Справа № 360/562/22
Суддя: Т.І. Чернявська
Дата ухвалення: 2022-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
Іменем України

05 вересня 2022 року Справа № 360/562/22

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Чернявська Т.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за заявою адвоката Солодовнікова Олександра Петровича в інтересах ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Луганського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом адвоката Солодовнікова Олександра Петровича (далі представник позивача) в інтересах ОСОБА_1 (далі позивач) до Адміністрації Державної прикордонної служби України (далі відповідач), в якому представник позивача з урахуванням уточненої позовної заяви від 31 січня 2022 року б/н просить:

- визнати протиправною бездіяльність Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо неприйняття до розгляду заяви про призначення/перерахунок пенсії від 19 листопада 2021 року, нездійснення оформлення всіх необхідних документів та подання про призначення пенсії за вислугу років на пільгових умовах ОСОБА_1 та ненаправлення їх до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області;

- зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення/перерахунок пенсії від 19 листопада 2021 року, здійснити оформлення та подання до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області всіх необхідних документів з поданням для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на пільгових умовах на підставі вимог пункту а статті 12, статті 17-1 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та підпунктів а та г пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що позивач проходив службу в Старобільському слідчому ізоляторі управління ДПтС в Луганській області на посадах рядового та молодшого начальницького складу в період з 11 серпня 2003 року по 08 квітня 2016 року, а також проходив службу з 01 листопада 2016 року по 01 листопада 2021 року у Військовій частині НОМЕР_1 та брав безпосередню участь в Антитерористичній операції з 01 листопада 2016 року по 01 травня 2018 року, в Операції об`єднаних Сил з 01 травня 2018 року по 01 листопада 2021 року, у зв`язку з чим позивачу надано статус учасника бойових дій та видане посвідчення серії НОМЕР_2 від 10 березня 2017 року.

Відповідно до витягу з наказу від 01 листопада 2021 року № 846-ос штаб-сержанта ОСОБА_1 (П-036841), інспектора-снайпера 1 комендантської групи комендантського відділення, звільненого з військової служби за підпунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» в запас з правом носіння військової форми одягу. Вислуга років на 01 листопада 2021 року складає: календарна 19 років 01 місяць 23 дні, пільгова 14 років 02 місяці 19 днів, всього 33 роки 04 місяці 12 днів.

Згідно з довідкою Державної установи «Старобільський слідчий ізолятор» від 10 листопада 2021 року № 24/5-50 ОСОБА_1 дійсно проходив службу в Державній кримінально-виконавчої службі та займав посаду молодшого інспектора 1 категорії відділу режиму і охорони Старобільського слідчого ізолятора управління ДПтС в Луганській області з 11 серпня 2003 року по 08 квітня 2016 року та має пільгову вислугу років з цих підстав 04 роки 02 місяці 19 днів.

Згідно з довідкою Військової частини НОМЕР_1 від 12 листопада 2021 року № 12/2432 ОСОБА_1 брав безпосередню участь в антитерористичній операції з 01 листопада 2016 року до 01 травня 2016 року та брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, в період з 01 травня 2018 року по 01 листопада 2021 року та згідно з довідкою від 11 листопада 2021 року № 12/243 позивач має пільгову вислугу років з цих підстав 10 років 00 місяців 00 днів.

На адресу відповідача спрямовано заяву від 19 листопада 2021 року про призначення позивачу пенсії за вислугу років, якою позивач просив відповідача організувати роботу з оформлення документів, складання подання для призначення позивачу пенсії за вислугу років на пільгових умовах та подальшого направлення його з відповідним пакетом документів до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області для їх розгляду та прийняття рішення щодо призначення позивачу пільгової пенсії за вислугу років.

18 січня 2022 року позивач отримав відповідь від відповідача від 10 січня 2022 року № 115/К-16044-312, в якій відповідач повідомив, що у нього відсутні підстави щодо підготовки та направлення документів для призначення в подальшому пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Представник позивача вважає таку бездіяльність відповідача протиправною та просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою від 26 січня 2022 року позовну заяву адвоката ОСОБА_2 залишено без руху.

Ухвалою від 07 лютого 2022 року про відкриття провадження в адміністративній справі визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалу від 07 лютого 2022 року відповідач отримав 14 лютого 2022 року, про що свідчить реєстраційна картка поштового повідомлення у справі № 360/562/22.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Ухвалою від 20 червня 2022 року від Адміністрації Державної прикордонної служби України повторно витребувано документи.

Листом від 04 липня 2022 року № 1400-19086/0/6-22-Вих та від 04 липня 2022 року б/н, які надійшли до суду 04 липня 2022 року через відділ діловодства та обліку звернень громадян (канцелярію) за вхідними реєстраційними №№ 9051/2022, 9058/2022 відповідно, відповідач надав суду службову записку начальника управління кадрового менеджменту бригадного генералу ОСОБА_3 від 24 червня 2022 року № 12/451-22-Вн, в якій зазначено таке: «На Ваш № 1400/82-22-Вн від 22.06.2022 інформуємо, що ОСОБА_1 військову службу в Адміністрації Держприкордонслужби не проходив та на кадровому забезпеченні не перебував. У зв`язку з цим запитувана Вами інформація в розпорядженні Адміністрації Держприкордонслужби відсутня. Водночас повідомляємо про таке. Штаб-сержант ОСОБА_1 проходив військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_1 та звільнений з військової служби в запас ЗС України. Виключений зі списків особового складу наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.11.2021 № 846-ос. Для постановки на військовий облік штаб-сержант ОСОБА_4 направлений до ІНФОРМАЦІЯ_2 .».

Витребувані судом документи суду не надано.

Відповідно до положень частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 КАС України, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) є учасником бойових дій, у період з 19 листопада 2001 року по 15 травня 2003 року проходив строкову військову службу у Збройних Силах України, у період з 11 серпня 2003 року по 08 квітня 2016 року проходив службу в органах виконання покарань (Державній пенітенціарній службі України) та у період з 01 листопада 2016 року по 01 листопада 2021 року проходив службу в Державній прикордонній службі України, що підтверджується посвідченням від 10 березня 2017 року серії НОМЕР_2 , виданим ІНФОРМАЦІЯ_4 , військовим квитком серії НОМЕР_4 від 19 листопада 2001 року, трудовою книжкою серії НОМЕР_5 від 30 червня 2001 року, наказом Старобільського слідчого ізолятору № 18 Управління ДДУПВП в Луганській області від 11 серпня 2003 року № 47 о/с «По особовому складу», витягом з наказу Державної установи «Старобільський слідчий ізолятор» Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 08 квітня 2016 року № 31/ос «Про звільнення зі служби», витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01 листопада 2021 року № 846-ос «Про особовий склад».

Відповідно до військового квитка серії НОМЕР_4 від 19 листопада 2001 року ОСОБА_1 проходив строкову військову службу в Збройних Силах України з 19 листопада 2001 року по 15 травня 2003 року.

Згідно з наказом Старобільського слідчого ізолятору № 18 Управління ДДУПВП в Луганській області від 11 серпня 2003 року № 47 о/с «По особовому складу» призначено на службу в органи виконання покарань ОСОБА_1 на посаду молодшого інспектора 2 категорії відділу режиму та охорони установи з 11 серпня 2003 року.

Відповідно до наказу Державної установи «Старобільський слідчий ізолятор» Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 08 квітня 2016 року № 31/ос «Про звільнення зі служби» звільнено у запас Збройних Сил України за пунктом 77 «7» (за власним бажанням) Закону України «Про Національну поліцію» старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_1 , молодшого інспектора 1 категорії відділу режиму і охорони Старобільського слідчого ізолятора управління ДПтС України в Луганській області з 08 квітня 2016 року; вислуга років на день звільнення у календарному обчисленні становить 12 років 07 місяців 27 днів, у пільговому обчисленні 16 років 10 місяців 16 днів.

Згідно з довідкою Державної установи «Старобільський слідчий ізолятор» Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 10 листопада 2021 року № 24/5-50 ОСОБА_1 дійсно проходив службу в Державній кримінально-виконавчій службі та займав посаду молодшого інспектора 1 категорії відділу режиму і охорони Старобільського слідчого ізолятора управління ДПтС України в Луганській області з 11 серпня 2003 року (наказ СІЗО № 18 від 11 серпня 2003 року № 47 о/с) по 08 квітня 2016 року (наказ СІЗО від 08 квітня 2016 року № 31/ос); вислуга років на день звільнення у календарному обчисленні становить 12 років 07 місяців 27 днів, у пільговому обчисленні 16 років 10 місяців 16 днів.

Згідно з витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01 листопада 2021 року № 846-ос «Про особовий склад» виключено зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення штаб-сержанта ОСОБА_1 (П-036841), інспектора-снайпера 1 комендантської групи комендантського відділення, звільненого з військової служби за підпунктом «а» (у зв`язку із закінчення строку контракту) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» в запас з правом носіння військової форми одягу, вислуга років на 01 листопада 2021 року складає: календарна 19 років 01 місяць 23 дні, пільгова 14 років 02 місяці 19 днів, всього 33 роки 04 місяці 12 днів.

Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_1 від 12 листопада 2021 року № 12/2431 про вислугу років штаб-сержант запасу ОСОБА_1 дійсно проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) Державної прикордонної служби України з 01 листопада 2016 року по 01 листопада 2021 року; відповідно до особової справи вислуга років становить:

строкова військова служба: календарна 01 рік 05 місяців 26 днів, пільгова 00 років 00 місяців 00 днів, всього 01 рік 05 місяців 26 днів;

Старобільський слідчий ізолятор управління ДПтС України в Луганській області: календарна 12 років 07 місяців 27 днів, пільгова 04 роки 02 місяці 19 днів, всього, 16 років 10 місяців 16 днів;

військова служба в Державній прикордонній службі України: календарна 05 років 00 місяців 00 днів, пільгова 10 років 00 місяців 00 днів, всього 15 років 00 місяців 00 днів.

Згідно з довідкою Військової частини НОМЕР_1 від 12 листопада 2021 року № 12/2432 про участь особи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення позивач дійсно брав участь у в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції в період з 01 листопада 2016 року до 01 травня 2018 року на ділянці відповідальності ІНФОРМАЦІЯ_6 та безпосередньо брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів, в період з 01 травня 2018 року по 01 листопада 2021 року на ділянці відповідальності ІНФОРМАЦІЯ_7 на території Луганської області, а саме н.п. Лисичанськ Луганської області.

Позивач звернувся до відповідача з заявою від 19 листопада 2021 року про підготовку та направлення документів для призначення пенсії за вислугу років до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області.

Адміністрація Державної прикордонної служби України листом від 10 січня 2022 року № 115/К-16044-312 повідомила позивача про відсутність правових підстав для підготовки документів, необхідних для призначення йому пенсії за вислугу років на умовах, визначених статтею 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, і направлення їх до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області.

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Нормами частин першої, п`ятої статті 14 Закону України від 03 квітня 2003 року № 661-IV Про Державну прикордонну службу України (далі - Закон № 661-IV) передбачено, що до особового складу Державної прикордонної служби України входять військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України. Комплектування Державної прикордонної служби України військовослужбовцями і проходження ними військової служби здійснюються на підставі Закону України Про військовий обов`язок і військову службу. Уповноважені посадові особи Державної прикордонної служби України попередньо вивчають склад призовників та здійснюють їх добір у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки.

Згідно з положеннями частин першої, другої статті 25 Закону № 661-IV держава забезпечує соціальний захист особового складу Державної прикордонної служби України відповідно до Конституції України, цього Закону та інших актів законодавства. Пенсійне забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби України здійснюється у порядку та у розмірах, встановлених Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Абзацом першим преамбули Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі Закон № 2262-ХІІ) передбачено, що цей Закон визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист (абзац третій преамбули Закону № 2262-ХІІ).

Згідно з частиною першою статті 1 Закону № 2262-ХІІ особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Відповідно до пункту в статті 1-2 Закону № 2262-ХІІ право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п`ятої статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби): особи із числа військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань, органів державної безпеки і внутрішніх справ колишнього Союзу РСР, Національної гвардії України, Прикордонних військ України, військ цивільної оборони України.

Відповідно до абзаців першого, дванадцятого пункту а частини першої статті 12 Закону № 2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах б-д, ж статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Згідно з частиною четвертою статті 17 Закону № 2262-ХІІ при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.

Відповідно до статті 17-1 Закону № 2262-ХІІ порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначених вимог Закону № 2262-ХІІ Кабінетом Міністрів України прийнято Порядок № 393.

Згідно з пунктом 1 Порядку № 393 (тут і надалі посилання на норми Порядку № 393 наводяться в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам, зазначеним у пункті ж статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються, зокрема, військова служба в Збройних Силах, Державній прикордонній службі, Національній гвардії, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ та інших військових формуваннях, створених Верховною Радою України, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації, Державній спеціальній службі транспорту.

За приписами підпункту а пункту 3 Порядку № 393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: один місяць служби за три місяці - час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції, час проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

За приписами підпункту г пункту 3 Порядку № 393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: один місяць служби за сорок днів особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ та кримінально-виконавчої системи, які проходять службу у виправно-трудових установах, слідчих ізоляторах, лікувально-трудових профілакторіях, ізоляторах тимчасового тримання, приймальниках-розподільниках для осіб, затриманих за бродяжництво, спеціальних приймальниках для осіб, підданих адміністративному арешту, підрозділах конвойної служби міліції, та військовослужбовцям постійного складу, які проходять службу у дисциплінарних частинах, за переліками посад і на умовах, затверджуваних відповідно Міністерством внутрішніх справ, Міністерством юстиції, Центральним управлінням Служби безпеки, Міністерством оборони; час проходження служби особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби.

Верховний Суд у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 03 березня 2021 року у справі № 805/3923/18-а відступив від правових висновків, викладених, зокрема, у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі № 725/1959/17, від 27 березня 2018 року у справі № 295/6301/17, і з метою приведення судової практики до єдиного тлумачення та застосування норм Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб у частині призначення пенсії за вислугу років, дійшов висновку, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу, є Закон України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою № 393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Ця позиція була також підтримана у постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі № 480/4241/18.

Окрім цього, у вищезазначеній постанові судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду сформувала наступні правові висновки: В цілях Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів). Для призначення пенсій за вислугу років за Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку № 393.

Пунктом 1 Порядку № 3-1 встановлено, що заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи). Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи).

Днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу, що призначає пенсії, письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дати їх відправлення (абзац перший пункту 6 Порядку № 3-1).

Згідно з абзацом другим пункту 6 Порядку № 3-1 у разі, якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, заявнику (посадовій особі уповноваженого структурного підрозділу) роз`яснюється, які документи необхідно надати додатково. При поданні документів до закінчення тримісячного терміну з дня отримання роз`яснення днем звернення за призначенням пенсії вважається день подання заяви або дата відправлення документів поштою.

Пунктом 12 Порядку № 3-1 регламентовано, що уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи. Уповноважений структурний підрозділ надає допомогу особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії.

Системний аналіз викладених положень Порядку № 3-1 дає змогу дійти висновку, що саме уповноважені структурні підрозділи здійснюють перевірку поданих звільненими зі служби особами заяв про призначення пенсії, здійснюють обчислення вислуги років для призначення пенсії і встановлюють наявність підстав для її призначення. Після цього такий орган законодавчо наділений компетенцією направити подання про призначення пенсії за вислугу років до територіального органу ПФУ або відмовити у такому поданні.

Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 537/1980/16-а та у постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 554/2032/17.

Судом встановлено, що вислуга років позивача, з урахуванням вислуги років на пільгових умовах, становить більше 25 календарних років (33 роки 04 місяці 12 днів, з яких 19 років 01 місяць 23 дні календарна вислуга та 14 років 02 місяці 19 днів - вислуга років на пільгових умовах).

Ураховуючи правові висновки, наведені у постанові об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 03 березня 2021 року у справі № 805/3923/18-а та постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі № 480/4241/18, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для визнання протиправними дій Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо відмови у підготовці та направленні необхідних документів до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до пункту а статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та зобов`язання відповідача у межах законодавчо визначеної компетенції вчинити необхідні дії з метою відновлення прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких він просить, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім, необхідним та ефективним:

визнати протиправними дії Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо відмови ОСОБА_1 в оформленні та направленні до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області необхідних документів для призначення пенсії за вислугу років відповідно до вимог пункту а статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб;

зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України оформити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області необхідні документи для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до вимог пункту а статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, із зарахуванням до вислуги років для призначення такої пенсії: часу проходження служби у виправно-трудових установах, слідчих ізоляторах, лікувально-трудових профілакторіях, ізоляторах тимчасового тримання, приймальниках-розподільниках для осіб, затриманих за бродяжництво, спеціальних приймальниках для осіб, підданих адміністративному арешту, підрозділах конвойної служби міліції, та військовослужбовцям постійного складу, які проходять службу у дисциплінарних частинах, за переліками посад і на умовах, затверджуваних відповідно Міністерством внутрішніх справ, Міністерством юстиції, Центральним управлінням Служби безпеки, Міністерством оборони; часу проходження служби особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, з 11 серпня 2003 року по 08 квітня 2016 року на пільгових умовах один місяць служби за сорок днів; часу проходження служби, протягом якого ОСОБА_1 брав участь в антитерористичній операції, з 01 листопада 2016 року по 30 квітня 2018 року на пільгових умовах один місяць служби за три місяці; часу проходження служби, протягом якого ОСОБА_1 брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, з 01 травня 2018 року по 01 листопада 2021 року на пільгових умовах один місяць служби за три місяці.

У задоволенні позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо неприйняття до розгляду заяви про призначення/перерахунок пенсії від 19 листопада 2021 року, нездійснення оформлення всіх необхідних документів та подання про призначення пенсії за вислугу років на пільгових умовах ОСОБА_1 та ненаправлення їх до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області належить відмовити, оскільки відмовивши позивачу у підготовці та направленні документів до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області для призначення пенсії за вислугу років, відповідача вчинив протиправні дії, а не допустив протиправну бездіяльність.

При вирішенні справи суд не застосовує до спірних правовідносин редакцію Порядку № 393, чинну з 19 лютого 2022 року, якою передбачено, що для призначення пенсій обчислення календарної вислуги років проводиться згідно з пунктами 1 і 2 цієї постанови, а вислуга років на пільгових умова обчислюється лише для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, оскільки зазначені зміни, що обумовлюють інші висновки щодо обчислення вислуги років для призначення пенсії за вислугу років набули чинності після виникнення спірних правовідносин між позивачем та відповідачем.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. Руїз Торія проти Іспанії (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09 грудня 1994 року, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За встановлених в цій справі фактичних обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково.

Щодо стягнення на користь позивача понесених судових витрат на правничу допомогу адвоката суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з пунктом першим частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини третьої статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина четверта статті 134 КАС України).

Частиною п`ятою статті 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини шостої статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (пункти перший, другий частини сьомої статті 139 КАС України).

До позовної заяви представником позивача додано договір про надання правової допомоги від 05 листопада 2021 року б/н, додаток № 1 до договору про надання правової допомоги від 05 листопада 2021 року б/н, акт від 19 січня 2022 року приймання-передачі наданих послуг № 3 до додатку № 1 договору про надання правової допомоги від 19 січня 2022 року б/н, квитанцію від 19 січня 2022 року № 3.

Дослідженням договору про надання правової допомоги від 05 листопада 2021 року б/н встановлено, що: за правову допомогу, передбачену підпунктом 1.2 Договору, Замовник сплачує адвокату винагороду в розмірі, визначеному додатком № 1 до цього Договору (підпункт 3.1); в ціну Договору не включені фактичні витрати щодо виконання Адвокатом зобов`язань за Договором (підпункт 3.2); розмір оплати праці Адвоката при наданні правової допомоги, а також умови та порядок розрахунків, визначаються Сторонами в додатках до цього договору (пункт 4.1); за домовленістю Сторін, оплата правової допомоги може здійснюватися також у вигляді передплати або авансу (пункт 4.2).

Відповідно до додатку № 1 від 05 листопада 2021 року до договору про надання правової допомоги від 05 листопада 2021 року б/н за правову допомогу, передбачену підпунктом 1.2 Договору, Замовник сплачує Адвокату винагороду в розмірі 5000,00 грн за надання правової допомоги, складання позовної заяви, про що додатково складається акт прийому-передачі наданих послуг з зазначенням підстав та прийняття наданих послуг з виданням квитанції про отримання адвокатом грошових коштів від Замовника.

Згідно з актом приймання-передачі наданих послуг від 19 січня 2022 року № 3 до додатку № 1 договору про надання правової допомоги від 19 січня 2022 року б/н Виконавець надав, а Замовник прийняв юридичні послуги щодо надання правової консультації протягом 1 години 55 хвилин, складання договору, додатку до договору, адвокатських запитів, заяви до Адміністрації Державної прикордонної служби, позовної заяви про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії протягом 4 годин 35 хвилин, виготовлення копій додатків позовної заяви. За виконання наданих послуг Виконавцем, Замовник передав 5000,00 грн, що є фіксованим розміром за надання послуг Виконавцем.

Відповідно до квитанції від 19 січня 2022 року № 3 ОСОБА_1 сплатив ОСОБА_2 5000,00 грн за актом приймання-передачі наданих послуг від 19 січня 2022 року № 3.

Суд дійшов висновку, що витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 5000,00 грн підтверджені належними доказами та стосуються цієї справи.

Проте суд зазначає, що ця справа є справою незначної складності, а також те, що представник позивача вже звертався до суду з аналогічними позовами в інтересах інших осіб, внаслідок чого час консультації та складання позовної заяви значно завищені представником позивача.

З урахуванням викладеного суд зменшує витрати на оплату правничої допомоги адвоката та присуджує до відшкодування позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 1500,00 грн.

Питання про розподіл судових витрат по сплаті судового збору судом не вирішується, оскільки позивач як учасник бойових дій звільнений від сплати судового збору відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України Про судовий збір.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов адвоката Солодовнікова Олександра Петровича в інтересах ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Адміністрації Державної прикордонної служби України (ідентифікаційний код 00034039, місцезнаходження: вул. Володимирська, буд. 26, м. Київ, 01034) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії частково.

Визнати протиправними дії Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо відмови ОСОБА_1 в оформленні та направленні до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області необхідних документів для призначення пенсії за вислугу років відповідно до вимог пункту а статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України оформити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області необхідні документи для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до вимог пункту а статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, із зарахуванням до вислуги років для призначення такої пенсії: часу проходження служби у виправно-трудових установах, слідчих ізоляторах, лікувально-трудових профілакторіях, ізоляторах тимчасового тримання, приймальниках-розподільниках для осіб, затриманих за бродяжництво, спеціальних приймальниках для осіб, підданих адміністративному арешту, підрозділах конвойної служби міліції, та військовослужбовцям постійного складу, які проходять службу у дисциплінарних частинах, за переліками посад і на умовах, затверджуваних відповідно Міністерством внутрішніх справ, Міністерством юстиції, Центральним управлінням Служби безпеки, Міністерством оборони; час проходження служби особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, з 11 серпня 2003 року по 08 квітня 2016 року на пільгових умовах один місяць служби за сорок днів; часу проходження служби, протягом якого ОСОБА_1 брав участь в антитерористичній операції, з 01 листопада 2016 року по 30 квітня 2018 року на пільгових умовах один місяць служби за три місяці; часу проходження служби, протягом якого ОСОБА_1 брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, з 01 травня 2018 року по 01 листопада 2021 року на пільгових умовах один місяць служби за три місяці.

Відмовити в задоволенні решти позовних вимог.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Адміністрації Державної прикордонної служби України на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 1500,00 грн (одна тисяча п`ятсот грн 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.І. Чернявська