Справа № 192/993/22
Суддя: Щербина Н. О.
Дата ухвалення: 2022-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 192/993/22
Провадження № 2-а/192/4/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2022 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Щербини Н. О.,

за участю секретаря судового засідання Короти Л. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, закриття справи,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії БАВ №057011 від 16 липня 2022 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

На обґрунтування своїх вимог зазначив, що 16 липня 2022 року майором відділення поліції № 9 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області Павленко Олександром Володимировичем за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення було складено оскаржувану постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП. Позивач зазначає, що на думку поліцейського ним було порушено Правила дорожнього руху, а саме: керуючи транспортним засобом водій проігнорував дорожній знак 3.34 та здійснив зупинку на місці або було порушено знак «Зупинку заборонено», чим порушив п.8.4 Правил дорожнього руху України.

З вищезазначеною постановою позивач не погоджується, оскільки вважає, що вона винесена з порушенням чинного законодавства в результаті чого підлягає скасуванню.

Позивач зазначає, що 16 липня 2022 року об 11 годині 00 хвилин керуючи транспортним засобом Chevrolet Nubira, номерний знак НОМЕР_1 по вул. Гагаріна в смт Солоне, він здійснив вимушену зупинку по вул. Гагаріна, в районі буд. 21 в смт Солоне, оскільки під час руху «заглух» двигун автомобіля. Тому з метою виключення подальшого суттєвого перешкоджання руху інших автомобілів, увімкнувши аварійні світлові сигнали, позивач здійснив вимушену зупинку на узбіччі вул. Гагаріна, в районі буд. 21 в смт Солоне. Також зазначає в позові, що перед тим як повністю зупинитися, він як водій переконався, що його транспортний засіб не буде чинити перешкоди для руху інших транспортних засобів, не створюватиме загрозу аварійної ситуації для інших водіїв. Зупинка тривала дві хвилини, під час якої позивач відкрив капот, перевірив технічний стан автомобіля, сів за кермо та до нього підійшли працівники поліції, які перевірили документи і повідомили про порушення п. 8.4 Правил дорожнього руху України. Складаючи протокол працівники поліції повідомили про відеофіксацію нагрудною камерою, яка також повинна підтвердити посилання позивача на вимушену аварійну зупинку.

ОСОБА_1 вважає, що поліцейський розглянув праву в односторонньому порядку, не приймаючи до уваги його пояснення, не роз`яснюючи права. Також вважає, що поліцейським не надано доказів про вчинення такого правопорушення, а протокол не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено відеозапис відповідно до вимог ст. 283 КУпАП. Також зазначає на те, що зміст постанови не був оголений у встановленому порядку. Тому позивач просить скасувати постанову, а справу закрити. Крім того, просить стягнути з відповідача 5 500 гривень витрат на професійну правничу допомогу, докази про надання якої зобов`язується надати суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення.

Відповідач надав відзив на позов згідно якого вважає, що оскаржувана постанова була прийнята у відповідності до вимог закону, а складена відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, затверджена наказом МВСМ України від 07 листопада 2015 року № 1395. Тому просили відмовити в задоволенні позову, а також вважає що відсутні підстави для стягнення 5 500 гривень витрат на професійну правничу допомогу (а.с. 41-52).

У відповіді на відзив позивач посилається на ненадання відповідачем жодного доказу н підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення (а.с.53-57).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв`язку з розглядом справи без виклику сторін у відповідності до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України.

Ознайомившись з позовною заявою, дослідивши наявні матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Положення ст. 5 КАС України є реалізацією ч. 1 ст. 55 Конституції України, яка визначає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, у разі, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Статтею 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії БАВ №057011 від 16 липня 2022 року, яка була складена майором відділення поліції № 9 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області Павленко Олександром Володимировичем, на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП за обставин, що ОСОБА_1 16 липня 2022 року об 11 годині 10 хвилин керуючи транспортним засобом Chevrolet Nubira, номерний знак НОМЕР_1 по вул. Гагаріна в смт Солоне здійснив зупинку на місці де зазначено дія знаку 3.34 «Зупинка заборонена», чим порушив п.п.8.4в Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП (а.с.12).

Як з`ясовано з позову, ОСОБА_1 вказує на безпідставність накладення на нього адміністративного стягнення та вважає постанову, складену представником відповідача протиправною.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, у тому числі, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Судом встановлено, що жодних доказів на підтвердження обставини вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП (Перевищення встановлених обмежень швидкості руху, проїзд на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху та порушення інших правил дорожнього руху), відповідачем суду не надано, а суд відповідно до ст. 77 КАС України позбавлений можливості самостійно збирати докази. Посилання у відзиві на правомірність постанови не є доказами, які підтверджують здійснення позивачем зупинки в місці, де вона заборонена.

Так, ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Оскільки відповідач не надав суду будь-які докази на спростування посилань ОСОБА_1 або на підтвердження фактів наявності порушень, за які передбачена відповідальність, встановлена ч. 1 ст. 122 КУпАП, тому суд вважає, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи позивача про протиправність постанови відповідача, а доказів протилежного відповідачем суду не надано.

Враховуючи викладене суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню і постанова відповідача підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, в тому числі скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення. Визнання протиправною оскаржуваної постанови не вимагається.

Тому суд вважає за необхідне справу про притягнення до адміністративної відповідальності позивача закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд, враховуючи положення ч. 1 ст. 139 КАС України вважає, що судові витрати у вигляді судового збору, сплаченого позивачем під час звернення з позовом до суду (а.с.9) підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь позивача.

Частиною 9 ст. 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Позивач зазначив в позові про надання доказів по стягнення 5 500 гривень винагороди за надання правової допомоги до судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, тому питання про такі витрати не вирішується судом під час ухвалення рішення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 251, 252, 280 КУпАП, ст.ст. 5, 6, 77, 246, 262, 286 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (49101, м. Дніпро, вул. Троїцька, 20а, код ЄДРЮОФОПГФ - 40108866) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, закриття справи задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №057011 від 16 липня 2022 року, прийняту майором відділення поліції № 9 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області Павленко Олександром Володимировичем відносно ОСОБА_1 про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 340 гривень 00 копійок за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП згідно постанови серії БАВ №057011 від 16 липня 2022 року - закрити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (49101, м. Дніпро, вул. Троїцька, 20а, код ЄДРЮОФОПГФ - 40108866) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 05 вересня 2022 року.

Головуючий: суддя Н. О. Щербина