Справа № 140/4388/22
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2022-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2022 року ЛуцькСправа № 140/4388/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ковальчука В.Д.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, третя особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Волинське управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про визнання противоправним та скасування наказу Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 16.05.2022 №204 о/с про звільнення зі служби в поліції, відповідно до пункту 4 частини першої статті 77 Закону України Про Національну поліцію ( у зв`язку із скороченням штатів або проведення організаційних заходів); поновлення на посаді заступника начальника - начальника відділу моніторингу та зонального контролю Волинського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції та стягнення з Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що наказом Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 16.05.2022 №204 о/с, відповідно до пункту 4 частини першої статті 77 Закону України Про Національну поліцію ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції, у зв`язку із скороченням посади.

ОСОБА_1 зазначає, що роботодавцем порушено приписи частини 3 статті 49-2 КЗпП України, щодо обов`язкової пропозиції позивачу іншої рівноцінної посади в поліції, зокрема 06.05.2022 його було ознайомлено зі списком вакантних посад і в цей же день позивач подав начальнику Волинського управління ДВБ НПУ рапорт на переведення його на посаду старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу моніторингу та зонального контролю Львівського управління Департаменту внутрішньої безпеки.

17 травня 2022 року позивача було ознайомлено та ним власноруч отримано наказ №204о/с від 16.05.2022 про звільнення зі служби у Національній поліції України у зв`язку із скороченням посади.

Даний наказ позивач вважає незаконним, оскільки він погодився на переведення на іншу, запропоновану йому посаду подавши згідно чинного законодавства своєму безпосередньому начальнику відповідний рапорт ще 06.05.2022.

24.05.2022 позивач отримав повторне повідомлення від ДВБ НП від 16.05.2022 про те, що згідно наказу від 16.05.2022 року його посада була скорочена. В даному повідомленні також вказувалося, що станом на 16.05.2022 року від позивача нібито не надходило жодних рапортів до ДВБ НП про призначення на одну із запропонованих посад, що не відповідає дійсності.

Як вбачається з копії рапорту про погодження на роботу, такий документ був поданий та підписаний начальником 06 травня 2022 року.

Лише 26.05.2022 року з Департаменту внутрішньої безпеки (після його звільнення), позивач отримав лист про те, що обрана ним посада наразі не є вакантною.

Позивач вважає, що при його звільненні була порушена процедура, від переведення на інші посади він не відмовлявся, але йому не було запропоновано для переведення усі вакантні посади, наявні в Департаменті.

З наведених підстав просить позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 20.06.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у ній матеріалами.

У відзиві на позовну заяву від 07.07.2022 відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що 16.03.2022, відповідно до статті 68 Закону України «Про Національну поліцію» та вимог статті 492 КЗпП України, ОСОБА_1 письмово попереджений про наступне звільнення, у зв`язку з організаційно-штатними змінами згідно з наказом Національної поліції України від 18.02.2022 №885 «Про затвердження Переліку змін у штатах Національної поліції» яким, займана ОСОБА_1 посада скорочена.

13.04.2022 ОСОБА_1 під підпис ознайомився із списком вакантних посад у територіальних підрозділах Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України станом на 12 квітня 2022 року, однак від написання рапорту на одну із запропонованих вакантних посад відмовився.

06.05.2022 ОСОБА_1 ознайомився з списком вакантних посад у територіальних підрозділах Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України станом на 05 травня 2022 року .

06.05.2022 ОСОБА_1 надавав начальникові Волинського управління ДВБ НПУ рапорт про те, що він згоден із запропонованою посадою старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу моніторингу та зонального контролю Львівського управління ДВБ НПУ.

Листом Волинського управління ДВБ НПУ від 06.05.2022 за вих. № 426/42-02/01-2022 рапорт ОСОБА_1 від 06.05.2022 надіслано до Департаменту для розгляду.

10.05.2021 Департаментом на адресу проживання ОСОБА_1 . Укрпоштою рекомендованим листом з повідомленням (трек-номер: 009) надіслано лист за вих. № 3502/42-02/02-22, яким йому повідомлено, що запропонована 06.05.2022 посада старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу моніторингу та зонального контролю Львівського управління ДВБ НПУ наразі не є вакантною (з 10.05.2022).

Одночасно в цьому листі ОСОБА_1 повідомлено, що двомісячний строк з дня персонального його попередження про можливе наступне звільнення зі служби в поліції закінчується 16.05.2022, та у разі прийняття ним рішення про призначення на одну із запропонованих вакантних посад або відмови від них, з метою своєчасної підготовки та видання наказу щодо проходження служби в поліції, запропоновано звернутися до Департаменту із відповідним рапортом до 13.05.2022.

Станом на 16.05.2022 від ОСОБА_1 або з Волинського управління ДВБ НПУ рапорти позивача про призначення на одну із раніше запропонованих вакантних посад або відмови від них до Департаменту в установленому порядку не надходили.

Таким чином, остаточне рішення щодо подальшого проходження служби в поліції ОСОБА_1 . Департамент повинен прийняти саме 16 травня 2022 року.

Ураховуючи вищевикладене, а також той факт, що станом на 16.05.2022 від ОСОБА_1 або з Волинського управління ДВБ НПУ рапорти позивача про призначення на одну із раніше запропонованих вакантних посад або відмови від них до Департаменту в установленому порядку не надходили, наказом Департаменту від 16.05.2022 № 204 о/с ОСОБА_1 звільнений зі служби в поліції за пунктом 4 (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» з 16.05.2022, про що було поінформовано позивача листом Департаменту від 16.05.2022 № 3804/42-02/02-22.

Лише 19.05.2022 за вх. № 2217, тобто після спливу двомісячного строку з дня попередження про можливе наступне звільнення, до Департаменту на розгляд супровідним листом Волинського управління від 06.05.2022 № 426/42-02/01-2022 надійшов рапорт ОСОБА_1 від 06.05.2022 щодо призначення на посаду старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу моніторингу та зонального контролю Львівського управління ДВБ НПУ, що підтверджується копією журналу реєстрації вхідних документів.

Відповідач зазначив, що посада старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу моніторингу та зонального контролю Львівського управління ДВБ НПУ пропонувалася ОСОБА_1 також 13.04.2022, однак позивач аж до 06.05.2022 не вживав жодних дій з метою вирішення питання щодо подальшого проходження служби в поліції.

Таким чином, позивач проігнорував усі зусилля Департаменту позитивно вирішити питання щодо його подальшого проходження служби в поліції, незважаючи на неодноразове інформування ОСОБА_1 про наявність вакантних посад та пропозиції призначення на них.

Більш того, протягом двомісячного строку з дня попередження про можливе наступне звільнення, будучи обізнаним про воєнний стан в Україні, незважаючи на той факт, що місто Київ віднесено до районну ведення воєнних (бойових) дій, позивач упродовж 50 днів не намагався жодним чином вирішити питання щодо подальшого проходження служби в поліції, що свідчить про його байдужість, незацікавленість та повне ігнорування вжитих Департаментом дій щодо його подальшого працевлаштування.

З наведених підстав просить в задоволенні позову відмовити.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд виходить з такого.

Судом встановлено, що з 2016 року позивач займав посаду заступника начальника управління - начальника відділу моніторингу та зонального контролю Волинського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України.

13.04.2022 ОСОБА_1 під підпис ознайомився із списком вакантних посад у територіальних підрозділах Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України станом на 12 квітня 2022 року.

06.05.2023 ОСОБА_1 повторно ознайомився з списком вакантних посад у територіальних підрозділах Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України станом на 05 травня 2022 року .

06.05.2022 ОСОБА_1 надав начальнику Волинського управління ДВБ НПУ рапорт про те, що він згоден із запропонованою посадою старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу моніторингу та зонального контролю Львівського управління ДВБ НПУ.

Листом Волинського управління ДВБ НПУ від 06.05.2022 за вих. № 426/42-02/01-2022 рапорт ОСОБА_1 від 06.05.2022 надіслано до Департаменту для розгляду.

10.05.2021 Департаментом на адресу проживання ОСОБА_1 . Укрпоштою рекомендованим листом з повідомленням (трек-номер: 009) надіслано лист за вих. № 3502/42-02/02-22, що запропонована 06.05.2022 посада старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу моніторингу та зонального контролю Львівського управління ДВБ НПУ наразі не є вакантною (з 10.05.2022).

Одночасно в цьому листі ОСОБА_1 повідомлено, що двомісячний строк з дня персонального його попередження про можливе наступне звільнення зі служби в поліції закінчується 16.05.2022, та у разі прийняття ним рішення про призначення на одну із запропонованих вакантних посад або відмови від них, з метою своєчасної підготовки та видання наказу щодо проходження служби в поліції, запропоновано звернутися до Департаменту із відповідним рапортом до 13.05.2022.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 отримав лист 26.05.2022.

Наказом Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 16.05.2022 №204 о/с, відповідно до пункту 4 частини першої статті 77 Закону України Про Національну поліцію ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції, у зв`язку із скороченням посади.

Вважаючи своє звільнення незаконним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з такого.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до статті 1 Закону України Про Національну поліцію, національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Відповідно до статті 3 Закону, у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини 1 статті 68 Закону України «Про Національну поліцію» у разі здійснення реорганізації, внаслідок якої на підставі відповідного наказу скорочуються посади в органі чи окремому підрозділі органу (закладу, установи) поліції, поліцейський, посада якого буде скорочена, має бути персонально письмово попереджений про можливе наступне звільнення зі служби в поліції за два місяці до такого звільнення.

Згідно з частиною 2 статті 68 Закону, поліцейський, посада якого скорочена, може бути призначений за його згодою з урахуванням досвіду роботи, освітнього рівня, стану здоров`я, ставлення до виконання службових обов`язків на іншу посаду в будь-якому органі (закладі, установі) поліції до закінчення двомісячного строку з дня його персонального попередження про можливе подальше звільнення зі служби в поліції відповідно до частини першої цієї статті.

Частиною 3 статті 68 Закону визначено, що поліцейський, посада якого була скорочена і якого не призначено на іншу посаду в поліції відповідно до частини другої цієї статті, після закінчення двомісячного строку з дня попередження про можливе подальше звільнення зі служби в поліції має бути звільнений зі служби в поліції на підставі пункту 4 частини першої статті 77 цього Закону.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 77 цього Закону, поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

Згідно з висновками Верховного Суду у постанові від 10.10.2018 у справі№816/979/17, що обов`язкові для врахування судами нижчих інстанцій відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України, враховуючи норми статті 5 Закону №889-VIII процедура вивільнення державних службовців з підстав скорочення чисельності або штату державних службовців, ліквідації державного органу чи його реорганізації, за умови, що відсутня можливість пропозиції особі іншої рівноцінної посади державної служби або іншої роботи (посади державної служби) у цьому державному органі, регулюється законодавством про працю, зокрема, Кодексом законів про працю України.

Відповідно до частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках, зокрема, у разі зміни в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

При скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається: 1) сімейним - при наявності двох і більше утриманців; 2) особам, в сім`ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком; 3) працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації; 4) працівникам, які навчаються у вищих і середніх спеціальних учбових закладах без відриву від виробництва; 5) учасникам бойових дій, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту; 6) авторам винаходів, корисних моделей, промислових зразків і раціоналізаторських пропозицій; 7) працівникам, які дістали на цьому підприємстві, в установі, організації трудове каліцтво або професійне захворювання; 8) особам з числа депортованих з України, протягом п`яти років, з часу повернення на постійне місце проживання до України; 9) працівникам з числа колишніх військовослужбовців строкової служби, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб офіцерського складу та осіб, які проходили альтернативну (невійськову) службу, - протягом двох років з дня звільнення їх зі служби. Перевага в залишенні на роботі може надаватися й іншим категоріям працівників, якщо це передбачено законодавством України (стаття 42 КЗпП України).

Частинами 1, 2, 3 статті 49-2 КЗпП України визначено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України Про зайнятість населення, власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників.

Із аналізу положень Закону №889-VIII вбачається, що процедура вивільнення державних службовців на підставі пункту 4 частини 1 статті 77 цього Закону регулюється нормами Кодексу законів про працю України, а саме статтями 40 та 49-2 КЗпП України.

Відповідно до пункту 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 №9 Про практику розгляду судами трудових спорів при розгляді спорів про звільнення за пунктом 1 статті 40 КЗпП України суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за два місяці про наступне вивільнення.

Таким чином, виходячи із тлумачення частини 1 статті 40, частин 1, 3 статті 49-2 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці зобов`язаний запропонувати працівникові всі наявні вакантні посади, які цей працівник може обіймати відповідно до своєї кваліфікації. При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.

Оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини 3 статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду та які існували на день звільнення.

Така правова позиція сформульована Верховним Судом України у постанові від 01.04.2015 у справі № 6-40цс15, та підтримується Верховним Судом, зокрема, у постанові від 08.05.2019 у справі № 806/1175/17, від 28.02.2020 у справі №807/819/16.

Судом встановлено, що позивач з 2016 року займав посаду заступника начальника управління - начальника відділу моніторингу та зонального контролю Волинського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України.

Як встановлено судом, Наказом Національної поліції України від 18.02.2022 № 885 затверджено Перелік змін у штатах Національної поліції .

Відповідно до цього Переліку скорочено посаду заступник начальника управління - начальник відділу моніторингу та зонального контролю Волинського управління ДВБ НПУ категорія персоналу - «Середній склад поліції» та уведено посаду заступник начальника управління - начальник відділу моніторингу та зонального контролю Волинського управління ДВБ НПУ категорія персоналу - "Державний службовець".

Крім цього, відповідно до цього Переліку скорочено посаду заступник начальника відділу моніторингу та зонального контролю Тернопільського управління ДВБ НПУ категорія персоналу - «Державний службовець» та уведено посаду заступник начальника відділу моніторингу та зонального контролю Тернопільського управління ДВБ НПУ категорія персоналу - «Середній склад поліції».

16 березня 2022 року позивача відповідно до вимог статті 68 Закону України «Про Національну поліцію» та вимог статті 49-2 Кодексу законів про працю України було повідомлено про майбутнє звільнення у зв`язку із скороченням його посади на підставі наказу Національної поліції України від 18.02.2022 №141 «Про затвердження Переліку змін у штатах Національної поліції».

13.04.2022 та 06.05.2022 повторно позивачу було запропоновано вакантні посади у територіальних підрозділах Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України станом на 05 травня 2022 року .

06.05.2022 ОСОБА_1 надав начальникові Волинського управління ДВБ НПУ рапорт про те, що він згоден із запропонованою посадою старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу моніторингу та зонального контролю Львівського управління ДВБ НПУ.

Листом Волинського управління ДВБ НПУ від 06.05.2022 за вих. № 426/42-02/01-2022 рапорт ОСОБА_1 від 06.05.2022 надіслано до Департаменту для розгляду.

Листом від 10.05.2022 Департаментом на адресу проживання ОСОБА_1 . Укрпоштою рекомендованим листом з повідомленням (трек-номер: 009) надіслано лист за вих. № 3502/42-02/02-22, яким йому повідомлено, що запропонована 06.05.2022 посада старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу моніторингу та зонального контролю Львівського управління ДВБ НПУ наразі не є вакантною (з 10.05.2022).

Зазначений лист позивач отримав 26.05.2022.

Отже позивач не був своєчасно повідомлений, що йому було відмовлено у працевлаштуванні на посаду старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу моніторингу та зонального контролю Львівського управління ДВБ НПУ, а тому він не зміг своєчасно подати рапорт для призначення його на іншу запропоновано відповідачем посаду.

Відповідач своєчасно не повідомив позивача про відмову у працевлаштуванні на посаду старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу моніторингу та зонального контролю Львівського управління ДВБ НПУ та не запропонував позивачу іншої рівноцінної посади.

Судом встановлено, що відповідачем не було запропоновано позивачу іншої рівноцінної посади, що свідчить про порушення процедури звільнення, а саме статті 49-2 КЗпП України, статті 68 Закону України Про Національну поліцію.

При цьому, суд не бере до уваги посилання відповідача у відзиві про те, що рапорт від 06.05.2022 ОСОБА_1 , направлений супровідним листом Волинського управління від 06.05.2022 № 426/42-02/01-2022 на розгляд щодо призначення на посаду старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу моніторингу та зонального контролю Львівського управління ДВБ НПУ, надійшов до Департаменту лише 19.05.2022, оскільки сам відповідач листом від 10.05.2022 спростовує зазначений факт, вказуючи, що запропонована 06.05.2022 посада старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу моніторингу та зонального контролю Львівського управління ДВБ НПУ наразі не є вакантною (з 10.05.2022).

Таким чином, враховуючи встановлені вище порушення процедури звільнення позивача, суд дійшов висновку, що наказ відповідача 16.05.2022 №204 о/с про звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини першої статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України Про запобігання корупції іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Суд зауважує, що із аналізу норм статті 235 КЗпП України вбачається, що у разі встановлення факту незаконного звільнення, орган, який вирішує спір, поновлює особу на посаді, яку вона займала до звільнення.

Враховуючи встановлений судом факт незаконного звільнення позивача, суд дійшов висновку про поновлення позивача на попередній посаді заступника начальника управління начальника відділу моніторингу та загального контролю Волинського управління, з 17.05.2022.

Згідно з частиною другою статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до частини першої статті 27 Закону України Про оплату праці порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок обчислення середньої заробітної плати затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 (далі - Порядок №100).

Відповідно до пункту 2 Порядку №100 середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку.

Згідно з абзацом 3 пункту 3 Порядку №100 усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Відповідно до пункту 8 Порядку №100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Відповідно до довідки Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 06.07.2022 №72 позивачу нараховане грошове забезпечення за березень 2022 року 9 538,42 грн., квітень 2022 року - 9 538,42 грн., всього 19 076, 84 грн., фактична кількість календарних днів - 61; середньоденне грошове забезпечення становить 312,73 грн.

Період вимушеного прогулу з 17.05.2022 (наступний день після звільнення) до 06.09.2022 (дата ухвалення рішення суду в цій справі) становить 112 календарних дні.

Відтак, середній заробіток за час вимушеного прогулу, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 35025,76 грн. (112 робочих дні х 312,73 грн. середньоденне грошове забезпечення).

Відповідно до підпунктів 2, 3 частини першої статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про: присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби, а тому суд вважає за необхідне допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення позивача на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць в розмірі 9 538,42 грн.

Керуючись статтями 243-246, 250, 371 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 16.05.2022 №204 о/с про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції, відповідно до пункту 4 частини першої статті 77 Закону України Про Національну поліцію ( у зв`язку із скороченням штатів або проведення організаційних заходів).

Поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління - начальника відділу моніторингу та зонального контролю Волинського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України з 17.05.2022.

Стягнути з Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України (01601, місто Київ, вулиця Богомольця, 10, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) грошове забезпечення за час вимушеного прогулу в розмірі 35025,76 грн.

Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління - начальника відділу моніторингу та зонального контролю Волинського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України та стягнення середнього грошового забезпечення в межах суми стягнення за один місяць в розмірі 9 538,42 грн. підлягає до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Третя особа: Волинське управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України (43025, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Винниченка,11).

Суддя В.Д. Ковальчук