Справа № 640/12326/22
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2022-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

10 серпня 2022 року м. Київ №640/12326/22

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Шейко Т.І.,

розглянувши позовну заяву в адміністративній справі

за позовомОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в м. Києві
прозобов`язання вчинити дії
встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просив:

- «відкрити провадження у справі №640,11827/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України з метою об`єктивного і неупередженого розгляду справи».

В обґрунтування позовних вимог позивач наголошував на протиправності дій суддів Окружного адміністративного суду міста Києва, які безпідставно не відкрили провадження у справі за його позовом, хоча на його думку, усі вимоги, визначенні Кодексом адміністративного судочинства України позивачем виконано.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (заяви №29458/04 та №29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики цього Суду термін «встановленим законом» у ст. 6 Конвенції спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом» (рішення у справі «Занд проти Австрії» (Zand v. Austria), заява №7360/76). У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. <…> фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках цей Суд дійшов висновку, що не може вважатися «судом, встановленим законом», національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Отже, поняття «суду, встановленого законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Відповідно до статті 2, пункту 1 частини першої статті 4, пункту 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

В той же час, відповідно до частини першої статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 22 Кодексу адміністративного судочинства України місцеві адміністративні суди (місцеві загальні суди як адміністративні суди та окружні адміністративні суди) вирішують адміністративні справи як суди першої інстанції, крім випадків, визначених частинами другою - четвертою цієї статті.

Враховуючи вище наведене Окружний адміністративний суд міста Києва є судом першої інстанції.

Частиною першою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судовими рішенням є: ухвали, рішення, постанови.

Відповідно до частини другої статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Як вбачається з матеріалів справи №640/12326/22, звертаючись до суду з «Позовною заявою про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі 05.08.2022р №640/11827/22», зареєстрованою судом 09 серпня 2022 року, ОСОБА_1 не погоджується з діями та процесуальним рішенням судді Окружного адміністративного суду міста Києва як суду першої інстанції щодо винесення ухвали від 05 серпня 2022 року про відмову у відкритті провадження у справі, а не з діями або бездіяльністю Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, який визначений у позовній заяві як відповідач.

З даного приводу суд звертає увагу позивача на наступний факт.

Частиною першою статті 293 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 23 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні адміністративні суди переглядають судові рішення місцевих адміністративних судів (місцевих загальних судів як адміністративних судів та окружних адміністративних судів), які знаходяться у межах їхньої територіальної юрисдикції, в апеляційному порядку як суди апеляційної інстанції.

Враховуючи ієрархічність судової системи України судді судів першої інстанції не можуть переглядати рішення (ухвали), які винесені іншими суддями судів першої інстанції, оскільки це прямо порушує вимоги, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України.

Тобто, на даному етапі розгляду справи №640/11827/22, в якій винесено ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі, щодо якої ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва вже постановлено остаточне рішення, яке може бути оскаржене лише до Шостого апеляційного адміністративного суду як суду апеляційної інстанції, а не до Окружного адміністративного суду міста Києва, як помилково вважає позивач.

З наведеного вбачається, що позивач в разі своєї незгоди з ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 серпня 2022 року у справі №640/11827/22 вправі скористатись порядком апеляційного оскарження ухвали від 05 серпня 2022 року у справі №640/11827/22, або ж звернутися до Окружного адміністративного суду міста Києва у встановленому Кодексом адміністративного судочинства України порядком з належними позовними вимогами до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

За таких обставин, враховуючи суть спірних правовідносин та той факт, що позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва як до суду першої інстанції, при цьому фактично не погоджується з ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 серпня 2022 року у справі №640/11827/22, - суд дійшов висновку, що позовна заява «про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі 05.08.2022р №640/11827/22» з вимогами, викладеними у позовній заяві у справі №640/12326/22, не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства у суді першої інстанції.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі лише, якщо позовну заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

У даній ухвалі судом виконано вимоги частини шостої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме роз`яснено позивачу, які саме дії останньому необхідно вчинити.

Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві «про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі 05.08.2022р №640/11827/22».

На підставі викладеного, керуючись статтями 170, 171, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі за позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві «про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі 05.08.2022р №640/11827/22».

Роз`яснити, що розгляд і вирішення даного спору можливий або порядком апеляційного оскарження ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 серпня 2022 року у справі №640/11827/22 шляхом звернення до Шостого апеляційного адміністративного суду, або зверненням до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до щодо Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду у порядку та строки, встановлені статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко