Справа № 640/33818/21
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2022-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху після відкриття провадження

08 серпня 2022 року м. Київ № 640/33818/21

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі головуючого судді Гарника К.Ю., за участю секретаря судового засідання Колодяжного В.Е., розглянувши у підготовчому засіданні клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду в адміністративній справі за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю Український аграрно-промисловий холдинг

до Головного управління ДПС у м. Києві

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

за участю представників сторін:

від позивача не з`явився

від відповідача Сороколіт І.В.

В С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява Харакоса До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Український аграрно-промисловий холдинг» (далі по тексту позивач), адреса: 03039, місто Київ, вулиця Голосіївська, будинок 7, корпус 1, офіс 320 до Головного управління ДПС у м. Києві (далі по тексту відповідач), адреса: 04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 33/19, в якій позивач просить

- визнати протиправними дії Головного управління ДПС у м. Києві щодо прийняття податкових повідомлень-рішень №0022610/0706, №0022546/0706, №0022548/0706, №0022584/0706, №0022612/0706 від 26 березня 2021 року;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві №0022546/0706 від 26 березня 2021 року щодо суми грошового зобов`язання в частині податкових зобов`язань на суму 842 712,00 грн та штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у сумі 84 271,20 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві №0022584/0706 від 26 березня 2021 року щодо суми грошового зобов`язання в частині податкових зобов`язань на суму 5 162 888,00 грн та штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у сумі 516 288,80 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві №0022610/0706, №0022548/0706, №0022612/0706 від 26 березня 2021 року повністю.

Підставами позову позивач вказує порушення його прав внаслідок прийняття суб`єктом владних повноважень оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 листопада 2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

28 січня 2022 року на адресу Окружного адміністративного суду міста Києва від представника відповідача надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, у зв`язку з пропуском строку звернення до адміністративного суду з вказаною позовною заявою.

В обгрунтування вказаного клопотання представник відповідача зазначив про те, що податковим органом проведено документальну планову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 січня 2017 року по 30 вересня 2019 року, валютного - за період з 01 січня 2017 року по 30 вересня 2019 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 09 червня 2016 року по 30 вересня 2019 року та іншого законодавства за відповідний період, за результатами якої складено акт перевірки від 22 лютого 2021 року №14732/Ж5/26-15-07-06-01-10/40557025.

За висновками акта перевірки податковим органом прийнято податкові повідомлення-рішення 26 березня 2021 року № 0022610/0706, № 0022546/0706, № 0022584/0706, №0022584/0706, №0022612/0706.

В подальшому, як вказано у клопотанні, товариством подано до Державної податкової служби України скаргу (вхідний №10551/16 від 12 квітня 2021 року) на вказані вище податкові повідомлення-рішення.

За результатами розгляду скарги, Державною податковою службою України прийнято рішення від 21 травня 2021 року №11402/6/99-00-06-01-01-06, яким скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Український аграрно-промисловий холдинг» частково задоволено. Скасовано податкове повідомлення-рішення від 26 березня 2021 року №0022546/0706 в частині застосування штрафних санкцій у розмірі 126 406,80 грн та скасовано податкове повідомлення-рішення від 26 березня 2021 року №0022584/0706 в частині застосування штрафних санкцій у розмірі 774 433,20 грн, а в іншій частині зазначені податкові повідомлення-рішення та податкові повідомлення-рішення від 26 березня 2021 року №0022610/0706, №0022548/0706 та №0022612/0706 залишені без змін.

Також, представник відповідача зазначив, що замість вищевказаних податкових повідомлень-рішень було винесено нові податкові повідомлення-рішення від 26 травня 2021 року №0040451/0706 та №0040446/0706, а тому податкові повідомлення-рішення №0022546/0706 та №0022584/0706 від 26 березня 2021 року вважаються відкликаними.

Крім того, у клопотанні про залишення позовної заяви без розгляду, представник відповідача вказує й на те, що рішення Державної податкової служби України від 21 травня 2021 року товариством отримано 31 травня 2021 року, провадження у даній справі відкрито 29 листопада 2021 року, а позовна заява датована 11 листопада 2021 року.

На переконання представника відповідача, позивачем пропущено місячний строк звернення до адміністративного суду з вказаною позовною заявою, що стало підставою для звернення до суду з вказаним клопотанням.

В підготовчому засіданні 27 липня 2022 року представник відповідача підтримав заявлене клопотання та просив його задовольнити. Представник позивача в підготовче засідання не з`явився, хоча і був належним чином повідомлений, про дату, час та місце його проведення, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Заслухавши клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, дослідивши матеріали справи, які мають значення для правильного вирішення вказаного клопотання, суд зазначає наступне.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що предметом спору в даній адміністративній справі є винесені відповідачем 26 березня 2021 року податкові повідомлення-рішення №0022546/0706 щодо суми грошового зобов`язання в частині податкових зобов`язань на суму 842 712,00 грн та штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у сумі 84 271,20 грн; №0022584/0706 щодо суми грошового зобов`язання в частині податкових зобов`язань на суму 5 162 888,00 грн та штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у сумі 516 288,80 грн; №0022610/0706, №0022548/0706 та №0022612/0706.

З матеріалів справи вбачається, що позивач скористався досудовим порядком вирішення спору шляхом подання відповідної скарги на податкові повідомлення-рішення від 26 березня 2021 року №0022610/0706, №0022584/0706, №0022548/0706, №0022546/0706, №0022612/0706, яка зареєстрована Державною податковою службою України за вх.№10551/16 від 12 квітня 2021 року.

За результатами розгляду скарги товариства Державною податковою службою України прийнято рішення №11402/6/99-00-06-01-01-06 від 21 травня 2021 року, яким скасовано податкове повідомлення-рішення від 26 березня 2021 року №0022546/0706 в частині застосування штрафних санкцій у розмірі 126 406,8 грн, податкове повідомлення-рішення від 26 березня 2021 року №0022584/0706 в частині застосування штрафних санкцій у розмірі 774 433,20 грн, а в іншій частині зазначені податкові повідомлення-рішення та податкові повідомлення-рішення від 26 березня 2021 року №0022610/0706, №0022548/0706, №0022612/0706 залишені без змін.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копію рішення Державної податкової служби України від 21 травня 2021року уповноважена особа Товариства з обмеженою відповідальністю «Український аграрно-промисловий комплекс» отримала 31 травня 2021 року, а до адміністративного суду з вказаною позовною заявою товариство звернулось 18 листопада 2021 року, про що свідчить фіскальний чек відділення Укрпошти.

У справі, що розглядається, спірним питанням є питання додержання позивачем строку звернення до суду з позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень після проведення процедури адміністративного оскарження та отримання рішення про залишення скарги без задоволення.

Загальні норми процедури судового оскарження в рамках розгляду публічно-правових спорів регулюються Кодексом адміністративного судочинства України.

Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно з частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина друга статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України).

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини третьої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною четвертою цієї статті встановлено, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Стаття 123 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду, зокрема, частиною другою цієї статті визначено, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до частини першої статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин - вони повинні бути поважними, реальними або непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки.

Інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.

Спеціальною нормою, яка встановлює порядок оскарження рішень контролюючих органів, є стаття 56 Податкового кодексу України. Зі змісту якої вбачається, що у платника податків є право розсуду в обранні адміністративного та/або судового порядку оскарження такого рішення після його отримання. Обрання платником податків в першу чергу адміністративного порядку оскарження рішення не виключає можливості надалі звернутися до суду з відповідним позовом, що визнається досудовим порядком вирішення спору. Водночас якщо після отримання рішення контролюючого органу платник податків звертається до суду з позовом, його право на адміністративне оскарження такого рішення втрачається.

Відповідно до пункту 56.19 статті 56 Податкового кодексу України у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Зі змісту пунктів 56.2, 56.3, 56.18 статті 56, пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України слідує, що процедура адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення розпочинається з дня подання скарги до контролюючого органу вищого рівня, яка засвідчує безпосередню незгоду платника з визначеними йому грошовими зобов`язаннями, і закінчується настанням однієї з подій, передбачених пунктом 56.17 статті 56 Податкового кодексу України. Строк для подачі первинної скарги за загальним правилом становить 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення.

Так, судом встановлено, що позивач скористався процедурою адміністративного оскарження, за результатом якої Державною податковою службою України було прийнято рішення від 21 травня 2021 року, яке, як свідчать матеріали справи, було отримано уповноваженою особою позивача 31 травня 2021 року.

Разом з тим, позивач звернувся до суду із цим позовом 18 листопада 2021 року, тобто з пропуском строку, визначеного пунктом 56.19 статті 56 Податкового кодексу України.

Верховний Суд у постанові від 26 листопада 2020 року у справі № 500/2486/19 сформував правовий висновок, відповідно до якого норма пункту 56.19 статті 56 Податкового кодексу України є спеціальною щодо норми частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, має перевагу в застосуванні у податкових спорах і регулює визначену її предметом групу правовідносин - оскарження в судовому порядку податкових повідомлень-рішень та інших рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абзац 3 пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України). Вона встановлює строк для їх оскарження протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

У вказаній постанові від 26 листопада 2020 року у справі № 500/2486/19, зауважено на тому, що: суди повинні уникати випадків правового пуризму, зокрема скасування правомірних рішень, ухвалених відповідно до усталеної на той час судової практики, лише на тій підставі, що станом на час розгляду справи судом апеляційної та/або касаційної інстанції змінилось юридичне тлумачення відповідної правової норми; зміна судової практики, що відбулася після ухвалення судами остаточного рішення, не повинна порушувати принцип правової визначеності та стабільності правового регулювання, чинного на час розгляду справи судами попередніх інстанцій; задля додержання принципу правової визначеності та забезпечення права на справедливий суд, які є елементами принципу верховенства права, зміна сталої судової практики, яка відбулася в бік тлумачення норм права щодо застосування коротших строків звернення до суду, може розглядатися судами як поважна причина при вирішенні питання поновлення строків звернення до суду в податкових правовідносинах, які виникли та набули характеру спірних до зміни такої судової практики.

В контексті викладених у постанові від 26 листопада 2020 року у справі №500/2486/19 висновків необхідно звернути увагу на те, що Конституцією України (статті 8, 129 та 147) гарантовано визнання та застосування в Україні принципу верховенства права. При цьому, загальновизнано, що його базовим елементом є принцип правової визначеності, який, крім іншого, означає стабільність та єдність судової практики, а також можливість відступу судом від своєї попередньої правової позиції лише за наявності вагомих підстав. Слід зазначити, що єдність судової практики відіграє надважливу роль у забезпеченні однакового правозастосування в адміністративному судочинстві, що сприяє правовій визначеності та передбачуваності стосовно вирішення спірних ситуацій для учасників судового процесу.

Таким чином, враховуючи, що позивач звернувся із позовом до суду після того, як було змінено правовий підхід до визначення строків звернення до суду за оскарженням податкових повідомлень-рішень після їх адміністративного оскарження, суд дійшов висновку про те, що позивач звернувся до адміністративного суду з вказаною позовною заявою після спливу встановленого строку для такого звернення.

У відповідності до частини 1 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

З урахуванням вимог статей 122,123 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про необхідність надання позивачу десятиденного строку для подання заяви про поновлення строку для звернення до адміністративного суду з вказаними позовними вимогами, в якій слід зазначити підстави пропуску строку звернення до суду, а також для надання доказів поважності причин його пропуску та після надходження від останнього цих документів розглянути клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись статтями 121, 122, 123, 160, 161, частиною 13 статті 171, статтями 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Український аграрно-промисловий холдинг залишити без руху.

2. Встановити позивачу десятиденний строк з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків, зокрема, для надання заяви про поновлення строку для звернення до адміністративного суду з вказаною позовною заявою, в якій слід вказати підстави пропуску строку для звернення до адміністративного суду з вказаною позовною заявою, а також для надання доказів поважності причин пропуску цього строку.

3. Попередити позивача про те, що у випадку неусунення недоліків позовної заяви позовна заява буде залишена без розгляду відповідно до частини 14 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Призначити підготовче засідання на 18 серпня 2022 року о 13 год. 15 хв., яке відбудеться в приміщенні Окружного адміністративного суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Петра Болбочана, 8, корпус 1, зал судових засідань № 9, про що повідомити повноважних представників сторін.

5. Копію ухвали невідкладно надіслати особі, що звернулась із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя К.Ю. Гарник

Повний текст ухвали суду виготовлений 08 серпня 2022 року.