Справа № 520/16243/21
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2022-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2022 р. Справа № 520/16243/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Любчич Л.В. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Маніту" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.11.2021, головуючий суддя І інстанції: Мороко А.С., м. Харків, повний текст складено 24.11.21 по справі № 520/16243/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Маніту"

до Міністерства юстиції України

треті особи: Державний реєстратор відділу надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області Микитенко Людмила Іванівна , ОСОБА_1 , ОСОБА_2

про визнання незаконним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "МАНІТУ" (далі за текстом також - позивач, ТОВ "ФК "МАНІТУ") звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства юстиції України (далі за текстом також відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: державний реєстратор відділу надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області Микитенко Людмила Іванівна, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якому просило визнати незаконним та скасувати Наказ Міністерства юстиції України № 2090/5 від 10.06.2021.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із прийнятим рішенням суду першої інстанції, ТОВ "ФК "МАНІТУ" оскаржило його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач, з посиланням на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 910/8424/17, зазначив, що суд першої інстанції не надав належної оцінки всім істотним обставинам справи, не з`ясував характер спірних правовідносин, а також суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа. За результатами апеляційного розгляду позивач просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Від відповідача на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначає, що у рішенні суд першої інстанції зробив правильний висновок про необґрунтованість позовних вимог та правомірно відмовив у їх задоволенні. Наводить обставини справи і нормативно - правове обґрунтування, викладені ним у відзиві на позовну заяву. Уважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Інші учасники справи правом на висловлення свого ставлення до апеляційної скарги не скористалися.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України), суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що відповідно до кредитного договору № 121-п/05 від 11.03.2005, укладеного між АБ "Факторіал - Банк" (правонаступником якого є ПАТ "ФІДОБАНК") та ОСОБА_1 (позичальник), позичальнику надано кредитні кошти у сумі 114000,00 доларів США.

В якості забезпечення виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором щодо основної суми боргу, сплати процентів за користування кредитними коштами та можливої неустойки (штрафу, пені) в день укладення кредитного договору між АБ "Факторіал-Банк" та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки від 14.03.2005, посвідчений 14.03.2005 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Милиця М. Л., зареєстрований в реєстрі за № 672, згідно з яким передано в іпотеку АБ "Факторіал-банк" нерухоме майно, а саме: житловий будинок з прибудовами літ. "Б-1", огорожа № 1-4, колодязь № 5-6, заг.пл. 582,8 кв.м., житл. пл. 238.6 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , який належить позичальнику.

Між АБ "Факторіал-Банк" та ОСОБА_3 (надалі за текстом - поручитель) укладено договір поруки від 11.03.2005, відповідно до якого поручитель поручається перед кредитором за належне виконання позичальником взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, укладеним між позичальником та АБ "Факторіал-Банк".

Між АБ "Факторіал-Банк" та ОСОБА_4 укладено договір застави майнових прав від 28.03.2005, відповідно до якого заставодержатель має право в разі невиконання позичальником умов договору кредиту № 121-п/05 від 11.03.2005 одержати задоволення вимог з вартості заставлених майнових прав переважно перед іншими кредиторами.

Між АБ "Факторіал-Банк" та ОСОБА_5 укладено договір застави майнових прав від 28.03.2005, відповідно до якого заставодержатель має право в разі не виконання позичальником умов договору кредиту № 121-п/05 від 11.03.2005 одержати задоволення вимог з вартості заставлених майнових прав переважно перед іншими кредиторами.

Між ПАТ "ФІДОБАНК" та ТОВ "ФК "МАНІТУ" укладено договір № GL3N016398 про відступлення прав вимоги від 24.02.2020 та договір про відступлення прав за іпотечним договором, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Толочко Я. М., зареєстрований в реєстрі за № 96, відповідно до яких ТОВ "ФК "МАНІТУ" набуло право вимоги за кредитним договором № 121-п/05 від 11.03.2005, договором іпотеки від 14.03.2005, посвідченим 14.03.2005 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Милиця М. Л., зареєстрованим в реєстрі за № 672, за договором поруки від 11.03.2005 та договорами застави майнових прав від 28.03.2005.

В позовній заяві позивач указує, що TOB "ФК "МАНІТУ" 17.03.2020 зверталось до ОСОБА_1 з вимогою, в якій зазначалось про необхідність погашення заборгованості за кредитним договором у 30-денний термін з моменту отримання вимоги, а також попереджено про намір, у разі невиконання основного зобов`язання, здійснити звернення стягнення на предмет іпотеки. Проте зазначена вище вимога не була отримана ОСОБА_1 у зв`язку із закінченням терміну зберігання. Після спливу місячного строку з дня отримання ТОВ "ФК "МАНІТУ" вказаної повернутої вимоги, позивач направив повторні вимоги від 15.05.2020 та 06.06.2020 до ОСОБА_1 . Однак і ці вимоги повернулись на адресу ТОВ "ФК "МАНІТУ" у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

У подальшому ТОВ "ФК "МАНІТУ" зареєструвало право власності на предмет іпотеки - житловий будинок з прибудовами літ. "Б-1", огорожа № 1-4, колодязь № 5-6. заг.пл. 582,8 кв.м., житл. пл. 238,6 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 222928961 від 07.09.2020 та № 222927991 від 07.09.2020.

11.09.2020 ОСОБА_1 звернувся до Міністерства юстиції України зі скаргою, в якій просив провести перевірку правомірності прийнятого рішення державним реєстратором Виконавчого комітету Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області Микитенко Л. І.; скасувати рішення про державну реєстрацію від 06.08.2020 за № 53479977, від 01.09.2020 за № 53839435, прийняті державним реєстратором Виконавчого комітету Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області Микитенко Л. І. та тимчасово блокувати доступ державному реєстратору ОСОБА_6 до державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на три місяці.

25.05.2021 Південна регіональна колегія Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 від 11.09.2020 винесла висновок щодо надання рекомендації про доцільність задоволення скарги останнього та скасування рішення від 06.08.2020 за № 53479977, від 01.09.2020 за № 53839435 та тимчасово блокувати доступ державному реєстратору ОСОБА_6 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на три місяці.

Наказом Міністра юстиції України № 2090/5 від 10.06.2021 скаргу ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі; скасовано рішення від 06.08.2020 за № 53479977, від 01.09.2020 за № 53839435, прийняті державним реєстратором Виконавчого комітету Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області Микитенко Л. І.; наказано тимчасово блокувати доступ державному реєстратору Виконавчого комітету Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області ОСОБА_6 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 3 місяці.

Не погоджуючись із указаним наказом, позивач звернувся до суду з позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що в спірних правовідносинах Міністерство юстиції України діяло з дотриманням норм чинного законодавства України, а тому Наказ Міністерства юстиції України № 2090/5 від 10.06.2021 є правомірним, підстави для його скасування відсутні.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи, з огляду на таке.

Відповідно до частин 1 та 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду. Міністерство юстиції України розглядає скарги: 1) на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі судового рішення, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір); 2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1128 від 25.12.2015 затверджено Порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції (далі - Порядок № 1128).

Згідно з пунктами 8 - 10 Порядку № 1128 у разі коли під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації відповідно до пункту 5 цього Порядку не виявлено підстав для відмови в її задоволенні чи підстав для пересилання її за належністю, Мін`юст чи відповідний територіальний орган здійснює колегіальний розгляд такої скарги на предмет наявності (відсутності) порушень закону в рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту, що оскаржуються. Якщо під час розгляду Мін`юстом скарги у сфері державної реєстрації відповідно до пункту 5 цього Порядку не виявлено підстав для відмови в її задоволенні чи підстав для пересилання її за належністю, проте встановлено наявність очевидних порушень закону в рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту, розгляд такої скарги здійснюється Мін`юстом невідкладно без розгляду її колегіально. Під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації Мін`юст чи відповідний територіальний орган встановлює наявність обставин, якими обґрунтовано скаргу, та інших обставин, які мають значення для її об`єктивного розгляду, зокрема шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри), у разі необхідності витребовує документи (інформацію) і вирішує: 1) чи мало місце рішення, дія або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту; 2) чи було оскаржуване рішення, дія або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту прийнято, вчинено на законних підставах; 3) чи належить задовольнити скаргу у сфері державної реєстрації або відмовити в її задоволенні; 4) чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у скарзі у сфері державної реєстрації; 5) які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню. Для розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально Мін`юст чи відповідний територіальний орган запрошує скаржника, державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіальний орган Мін`юсту, рішення, дія або бездіяльність яких оскаржується, а також інших заінтересованих осіб, зазначених у скарзі у сфері державної реєстрації або встановлених відповідно до відомостей реєстрів. Відсутність осіб, визначених абзацом першим цього пункту, під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально не є перешкодою для її розгляду.

Пунктами 12, 13 Порядку № 1128 передбачено, що копії скарги у сфері державної реєстрації та доданих до неї документів надаються особам, визначеним у пункті 10 цього Порядку (крім скаржника), в день розгляду Мін`юстом чи відповідним територіальним органом скарги у сфері державної реєстрації колегіально. За відповідним клопотанням осіб, визначених в абзаці першому цього пункту, колегія відкладає розгляд скарги у сфері державної реєстрації на не більше ніж одну годину для забезпечення можливості ознайомлення таких осіб з відповідною скаргою та доданих до неї документів. Особи, визначені в абзаці першому цього пункту, мають право подавати письмові пояснення по суті скарги у сфері державної реєстрації, які обов`язково приймаються колегією до розгляду. У разі повідомлення особами, що беруть участь у розгляді скарги у сфері державної реєстрації колегіально, про наявність судового спору між тими самими сторонами, з того самого предмета, з тих самих підстав, про які зазначено у відповідній скарзі, такі особи подають колегії засвідчену копію відповідного судового рішення. За результатом розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально колегія формує висновок про те, чи: 1) встановлено наявність порушень закону у рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту; 2) підлягає скарга у сфері державної реєстрації задоволенню (в повному обсязі чи частково (з обов`язковим зазначенням в якій частині) шляхом прийняття Мін`юстом чи відповідним територіальним органом рішень, передбачених законом.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015 затверджено Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - Порядок № 1127).

Пунктом 12 Порядку № 1127 визначено, що розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на таке майно, відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями, а також наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав. Під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор використовує відомості Державного реєстру прав, зокрема його невід`ємної архівної складової частини, а також Державного земельного кадастру та Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, а також відомості інших реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, держателем (розпорядником, володільцем, адміністратором) яких є державні органи, шляхом безпосереднього доступу до них чи у порядку інформаційної взаємодії з Державним реєстром прав.

Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 22 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" документи, які подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, установленим цим Законом та іншими нормативно - правовими актами.

Разом з тим пункт 3 частини 1 статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачає відмову у проведенні державної реєстрації, якщо подані документи не відповідають вимогам, установленим Законом.

Відповідно до абзаців 1-8 пункту 61 Порядку № 1127 для державної реєстрації прав на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, набуття права оренди земельної ділянки, права користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) чи права користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), також подаються: 1) засвідчена іпотекодержателем копія письмової вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцю та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2) засвідчена іпотекодержателем копія повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення або поштового відправлення з оголошеною цінністю, яким надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, з відміткою про вручення адресату, або засвідчена іпотекодержателем копія рекомендованого поштового відправлення або поштового відправлення з оголошеною цінністю, яким надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, з позначкою про відмову адресата від одержання такого відправлення, або засвідчені іпотекодержателем копії рекомендованих поштових відправлень або поштових відправлень з оголошеною цінністю (поштових конвертів), якими не менше ніж двічі з періодичністю не менше ніж один місяць надсилалася вимога, зазначена у підпункті 1 цього пункту, та які повернулися відправнику у зв`язку із відсутністю адресата або закінченням встановленого строку зберігання поштового відправлення, або засвідчені іпотекодержателем паперові копії електронного листа, яким за допомогою засобів інформаційної, телекомунікаційної або інформаційно-телекомунікаційної системи, що забезпечує обмін електронними документами, надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, та електронного службового повідомлення відповідної системи, яким підтверджується доставка відповідного електронного листа за адресою електронної пошти адресата (у разі коли договором з іпотекодавцем або боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, передбачено можливість обміну електронними документами); 3) довідка іпотекодержателя, що містить відомості про суму боргу за основним зобов`язанням станом на дату не раніше трьох днів до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації та відомості про вартість предмета іпотеки, визначену суб`єктом оціночної діяльності, станом на дату не раніше 90 днів до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації; 4) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Також згідно з частинами 1 та 2 статті 23 Закону України "Про іпотеку" у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Відповідно до статті 37 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Як убачається з матеріалів справи, при розгляді скарги ОСОБА_1 Південною регіональною колегією Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції (надалі також колегія) встановлено, що відповідно до відомостей Державного реєстру прав, іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу Милицею М. Л. та зареєстрований в реєстрі за № 672, не містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, тобто суперечить вимогам пункту 61 Порядку № 1127.

Крім того, вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору надіслані позивачем лише на ім`я ОСОБА_1 , в той же час відсутні відповідні вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору на ім`я ОСОБА_2 , яка має 1/2 частки права власності на об`єкт нерухомого майна.

Також на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення № 881 наявні відомості про повернення поштового відправлення за письмовою заявою відправника; довідка про суму боргу за основним зобов`язанням складена 13.07.2020 та подана для державної реєстрації 06.08.2020, що не узгоджується з приписами пункту 61 Порядку № 1127.

Водночас колегією встановлено, що згідно з відомостями Державного реєстру прав державним реєстратором Микитенко Людмилою Іванівною прийняте оскаржуване рішення та внесено записи про право власності позивача за № 37642853 та № 37642968 на підставі документів: довідки про суму боргу за основним зобов`язанням від 13.07.2020; іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу Милицею М. Л. та зареєстрованого в реєстрі за № 672; договору про відступлення прав за іпотечним договором від 24.02.2020, посвідченого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Толочко Я. М. та зареєстрованого в реєстрі № 96; висновку про вартість майна до звіту № 2/07/2020 від 03.07.2020; договору про внесення змін № 1 до договору кредиту № 121-п/05 про надання кредитної лінії без права відновлення від 27.02.2009; вимог про усунення порушень від 06.02.2020, від 17.03.2020, від 17.03.2020, направлених ОСОБА_1 ; рекомендованих повідомлень № 542 від 06.02.2020, № 873 від 17.03.2020, № 881 від 17.03.2020; описів вкладення у цінний лист № 542 від 06.02.2020, № 873 від 17.03.2020, № 881 від 17.03.2020; довідок ПАТ «Укрпошта» про причини повернення рекомендованих повідомлень № 542 від 06.02.2020, № 873 від 17.03.2020, № 881 від 17.03.2020.

Зважаючи на викладене, за висновками комісії, рішення від 06.08.2020 за № 53479977, від 01.09.2020 за № 53839435 та дії державного реєстратора Микитенко Л. І. обґрунтовано не відповідали приписам чинного законодавства.

Разом з тим у позовній заяві позивач посилається на те, що на момент розгляду скарги відповідачем в провадженні Червонозаводського районного суду м. Харкова розглядалась справа № 646/5878/20. Однак колегією не враховано п. 3 ч. 8 ст. 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Так, відповідно до пункту 3 частини 8 статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, якщо наявна інформація про судове рішення або ухвалу про відмову позивача від позову з того самого предмета спору, про визнання позову відповідачем або затвердження мирової угоди сторін.

Пунктом 5 Порядку № 1128 встановлено, що Міністерство юстиції України чи відповідний територіальний орган розглядає скаргу у сфері державної реєстрації не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації на предмет встановлення підстав для відмови в її задоволенні, серед яких є наявність інформації про судове рішення про відмову позивача від позову з такого самого предмета спору, про визнання відповідачем позову або затвердження мирової угоди сторін або наявність інформації про судове провадження у зв`язку із спором між тими самими сторонами, з такого самого предмета і тієї самої підстави.

Абзацем 3 пункту 12 порядку № 1128 передбачено, що у разі повідомлення особами, що беруть участь у розгляді скарги у сфері державної реєстрації колегіально, про наявність судового спору між тими самими сторонами, з того самого предмета, з тих самих підстав, про які зазначено у відповідній скарзі, такі особи подають колегії засвідчену копію відповідного судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що скарга ОСОБА_1 подана на рішення про державну реєстрацію державного реєстратора Виконавчого комітету Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області Микитенко Л. І., а справа № 646/5878/20 стосується визнання припиненим та недійсним договору іпотеки, де позивачем є ОСОБА_2 , відповідачами - ТОВ "Фінансова компанія "МАНІТУ", ПАТ "ФідоБанк", третя особа ОСОБА_1 .

Отже колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що скарга ОСОБА_1 та справа № 646/5878/20 різняться за своїм суб`єктним складом, предметом та підставами, а тому посилання позивача на неврахування колегією під час розгляду скарги ОСОБА_1 п. 3 ч. 8 ст. 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" є безпідставними та необґрунтованими.

Відтак у спірних правовідносинах Міністерство юстиції України діяло з дотриманням норм чинного законодавства України, а тому Наказ Міністерства юстиції України № 2090/5 від 10.06.2021 є правомірним, підстави для його скасування відсутні.

Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «МАНІТУ», ґрунтується на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким надана належна юридична оцінка, правильно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та не допущено порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Доводи та їх обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду апеляційної інстанції та свідчать про незгоду позивача із правовою оцінкою суду першої інстанції обставин справи.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та правильно вирішив справу, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Ураховуючи положення статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Маніту" - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.11.2021 по справі № 520/16243/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді Л.В. Любчич О.В. Присяжнюк