Справа № 480/2984/22
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2022-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 вересня 2022 року Справа № 480/2984/22
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Павлічек В.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/2984/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного Фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в якому просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного Фонду України в Одеській області щодо нарахування ОСОБА_1 довічного грошового утримання з 24.12.2021 року в розмірі 50 відсотків від суддівської винагороди замість 58.94 % визначених відповідно до приписів частини третьої ст. 142 ЗУ « Про судоустрій та статус суддів» №1402-VІІІ;
- зобов`язати головне управління Пенсійного Фонду України в Сумській області провести перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 починаючи з 24.12.2021 року у розмірі 58,94% грошової винагороди судді (відповідно до приписів ст.69, ч.2 ст.137, ч.3 ст.142 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» №1402- VІІІ) та виплатити утворену заборгованість.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу як судді у відставці призначене щомісячне довічне грошове утримання, однак лише у розмірі 50% від суддівської винагороди.
Позивач зазначає, що його безпосередній стаж на посаді судді Ковпаківського районного суду складає 19 років 5 місяців та 24 дні.
При цьому, позивач вважає, що норми Закону України «Про судоустрій та статус суддів» свідчать, що до наявного стажу безпосередньої роботи на посаді судді слід додати ще 5 років, які були необхідні для призначення на посаду судді і тоді загальний стаж роботи на посаді судді для нарахування йому довічного грошового утримання становить 24 роки 5 місяців та 24 дні та відповідно до приписів ч.3 ст. 142 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» повинен складати 50% ( які вже призначені відповідно до першого речення ч.3 ст. 137 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів) до яких додається : 4 роки помножені на 2%, що дорівнює 8% та 30 днів Х 5місяців + 24 дні = 174 дня що дорівнює 174/365=0,47 року або 0,94%. Відтак, позивач вважає, що загальна сума його довічного грошового утримання повинна складати 50%+ 8% + 0.94%= 58.94% від грошової винагороди судді, яку він отримував працюючи на посаді судді Ковпаківського райсуду м. Суми.
Ухвалою суду було відкрито провадження у даній справі та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Представник відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, надав суду відзив на позов, в якому проти позовних вимог заперечує та зазначає, що за даними трудової книжки на посаді судді позивач працював у період з 02.07.2002 по 24.12.2021, що становить 19 років 05 місяців 24 дні, що дає підстави для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 50 % суддівської винагороди.
Представник відповідача зазначає, що «суддівський стаж» та «стаж роботи на посаді судді» не є тотожними поняттями та включають до себе різні складові. «Стаж роботи на посаді судді» має вичерпний перелік посад, який визначено ст. 137 Закону №1402-VШ. Натомість до «суддівського стажу» включається «стаж на посадах судді» та стаж (досвід) робота (професійна діяльність), вимога щодо якої визначена законом та надає право для призначення на посаду судді (п. 2 ст. 137 Закону №1402- VIII) відповідно до положень п.1 та п. 6 ст. 69 Закону №1402-VІІІ, іншого чинним законодавством не передбачено.
Представник відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України у Сумській області також надав суду відзив, в якому проти позову заперечує з тих же підстав.
Відповідно до ч. 1, 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 рішенням Вищої ради правосуддя від 23.12.2021 звільнений у відставку з посади судді Ковпаківського районного суду м.Суми.
28.12.2021 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Сумській області із заявою про призначення довічного грошового утримання відповідно до приписів ст. 142 Закону України «Про судоустрій та статус суддів». За результатом розгляду зазначеної заяви за принципом екстериторіальності, рішенням ГУ ПФУ в Одеській області позивача було переведено з пенсії за віком на отримання довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 50% суддівської винагороди (а.с. 61).
При цьому, як вбачається із листа Головного управління Пенсійного фонду України у Сумській області від 17.02.2022 №1401-728/Х-02/8-1800/22 та рішенням ГУ ПФУ в Одеській області від 05.01.2022 року, пенсійним органом при обчисленні стажу для визначення розміру щомісячного грошового утримання судді у відставці було враховано лише період роботи позивача на посаді судді з 02.07.2002 по 24.12.2021, що становить 19 років 05 місяців 24 дні (а.с. 6).
Позивач не погодившись з таким обрахунком стажу який враховується для визначення розміру щомісячного грошового утримання судді та розміром щомісячного грошового утримання судді у відставці, звернувся до суду з даним позовом.
Дослідивши спірні правовідносини, суд зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 130 Конституції України, держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.
Щомісячне довічне грошове утримання судді - це спрямована на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня особлива форма соціального забезпечення суддів, яка виражається у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що забезпечує їх належне матеріальне утримання, та по своїй правовій природі не є пенсією.
30.09.2016 набрав чинності Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII (далі по тексту - Закон України №1402-VIII), статтею 142 якого урегульовано порядок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Зокрема, відповідно до частин третьої, четвертої цієї статті, щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді. У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.
Водночас, статтею 137 Закону України №1402-VIII передбачено, що до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді:
1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України;
2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;
3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.
Також, до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.
Разом із цим, відповідно до абзацу четвертого пункту 34 Розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).
Обмежень щодо дії цього пункту в часі Законом не встановлено.
При цьому, Верховним Судом неодноразово застосовувалася правова позиція, зокрема у постановах від 9 листопада 2018 року справі №243/4794/17, від 11 грудня 2018 року у справі №522/5168/17, від 30 січня 2020 року у справі №592/3694/17, від 23 вересня 2021 року у справі №620/1944/20, згідно якої стаж роботи на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання, є єдиним, обраховується та встановлюється (з`ясовується) Вищою радою правосуддя при розгляді заяви про відставку (прийнятті рішення про звільнення) і застосовується, як для прийняття рішення про відставку, так і для встановлення щомісячного довічного грошового утримання та визначення його розміру.
З матеріалів справи судом встановлено, що позивача було призначено на посаду судді 02.07.2002 року (а.с.39). На час призначення позивача на посаду судді умови такого призначення визначалися Законом України від 15 грудня 1992 року № 2862-ХІІ «Про статус суддів» (далі Закон №2862 ХІІ), відповідно до ч.1 ст.7 якого на посаду судді може бути рекомендований кваліфікаційною комісією суддів громадянин України, не молодший двадцяти п`яти років, який має вищу юридичну освіту і стаж роботи в галузі права не менш як три роки, проживає в Україні не менш як десять років та володіє державною мовою.
При цьому, суд вважає, що враховуючи приписи абзацу четвертого пункту 34 Розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII, для обрахунку стажу позивача для визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання застосовується саме законодавство, що діяло на час обрання на його посаду судді, а не звільнення, як помилково вважає позивач.
Отже вищенаведені норми статті 137 Закону України №1402-VIII та ч.1 ст.7 Закону України №2862 ХІІ свідчать, що до наявного стажу безпосередньої роботи на посаді судді позивача необхідно додати ще 3 роки, які були необхідні для призначення на посаду судді.
Відтак стаж роботи позивача, що враховується для визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання складає 22 роки 05 місяців 24 дні.
Отже відповідно до статті 142 Закон України №1402-VIII позивач має право на отримання щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 54 % від грошового утримання судді на відповідній посаді (1 повний рік стажу понад 20 років - збільшується на два відсотки заробітку).
При цьому, суд звертає увагу, що вказана норма Закону України №1402-VIII передбачає збільшення розміру щомісячного довічного грошового утримання на 2 % заробітку лише за повний рік стажу понад 20 років.
Таким чином, з огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, суд вважає протиправними дії Головного управління Пенсійного Фонду України в Одеській області щодо нарахування ОСОБА_1 довічного грошового утримання з 24.12.2021 року в розмірі 50 відсотків від суддівської винагороди замість 54 %, Відтак позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно як похідні підлягають задоволенню і позовні вимоги щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного Фонду України в Сумській області здійснити перерахунок та виплату довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 починаючи з 24.12.2021 року у розмірі 54% грошової винагороди судді, з урахуванням раніше проведених виплат.
Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області суму судового збору у розмірі 496,20 грн., сплаченого відповідно до квитанції від 14.04.2022 року № 9266-0448-2617-9281 (а.с. 11).
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного Фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного Фонду України в Одеській області щодо нарахування ОСОБА_1 довічного грошового утримання з 24.12.2021 року в розмірі 50 відсотків від суддівської винагороди замість 54 %.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.О. Павлічек