заяві неодноразово наголошує та звертає увагу суду на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 23.10.2019 у справі № 753/18431/19 у якій встановлено відсутність вини ОСОБА_1 в адміністративному правопорушенні передбаченому частиною 1 статті 130 КУпАП, а також на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 23.10.2019 у справі № 753/18431/19 про відсутність вини останнього в адміністративному правопорушенні передбаченому статтею 173 КУпАП.

Однак, на думку відповідача, зосередження позивачем уваги суду на відсутності його вини у вищезазначених адміністративних правопорушеннях, не спростовує факту дисциплінарного правопорушення, в тому числі проступку, адже позивача звільнено саме за вчинення дисциплінарного проступку, а не за факт вчинення ним адміністративного правопорушення.

Відповідач також зауважив, що службове розслідування було проведено з дотриманням строків передбачених Дисциплінарним статутом Національної поліції України.

Відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлений законом, добросовісно та розсудливо, з урахуванням всіх обставин справи, а тому відсутні підстави для визнання протиправними та скасування наказу Головного управління Національної поліції у м. Києві від 27.09.2019 № 752 про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, а саме застосування до нього дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції та наказу ГУ НП у м. Києві від 30.09.2019 № 1053 о/с.

Процесуальні дії, вчинені у справі.

Ухвалою судді Мамедовой Ю.Т. від 12.12.2019 відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

10.06.2022 розпорядженням керівника апарату суду № 1005 справу № 640/22498/19 передано на повторний автоматизований розподіл судових справ, у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Мамедовой Ю.Т.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями вказаний адміністративний позов 10.06.2022 розподілено на суддю Кармазіна О.А.

Ухвалою судді Кармазіна О.А, від 14.06.2022 вказану справу прийнято до свого провадження та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Встановлені судом обставини.

Розглянувши подані документи і матеріали, дослідивши наявні пояснення, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 з 22.03.2013 працював в органах внутрішніх справ та з 07.11.2915 на службі в поліції, з 06.09.2019 обіймав посаду поліцейського з логістики сектору логістики та матеріально-технічного забезпечення Дарницького управління поліції ГУ НП у місті Києві.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами справи, на адресу заступника Голови Національної поліції України - начальника Головного управління Національної поліції у м. Києві Андрія Крищенка від т.в.о. начальника УКЗ ГУ НП у м. Києві Наталії Зіненок надійшла інформаційна довідка від 12.09.2019 «за фактом оформлення адміністративного протоколу за ст. 130 КУпАП відносно старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , у якій зазначено, що 12.09.2019 до управління кадрового забезпечення надійшла інформація про те, що близько 02.00 по вул. Бориспільській, 17, у м. Києві поліцейські автопатруля Рубін-0206 за орієнтуванням зупинили автомобіль MITSUBISHI LANCER, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням поліцейського сектору логістики та матеріально-технічного забезпечення Дарницького управління поліції ГУНП у м. Києві старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, у зв`язку з цим, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку, на що він відмовився у присутності двох свідків. Відносно ОСОБА_1 складено адміністративний протокол серії ДПР18 № 309640 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

12.09.2019 заступником Голови Національної поліції України - начальником Головного управління Національної поліції у м. Києві Андрієм Крищенко прийнято наказ № 1626 «Про призначення та проведення службового розслідування», яким відповідно до статей 14, 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України відносно ОСОБА_1 призначено службове розслідування.

На підставі наказу ГУ НП у м. Києві від 12.09.2019 № 1626 дисциплінарною комісією у складі: першого заступника начальника Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві полковника поліції ОСОБА_6 (голова комісії), провідного інспектора відділу інспекції з особового складу управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 , начальника відділу кадрового забезпечення Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві майора поліції ОСОБА_8 проведено службове розслідування за фактом порушення службової дисципліни поліцейським з логістики сектору логістики та матеріально-технічного забезпечення Дарницького управління поліції ГУНП у м. Києві старшим сержантом поліції ОСОБА_1 , за результатами якого складено висновок службового розслідування від 27.09.2019, який того ж дня затверджений заступником Голови Національної поліції України - начальником Головного управління Національної поліції у м. Києві Андрієм Крищенко (том 1 а.с. 17-22).

Так, в ході проведення службового розслідування встановлено, що зафіксовано у вказаному висновку, що 12.09.2019 автопатрулем «Рубін - 0206» Управління патрульної поліції в місті Києві 00:55 по вул. Бориспільській, 17 у м. Києві зупинено автомобіль MITSUBISHI LANCER, номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_9 .

Під час перевірки документів у ОСОБА_1 , поліцейськими було встановлено, що він перебуває з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: відчувався запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів. Останній від проходження медичного огляду в установленому законом порядку у лікаря-нарколога та за допомогою спеціального технічного засобу «ALKOTEST» у присутності свідків відмовився.

У свою чергу, усвідомлюючи наслідки, які настають після виявлення у водія ознак стану сп`яніння, ОСОБА_1 почав дзвонити на 102 та повідомив про те, що його безпідставно зупинили працівники поліції, порушують його права і хочуть евакуювати автомобіль.

Тобто, ОСОБА_1 , будучи працівником поліції, замість надання допомоги та сприяння поліцейським у складанні адміністративних матеріалів, розпочав перешкоджати їм у виконанні своїх службових обов`язків, шляхом демонстрування знання вимог чинного законодавства. Своїми діями останній вчинив дії, що є порушенням підпункту б частини 3 статті 1 розділу І Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

За порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України від 10.10.2001 № 1306 поліцейськими відносно ОСОБА_1 складено протокол серії ДПР18 № 309640 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Під час складання адміністративних матеріалів ОСОБА_1 не повідомив поліцейським свого місця роботи та посаду, продовжував висловлюватися у бік патрульних ненормативною лексикою, чим порушив вимоги пункту 3 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію».

Натомість ОСОБА_1 почав дзвонити на 102 та повідомив, що його авто MITSUBISHI LANCER, номерний знак НОМЕР_1 , зупинили працівники поліції причину не повідомили, одягають кайданки. Після чого, ОСОБА_1 надалі дзвонив на 102, вказані події зареєстровано до журналу Єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Дарницького управління поліції за № 66545, № 66559, № 66573, № 66575.

У висновку також зафіксовано, що Правилами етичної поведінки, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179 зобов`язано поліцейського за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий час так і в неробочий час дотримуватися норм професійної етики, а також при зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати та іронізувати.

Як зазначено у висновку, поведінка ОСОБА_1 під час складання поліцейськими адміністративних матеріалів свідчить про порушення останніми вимог пункту 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських.

Зазначено, що у ході проведення службового розслідування встановлено, що 11.09.2019 о 23:58 до чергової частини Дарницького управління поліції надійшло повідомлення про те, що того ж дня о 23:57 по вул. Бориспільська, 19, у м. Києві на вулиці шумлять, гучно та грає музика, заявник тел. НОМЕР_3 повідомив, що водій MITSUBISHI LANCER, номерний знак НОМЕР_1 знаходиться в стані алкогольного сп`яніння і збирається їхати. На місце події було направлено автопатрульний наряд Управління патрульної поліції в місті Києві «Рубін-0206».

У висновку зафіксовано, що 19.09.2019 о 13.25 здійснено телефонний дзвінок на номер мобільного телефону НОМЕР_3 , Заявник якого зазначено в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші полії Дарницького управління поліції за № 66534. Заявник у телефонній розмові повідомила, що у ніч 11.09.2019 близько 24:00 по вул. Бориспільська стояв темний автомобіля MITSUBISHI LANCER і в ньому шумлять невідомі громадяни та розпивають алкогольні напої. Вона зробила їм зауваження, пояснивши, що сплять діти, але вони не заспокоїлись, а навпаки почали гучніше викрикувати. Надалі її чоловік зробив їм зауваження та повідомив, що жінка його викликає поліцію, громадяни сіли до автомобіля та розпочали рух.

Зазначено, що опитаний у ході проведення службового розслідування старший сержант поліції ОСОБА_1 пояснив, що 11.09.2019 після служби за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська» 19 зустрів знайомого поза службовий час о 21:30 з яким вжив спиртні напої. Зателефонував знайомому щоб він сів за кермо його, авто та відвіз його додому, о 06:23 год. приїхав знайомий, сів за кермо та через 60-100 метрів був зупинений працівниками поліції, після чого на його одягли кайданки, в яких він знаходився до 5 годин ранку. Надалі на нього були складені протоколи, про які він дізнався вже в управлінні поліції куди його доставили. Поліцейські склали протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП з яким він не був згідний, автомобіль MITSUBISHI LANCER номерний знак НОМЕР_1 вилучили, автомобіль належить його вітчиму, крім того додав, що вжив пляшку 0,5 літра горілки з цивільною особою.

Зазначено у висновку, що надані пояснення ОСОБА_1 щодо керування його автомобілем іншою особою суперечать відеозаписам з нагрудних камер поліцейських АА-00899, АА-00880. негідна поведінка та керування поліцейським транспортним засобом напідпитку, негативно впливають на імідж та репутацію Національної поліції України, а також підривають довіру населення до поліцейського.

У висновку зафіксовано, що опитаний інспектор роти № 1 батальйону № 3 полку № 2 (з обслуговування лівого, берега) Управління, патрульної поліції в місті Києві молодший лейтенант поліції ОСОБА_2 пояснив, що під час патрулювання у складі автопатруля "Рубін - 0206", спільно з рядовим поліції ОСОБА_10 отримали виклик від чергового "Київ - 55" про порушення тиші. Прибувши за адресою: м. Київ, Бориспільська, 19 до них звернувся громадянин, який не надавав свої дані та повідомив, що зараз з прибудинкової території виїжджає автомобіль MITSUBISHI LANCER номерний знак НОМЕР_1 водій якого вживав спиртні напої. Зупинивши вказаний автомобіль в місті Києві по вул. Бориспільській, 17 з ведійського місця вийшов чоловік та пред`явив посвідчення водія, на ім`я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, та службове посвідчення в якому вказано, що він помічник оперуповноваженого.

Водій на камеру АА-00899 повідомив, що вживав спиртні напої та мав намір домовитися про вирішення питання без складання адміністративних матеріалів, але йому повідомили, що будуть діяти згідно закону. Після чого ОСОБА_1 почав говорити, що не керував автомобілем MITSUBISHI LANCER номерний знак НОМЕР_1 , а був пасажиром. В поведінці ОСОБА_1 вбачались ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: відчувався запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів, йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці чи у медичному закладі, від проходження медичного огляду. ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, після чого за порушення ц. 2.5 Правил дорожнього руху, ч. 1 ст. 130 КУпАП було складено адміністративні матеріали. Оскільки автомобіль MITSUBISHI LANCER був припаркований з порушенням Правил дорожнього руху, його було евакуйовано та доставлено на штраф майданчик за адресою: АДРЕСА_1 , про що складено Акт. Після чого, ОСОБА_1 почав вести себе агресивно та кидатися на працівників поліції, які працювали на місці події, згідно ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію» до ОСОБА_1 було застосовано спеціальний засіб кайданки, для припинення небезпеки для оточуючих та себе. Надалі в присутності свідків ОСОБА_1 висловлювався нецензурною лайкою в сторону поліцейських, порушував публічний порядок та мораль, за вказані дії складено адміністративний матеріал за ст. 173 КУпАП. Крім того, ОСОБА_1 почав робити завідомо неправдиві виклики на лінію "102" про незаконну зупинку, незаконне затримання та крадіжку його речей, за вказане порушення складено адміністративний матеріал за ст. 183 КУпАП. Після чого ОСОБА_1 доставлено до Дарницького управління поліції для припинення правопорушень, надання пояснень, складання адміністративних матеріалів. З проходженням трьох годин з моменту затримання ОСОБА_1 було звільнено від кайданок та роз`яснено йому про всі вказані вище адміністративні матеріали та отримання їх копій, від яких він відмовився та повідомив «Ми ще зустрінемось», чим висловлював погрозу в бік поліцейських.

Також, як зафіксовано у висновку, опитаний інспектор роти № 1 батальйону № 3 полку № 2 з обслуговування лівого берегу Управління патрульної поліції в місті Києві рядовий ОСОБА_3 надав аналогічні пояснення.

Крім того, у висновку зазначено, що під час складання присяги на вірність українському народові, ОСОБА_1 присягнув вірно служити Українському народові, дотримуватись Конституції та Законів України, втілювати їх у життя та поважати і охороняти честь держави, а також з гідністю нести високе звання поліцейського.

Відтак, дисциплінарна комісія зазначила, що ОСОБА_1 , як поліцейський, зобов`язаний діяти виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, здійснювати профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень, своїми діями порушив вимоги частини 1 пунктів 6 та 11 частини 3 статті 1 розділу І Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункт 1 частини 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", пункту 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, Присягу працівника поліції. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив проступок, несумісний з подальшим проходженням служби в Національній поліції України, у зв`язку з чим, вирішено службове розслідування за фактом порушення службової дисципліни поліцейським з логістики сектору логістики та матеріально-технічного забезпечення Дарницького управління поліції ГУНП у м. Києві старшим сержантом поліції ОСОБА_1 закінчити та за вчинення дисциплінарного проступку, який виразився у порушенні вимог частини першої пунктів 6 та 11, частини третьої статті 1 розділу І Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, пункту 1 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09 листопада 2016 року № 1179, Присяги працівника поліції до поліцейського з логістики сектору логістики та матеріально-технічного забезпечення Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві старшого сержанта поліції ОСОБА_1 вирішено застосувати дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

На підставі вказаного висновку від 27.09.2019 «Службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни старшим сержантом поліції ОСОБА_1 » прийнято наказ від 27.09.2019 № 452 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого сержанта поліції ОСОБА_1 », яким за вчинення дисциплінарного проступку, який виразився у порушенні вимог частини 1 пунктів 6 та 11 частини 3 статті 1 розділу І Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15..03.2018 № 2337-УШ, пункту 1 частини 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", пункту 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 Присяги працівника поліції на поліцейського з логістики сектору логістики та матеріально-технічного забезпечення Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві старшого сержант:, поліції ОСОБА_1 (0035860) застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

На підставі наказу від 27.09.2019 № 452 заступником Голови Національної поліції України - начальником Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_11 прийнято наказ від 30.09.2019 № 1058 о/с «Щодо особового складу», яким відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» вирішено звільнити зі служби в поліції згідно з пунктом 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) частини 1 статті 77 старшого сержанта поліції ОСОБА_1 (0035860) поліцейського з логістики сектору логістики та матеріально-технічного забезпечення Дарницького управління поліції.

Позивач, вважаючи протиправними накази від 27.09.2019 № 752 про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби та наказ від 30.09.2019 №1058 о/с «Щодо особового складу», яким позивача звільнено зі служби в поліції, звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII).

Статтею 3 Закону № 580-VIII визначено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 8 Закону № 580-VIII поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 3 статті 11 Закону № 580-VIII рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції.

Поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції (частина 1 статті 17 Закону № 580-VIII).

За змістом частини 1 статті 18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов`язаний, зокрема: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Разом з тим, наказом Міністерства внутрішніх справи України від 09.11.2016 № 1179, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 06.12.2016 за № 1576/29706 затверджено Правил етичної поведінки поліцейських (далі - Правила № 1179).

Так, згідно з пунктом 5 розділу І Правил № 1179 поліцейський здійснює свою діяльність відповідно до основоположних принципів, які закріплені в Конституції України, Законі України «Про Національну поліцію», інших законодавчих актах України, а також у цих Правилах, зокрема: верховенства права; дотримання прав і свобод людини; законності; відкритості та прозорості; політичної нейтральності; взаємодії з населенням на засадах партнерства; безперервності; справедливості, неупередженості та рівності.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Правил № 1179 під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен:

неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами;

поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України;

у кожному окремому випадку обирати той захід з-поміж заходів, передбачених законодавством України, застосування якого призведе до настання найменш негативних наслідків;

неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України;

виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку;

поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку;

мати охайний зовнішній вигляд, бути у встановленій формі одягу;

дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики.

Згідно з пунктом 3 розділу ІІ Правил № 1179 поліцейський повинен дотримуватись субординації у стосунках з колегами, з повагою ставитись до старших за віком.

В той же час, за змістом пункту 3 розділу IV Правил № 1179 за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм етичної поведінки.

При зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського:

1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;

4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;

5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;

6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;

7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;

8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;

9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;

10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;

11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;

12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;

13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;

14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Таким чином, проаналізувавши зазначені вище норми суд приходить до висновку, що за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, Присяги поліцейського, а також неухильно дотримуватися норм етичної поведінки поліцейського, у тому числі поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати, якому заборонено використовувати ненормативну лексику.

Наведені норми не допускають приховування поліцейським свого місця служби у відносинах, де інші поліцейські відносного нього виконують свої обов`язки, у т.ч. процесуального характеру, при документуванні фактів, подій.

Тим більше, за встановлених вище обставин профільне законодавство не звільняє поліцейського, як і будь-яку особу, від проходження медичного огляду в установленому законом порядку у лікаря-нарколога та за допомогою спеціального технічного засобу «ALKOTEST».

Частиною 1 статті 19 Закону № 580-VIII передбачено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (частина 2 статті 19 Закону № 580-VIII).

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження встановлюється Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про дисциплінарний статут Національної поліції України» (далі - Дисциплінарний статут).

В той же час, згідно з статтею 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Відповідно до частини 1 статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Частиною 1 статті 13 Дисциплінарного статуту встановлено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

При цьому, відповідно до частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Отже, дисциплінарним проступком, є, зокрема, неналежне виконання чи невиконання поліцейським положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, Присяги поліцейського, а також порушення норм етичної поведінки поліцейського.

Суд зазначає, що за вчинення працівником поліції адміністративного правопорушення або порушення правил етики поліцейського у позаслужбовий час, також є дисциплінарними проступками, відповідальність за які передбачена Дисциплінарним статутом та Законом України «Про Національну поліцію».

В той же час, частиною 1 статті 14 Дисциплінарного статуту передбачено, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків (частина 2 вказаної статті Дисциплінарно статуту).

Відповідно до частини 10 статті 14 Дисциплінарного статуту порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування регулюються Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за № 1355/32807 (далі - Порядок № 893).

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Порядку № 893 службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків (пункт 1 розділу V Порядку № 893).

Відповідно до пункту 4 розділу V Порядку № 893 службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Згідно з пунктом 2 розділу VІ Порядку № 893 підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

Відповідно до пункту 1 розділу VII Порядку № 893 у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Таким чином, враховуючи вищевикладене у сукупності, суд зазначає, що у разі наявності повідомлення про порушення поліцейським положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, Присяги поліцейського, а також порушення норм етичної поведінки поліцейського, у тому числі позаробочий час, з метою встановлення таких обставин, дисциплінарною комісією проводиться службове розслідування.

При цьому, якщо дисциплінарна комісія в ході службового розслідування дійде висновку про наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку, до такого поліцейського застосовується дисциплінарне стягнення.

Слід зазначити, що вид дисциплінарного стягнення поліцейського визначається дисциплінарною комісією виходячи з характеру проступку поліцейського, обставини, за яких він був учинений, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Варто також зауважити, що вид дисциплінарного стягнення повинен бути співмірним із вчиненням поліцейським дисциплінарного проступку.

Так, як вже встановлено судом, дисциплінарною комісією за результатами службового розслідування констатовано, що ОСОБА_1 , як поліцейський, зобов`язаний діяти виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, здійснювати профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень, своїми діями порушив вимоги частини 1 пунктів 6 та 11 частини 3 статті 1 розділу І Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункт 1 частини 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", пункту 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, Присягу працівника поліції, а також зазначено, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив проступок, несумісний з подальшим проходженням служби в Національній поліції України, у зв`язку з чим, вирішено службове розслідування за фактом порушення службової дисципліни поліцейським з логістики сектору логістики та матеріально-технічного забезпечення Дарницького управління поліції ГУНП у м. Києві старшим сержантом поліції ОСОБА_1 закінчити та за вчинення дисциплінарного проступку, який виразився у порушенні вимог частини першої пунктів 6 та 11, частини третьої статті 1 розділу І Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, пункту 1 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09 листопада 2016 року № 1179, Присяги працівника поліції до поліцейського з логістики сектору логістики та матеріально-технічного забезпечення Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві, у зв`язку з чим до старшого сержанта поліції ОСОБА_1 вирішено застосувати дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Таких висновків комісія дійшла з тих підстав, що 12.09.2019 автопатрулем «Рубін - 0206» Управління патрульної поліції в місті Києві 00:55 по вул. Бориспільській, 17 у м. Києві зупинено автомобіль MITSUBISHI LANCER, номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_9 .

Під час перевірки документів у ОСОБА_1 , поліцейськими було встановлено, що він перебуває з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: відчувався запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів. Останній від проходження медичного огляду в установленому законом порядку у лікаря-нарколога та за допомогою спеціального технічного засобу «ALKOTEST» у присутності свідків відмовився.

Надалі ОСОБА_1 почав дзвонити на 102 та повідомив про те, що його безпідставно зупинили працівники поліції, порушують його права і хочуть евакуювати автомобіль.

Тобто, ОСОБА_1 , будучи працівником поліції, замість надання допомоги та сприяння поліцейським у складанні адміністративних матеріалів, розпочав перешкоджати їм у виконанні своїх службових обов`язків. Своїми діями останній вчинив дії, що є порушенням підпункту «б» частини 3 статті 1 розділу І Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

За порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 поліцейськими відносно ОСОБА_1 складено протокол серії ДПР18 № 309640 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, у висновку зазначено про те, що під час складання адміністративних матеріалів ОСОБА_1 не повідомив поліцейським свого місця роботи та посаду, продовжував висловлюватися у бік патрульних ненормативною лексикою, чим порушив вимоги пункту 3 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію».

Натомість ОСОБА_1 почав дзвонити на 102 та повідомив, що його авто MITSUBISHI LANCER, номерний знак НОМЕР_1 , зупинили працівники поліції причину не повідомили, одягають кайданки. Після чого, ОСОБА_1 надалі дзвонив на 102, вказані події зареєстровано до журналу Єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Дарницького управління поліції за № 66545, № 66559, № 66573, № 66575.

Разом з тим, суд, вирішуючи дану адміністративну справу по суті, не надає оцінку обставинам в рамках застосування частини 1 статті 130 КУпАП, оскільки наведене знаходиться поза межами юрисдикції суду у даній справі.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відтак, адміністративний суд, у відповідності до частини 1 статті 2 КАС України здійснює судочинство у сфері саме публічно-правових відносин та виходячи з положень частини 2 статті 2 КАС України, перевіряє чи прийняті оскаржувані накази на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, розсудливо та з дотриманням принципу рівності перед законом.

Як зазначено у висновку службового розслідування, подія, яка трапилася з позивачем 12.09.2019, призвела до порушення ОСОБА_1 вимог частини першої пунктів 6 та 11, частини третьої статті 1 розділу І Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, пункту 1 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09 листопада 2016 року № 1179, Присяги працівника поліції.

Перевіряючи вказані обставини, судом досліджено відеозапис зроблений 12.09.2019 нагрудним відеореєстратором інспектора, який містяться на електронних носіях (доказах), а саме: диску DVD-R № 1, який зареєстрований в Окружному адміністративному суді м. Києва 10.01.2020 за № 640/22492/19/Р/2. З відео № вбачається, що 12.09.2019 о 00 год. 33 хв. ОСОБА_1 перебуваючи на автодорозі біля автомобіля MITSUBISHI LANCER, державний номерний знак НОМЕР_2 на питання працівника поліції щодо вживання позивачем алкогольних напоїв позивач зазначив, що він «в курсі», що вживав алкогольні напої та повідомив, що вживав пиво.

Разом з тим, судом встановлено та, як вбачається з відеозапису в подальшому ОСОБА_1 почав запитувати у працівників поліції, чи вони є своїми або не своїми та жестами запитує у працівників поліції, чи відбувається відеозапис нагрудної камери DSJ_0000899_000899 та, як вбачається, що о 00 год. 34 хв. відео № з лівої кишені дістав посвідчення працівника поліції та, уникаючи моменту пред`явлення посвідчення поліцейського на камеру зайшов за межі видимості камери, яка здійснювала фіксування та почав показувати посвідчення поліцейського іншому працівникові поліції.

Зазначене, на думку суду свідчить про намір ОСОБА_1 вступити з працівниками УПП у м. Києві у позапроцесуальні стосунки та використати своє службове становище у власних корисливих цілях задля уникнення відповідальності.

При цьому, на питання працівника поліції о 00 год. 36 хв. відео № навіщо позивач в такому стані сів за кермо автомобіля, останній відповів, що намагався додзвонитися до чергової частини, щоб останні довезли його додому, однак зауважив, що не зміг додзвонитися.

Між тим, з відео № видно, що о 00 год 42 хв. позивач розмовляючи нецензурною лайкою наголосив, що його зупинили буквально перед домом.

Більш того, як вбачається з відео № (о 00 год. 44 хв.) на запитання працівника поліції відносно того, чи погоджується ОСОБА_1 пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 направився у бік авто та сів на переднє пасажирське місце (крісло) та почав зачиняти двері з внутрішньої сторони.

При цьому, о 00 год. 45 хв. відео № позивач вже наголошує на тому, що він не їхав за кермом та сидів з боку, тоді як водій вийшов та сидів на зупинці громадського транспорту.

Вказані обставини свідчить про те, що позивач змінив свою версію відносно керування т/з MITSUBISHI LANCER, д.н.з НОМЕР_2 та відмовився від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, слід зауважити, що о 00 год. 50 хв. відео № позивач зневажливо розмовляючи з працівником поліції наполягав на тому, щоб останній відійшов від автомобіля та наполягав на наданні працівником поліції ухвали слідчого судді, як дозволу про наближення до його транспортного засобу.

При цьому, суд наголошує, що о 00 год. 50 хв. 24 сек. відео № вбачається, що ОСОБА_1 намагався відштовхнути працівника поліції від автомобіля, у зв`язку з чим був затриманий працівниками поліції шляхом одягання наручників.

Слід також зауважити, що о 01 год. 01 хв. відео № позивач також спілкується зухвало, проявляючи неповагу до оточуючих, тоді як о 01 год 13 хв. відео № позивач викрикував, що завтра будемо розмовляти через апеляційний суд.

Варто також зазначити, що з перегляду диску № 2, який зареєстрований в Окружному адміністративному суді міста Києва 10.01.2020 за № 640/22498/19/Р/1 о 03 год 14 хв. відео № вбачається, що позивач в приміщенні відділу поліції знову ж таки розмовляв використовуючи ненормативну лексику та проявляючи неповагу до працівників поліції, продовжував зухвало себе поводити.

При цьому, як зафіксовано у висновку службового розслідування від 27.09.2019, що не заперечується позивачем, опитаний у ході проведення службового розслідування ОСОБА_1 пояснив, що 11.09.2019 після служби за адресою: АДРЕСА_1 зустрів знайомого поза службовий час о 21 год 30 хв. з яким вживав спиртні напої.

Тобто, позивач не заперечує факту вживання алкогольних напоїв ввечері 11.09.2019.

Таким чином, дослідивши зазначені вище відеозаписи та проаналізувавши поведінку ОСОБА_1 , суд наголошує на тому, що останній, будучи в стані алкогольного сп`яніння, підтверджуючи, що вживав спиртні напої, у відносинах з поліцейськими, які виконували свої функції та обов`язки, поводив себе некоректно, зухвало, проявляючи неповагу до працівників поліції, у тому числі розмовляючи із використанням ненормативної лексики на адресу інших поліцейських, що вочевидь свідчить про грубе порушення ОСОБА_1 правил етичної поведінки, вимог законодавства, яких повинен дотримуватися працівник поліції, як у робочий, так і в неробочий час, з огляду на що суд погоджується з висновком комісії про порушення ОСОБА_1 вимог частини 3 розділу IV Правил № 1179, частини 1 пунктів 6 та 11 частини 3 статті 1 розділу І Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, пункту 1 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» та Присяги працівника поліції.

Варто звернути увагу заявника на те, що зазначені вище норми законодавства покладають на поліцейського, у тому числі в неробочий час обов`язок бути прикладом у дотриманні законності, службової дисципліни, бездоганному виконанні вимог Присяги працівника поліції, статутів, наказів, норм моралі, етичної поведінки поліцейських та законодавства та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Суд наголошує, що перебуваючи у збудженому стані та проявляючи зухвалість та неповагу до інших осіб, у тому числі шляхом використання ненормативної лексики позивач, хоча і будучи звільненим від виконання службових обов`язків у неробочий час, своїми діями підриває авторитет служби поліцейського та Національної поліції України в цілому, зумовлює негативне ставлення до поліцейських у стороннього спостерігача, оскільки, крім наведеного, також подає приклад ігнорування вимог законодавства України, що полягає і у відмові від проходження дослідження на стан алкогольного сп`яніння, що, у свою чергу, вочевидь свідчить про вчинення дисциплінарного проступку, вчинення дій, несумісних із званням поліцейського.

Варто акцентувати увагу і на тому, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки. Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням певних обставин та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.09.2019 у справах № 815/2527/15, від 13.08.2020 № 817/3305/15, від 24.11.2020 № 2140/1341/18.

Посилання позивача у позовній заяві на те, що комісією під час службового розслідування не враховано характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, суд вважає помилковими та необґрунтованими, оскільки судом досліджені матеріали, які наявні у справі, у тому числі пояснення, відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, з яких, як вже було встановлено вище вбачається вкрай зухвала поведінка ОСОБА_1 із використанням ненормативної лексики, проявом неповаги до працівників поліції, що враховано під час службового розслідування.

Таким чином, виходячи з правового регулювання спірних відносин та встановлених судом обставин, позивач, в силу своїх службових обов`язків, був зобов`язаний не допускати вчинків, що ганьблять звання працівника поліції або підривають авторитет поліції.

У відповідності до ч. 8 ст. 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Тобто, керівник при виборі стягнення користується дискреційними повноваженнями.

Необхідно зауважити, що дискреційними є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною.

Застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення є правомірним і пропорційним. Оцінюючи вищезазначене, обставини, викладені у висновку службового розслідування, матеріали службового розслідування та вказані вище правові норми, суд вважає, що в діях позивача наявні ознаки вчинення порушення як службової дисципліни, так і присяги поліцейського, що є порушенням Закону України «Про Національну поліцію», частин третьої-четвертої статті 5 Дисциплінарного статуту, тобто скоєно вчинок, що дискредитує звання поліцейського Національної поліції України, у зв`язку з чим оскаржувані накази є правомірними та не підлягають скасуванню.

Посилання позивача у позовній заяві на ті обставини, що Дарницький районний суд міста Києва постановою від 01.11.2019 у справі № 753/18964/19 провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП закрив на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, а саме: за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, а також на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 23.10.2019 у справі № 753/18431/19, якою провадження про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП закрито, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, судом до уваги не приймаються, оскільки такі рішення суду стосуються встановлення відсутності в діях позивача адміністративних правопорушень, тоді як спірні накази прийняті у зв`язку із вчиненням позивачем дисциплінарного проступку, з огляду на що наявність таких судових рішень Дарницького районного суду м. Києва не свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 дисциплінарного проступку.

Враховуючи вищевикладене, а також виходячи із заявлених вимог та підстав позову, суд приходить до висновку, що в порядку виконання обов`язку, визначеного ч. 1 ст. 77 КАС України, позивачем не доведено обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги та, враховуючи положення ч. 2 ст. 77 КАС України, судом не встановлено порушень прав чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин з боку відповідача.

Доводи позивача, у т.ч. наведені у відзиві на відзив, та надані докази, досліджені та оцінені судом, не спростовують наведених висновків суду та не доводять зворотного.

У взаємозв`язку з наведеним слід зазначити, що відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог та їх обґрунтування, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки досліджених доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на з`ясуванні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись положеннями статей 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 241 - 246, 250, 255, 371 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_4 ),- відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Днем вручення процесуальних документів в електронній формі є день отримання судом повідомлення про доставлення документів на офіційну електронну адресу особи (п. 2 ч. 6 ст. 251 КАСУ), якою є (п. 5.8. Положення про ЄСІТС від 17 серпня 2021 року N 1845/0/15-21); сервіс Електронного кабінету ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів або адреса електронної пошти, з якої надійшли до суду документи, засвідчені кваліфікованим електронним підписом (п. 59 «Перехідні положення»).

Зважаючи на Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затверджене рішенням Вищої ради правосуддя 17 серпня 2021 року N 1845/0/15-21, в електронній формі апеляційні скарги подаються безпосередньо до апеляційного суду.

Суддя О.А. Кармазін