Справа № 640/16839/19
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2022-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2022 року м. Київ № 640/16839/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кармазіна О.А., розглянувши за правилами письмового провадження адміністративну справу
за позовомОСОБА_1
до Головного управління ДПС у м. Києві (код ЄДР ВП 44116011)
проскасування податкового повідомлення-рішення в частині,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) звернулася до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (з урахуванням заміни на правонаступника - відокремлений підрозділ ДПС, код ЄДР ВП 44116011; 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19), в якому просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення від 04.04.2019 № 0-2650 в частині нарахованого податку у розмірі 14 077,46 грн.

Позиція позивача.

Заявлені позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що під час винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення податковим органом не враховано встановлених коефіцієнтів нарахування по житловому будинку, а саме: зона оподаткування визначена, як третя, однак, як стверджує позивачка, вона є другою. Також зазначає, що податок був розрахований виходячи з невірної податкової бази, а саме: без застосування пільг щодо зменшення оподаткованої площі на 120 та 60 кв. м. відповідно, з огляду на що відповідачем помилково прийнято оскаржуване рішення на суму податкового зобов`язання у розмірі 49 106,42 грн.

Позиція відповідачів.

У відзивах на адміністративний позов представник відповідачів ГУ ДФС у м. Києві та ГУ ДПС у м. Києві просив відмовити у задоволенні позовних вимог, наголошуючи на правомірності оскаржуваного повідкового повідомлення-рішення. При цьому, представник відповідачів наголошує, що оскаржуваним рішенням нараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за ставкою внесеною територіальним органом за місцем знаходження об`єкта, а саме: житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 647,50 грн., яка перевищує п`ятикратний розмір неподаткової площі, встановленої пунктом 266.4.1 ПК України (600 кв.м.), а відтак податок обчислюється з урахуванням п/п 266.4.3. п. 266.4 ст. 266 та п/п «г» п/п 266.7.1. п. 266.7 ст. 266 ПК України, тобто із збільшенням суми податку на 25000 грн. на рік за кожен такий об`єкт житлової нерухомості.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді від 10.09.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Залучено до участі у справі в якості співвідповідача - Головне управління ДПС у м. Києві (код ЄДР: 43141267).

Ухвалою від 09.08.2022 здійснено заміну відповідачів - ГУ ДФС у м. Києві та ГУ ДПС у м. Києві (код ЄДР 43141267) на правонаступника - Головне управління ДПС у м. Києві (відокремлений підрозділ ДПС, код ЄДР ВП 44116011, 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19).

Встановлені судом обставини.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи, враховуючи пояснення представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 23.08.2017 № 95428852, ОСОБА_1 відповідно до договору дарування від 18.09.2012 № 4798 є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 647,5 кв.м.

Як видно з матеріалів справи, 04.04.2019 ГУ ДФС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення № 0-2650, яким позивачці визначено грошове зобов`язання за 2018 рік у розмірі 49106,42 грн. з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками житлової нерухомості.

Позивач вважаючи оскаржуване рішення протиправним, звернулася до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовано нормами Податкового кодексу України в частині відносин, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх прав та обов`язків, компетенції контролюючих органів, повноважень і обов`язків їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальності за порушення податкового законодавства.

Відповідно до п/п. 266.1.1. ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Відповідно до п/п. 266.2.1. ПК України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Відповідно до п/п. 266.3.1. ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

У свою чергу, відповідно до п/п. 266.3.2. ПК України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Відповідно до п/п 266.4.1. ПК України база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується:

а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів;

б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів;

Згідно з п/п 266.4.2. ПК України сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, встановлюють пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, громадських об`єднань, благодійних організацій, релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами (положеннями).

Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, для фізичних осіб визначаються виходячи з їх майнового стану та рівня доходів.

Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів нежитлової нерухомості, встановлюються залежно від майна, яке є об`єктом оподаткування.

Згідно з п/п 266.4.3. ПК України пільги з податку, передбачені підпунктами 266.4.1 та 266.4.2 цього пункту, для фізичних осіб не застосовуються до:

об`єкта/об`єктів оподаткування, якщо площа такого/таких об`єкта/об`єктів перевищує п`ятикратний розмір неоподатковуваної площі, встановленої підпунктом 266.4.1 цього пункту;

об`єкта/об`єктів оподаткування, що використовуються їх власниками з метою одержання доходів (здаються в оренду, лізинг, позичку, використовуються у підприємницькій діяльності).

Відповідно до п/п. 266.5.1. ПК України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (п/п. 266.6.1. ПК України).

Відповідно до п/п 266.7.1. ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку:

а) за наявності у власності платника податку одного об`єкта житлової нерухомості, в тому числі його частки, податок обчислюється, виходячи з бази оподаткування, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;

б) за наявності у власності платника податку більше одного об`єкта житлової нерухомості одного типу, в тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;

в) за наявності у власності платника податку об`єктів житлової нерухомості різних видів, у тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпункту "в" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;

г) сума податку, обчислена з урахуванням підпунктів "б" і "в" цього підпункту, розподіляється контролюючим органом пропорційно до питомої ваги загальної площі кожного з об`єктів житлової нерухомості;

ґ) за наявності у власності платника податку об`єкта (об`єктів) житлової нерухомості, у тому числі його частки, що перебуває у власності фізичної чи юридичної особи - платника податку, загальна площа якого перевищує 300 квадратних метрів (для квартири) та/або 500 квадратних метрів (для будинку), сума податку, розрахована відповідно до підпунктів "а"-"г" цього підпункту, збільшується на 25000 гривень на рік за кожен такий об`єкт житлової нерухомості (його частку).

Так, як вже було зазначено, 04.04.2019 ГУ ДФС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення № 0-2650, яким позивачці визначено грошове зобов`язання за 2018 рік у розмірі 49106,42 грн. з податку на нерухоме майно на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 647,50 грн.

10.11.2017 Козинською селищною радою Обухівського району Київської області прийнято рішення № 35-38-VII «Про встановлення ставок та пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 2018 рік», яким на території Козинської селищної ради установлено:

1) ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, згідно з додатком 1;

2) пільги для фізичних та юридичних осіб, надані відповідно до підпункту 266.4.2 пункту 266.4 статті 266 Податкового кодексу України, за переліком згідно з додатком 2.

Відповідно до додатку 1 до рішення від 10.11.2017 № 35-38-VII ставки податку за 1 кв. метр (відсотків розміру мінімальної заробітної плати) на будівлі житлові, будинки одноквартирні, будинки одноквартирні, зокрема, 1110.2 котеджі та будинки одноквартирні підвищеної комфортності для фізичних осіб: 1ї зони становить - 0,2%, 2ї зони становить - 0,5% та 3ї зони становить 1%.

Згідно з додатком 2 до рішення від 10.11.2017 № 35-38-VII розмір пільги (відсотків суми податкового зобов`язання за рік) встановлюються згідно норм Податкового кодексу України.

Відповідно до додатку по списку вулиць по зонах оподаткування до рішення від 10.11.2017 № 35-38-VII вулиця Старокиївська (парні номери) відноситься до 2 (другої) зони.

Разом з тим, рішенням Козинської селищної ради Обухівського району Київської області від 21.03.2018 № 15/8 проведено переадресацію (зміну поштового адресу) домоволодінню - будинку, що належить гр. ОСОБА_1 відповідно до договору дарування від 18.09.2012 зареєстрованого за № 4798 з АДРЕСА_2 на нову АДРЕСА_3 .

При цьому, відповідно до додатку по списку вулиць по зонах оподаткування до рішення від 10.11.2017 № 35-38-VII с/т «Берег» також відноситься до 2 (другої) зони, з огляду на що ставка податку має застосовуватись у розмірі 0,5% розміру мінімальної заробітної плати станом на 2018 рік.

В той же час, статтею 8 Закону України «Про Державний Бюджет України на 2018 рік» передбачено, що мінімальна заробітна плата на 01.01.2018 складає 3723 гривні, у зв`язку з чим сума податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки становить 18,62 грн. (3723*0,5%).

Разом з тим, позивачем до матеріалів справи надано свідоцтво про право власності від 30.07.2007, яке посвідчує, що квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 67,60 кв.м. належить ОСОБА_1 .

Однак, суд звертає увагу на те, що вказаний документ, не є належним доказом того, що квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 67,60 кв.м. належить ОСОБА_1 на праві власності, оскільки такий документи, не засвідчений належним, як того вимагає ч. 2 ст. 94 КАС України (письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього).

При цьому, зі змісту інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 23.08.2017 № 95428852 не вбачається, що квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 67,60 кв.м. належить ОСОБА_1 на праві власності, оскільки як вже було зазначено вище, такий витяг підтверджує, що у власності позивача перебуває лише житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 647,5 кв.м., з огляду на що, пільги передбачені п. «в» п/п 266.4.1. ПК України не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Крім того, варто повторно зауважити, що відповідно до п/п 266.4.3. ПК України пільги з податку, передбачені підпунктами 266.4.1 та 266.4.2 цього пункту, для фізичних осіб не застосовуються до: об`єкта/об`єктів оподаткування, якщо площа такого/таких об`єкта/об`єктів перевищує п`ятикратний розмір неоподатковуваної площі, встановленої підпунктом 266.4.1 цього пункту, тобто перевищує площу для житлових будинків 600 кв.м. (120 кв.м.*5).

Відтак, пільга передбачена п. «б» п/п 266.4.1. ПК України також не підлягає застосуванню на суму податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки для житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки площа такого перевищує п`ятикратний розмір неоподатковуваної площі 600 кв.м. (120 кв.м.*5).

Тобто, оподатковувана площа об`єкта оподаткування із сплати податку для житлового будинку становить 647,50 кв.м., у зв`язку з чим податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2018 рік по об`єкту оподаткування, що належать ОСОБА_1 (житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ) становить 37056,45 грн. (647,50 кв.м.*18,62 грн./кв.м.+25000 грн.)

Натомість з матеріалів позовної заяви, зокрема, податкового повідомлення-рішення від 04.04.2019 № 0-2650 видно, що податковим органом позивачу нараховано податкове зобов`язання за платежем «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фіз. особами, які є власниками житлової нерухомості за період 2018 року у розмірі 49106,42 грн., у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення від 04.04.2019 № 0-2650 на суму 12049,97 грн. (49106,42 грн. - 37056,45 грн.).

Частиною 2 ст. 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч. 1 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем в порядку ч. 2 ст. 77 КАС України у повному обсязі не доведено законності оскаржуваного рішення в частині на суму 12049,97 грн., а відтак податкове повідомлення-рішення від 04.04.2019 № 0-2650 в цій частині є протиправним та підлягає скасуванню на суму податкового зобов`язання за платежем «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фіз. особами, які є власниками житлової нерухомості за період 2018 року у розмірі 12049,97 грн. (49106,42 грн. - 37056,45 грн.).

У взаємозв`язку з наведеним слід зазначити, що відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Відтак, виходячи з меж заявлених позовних вимог та їх обґрунтування, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки досліджених доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на з`ясуванні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

У відповідності до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Зважаючи на те, що позовні вимоги задоволено частково на суму 12049,97 грн., понесені витрати судового збору на користь позивача підлягають стягненню у розмірі 120,50 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у м. Києві.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 04.04.2019 № 0-2650, прийняте Головним управлінням ДФС у місті Києві в частині - на суму податку 12049,97 грн. (49106,42 грн. - 37056,45 грн.).

3. У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, код ЄДР: 43141267) судові витрати у розмірі 120,50 грн.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Днем вручення процесуальних документів в електронній формі є день отримання судом повідомлення про доставлення документів на офіційну електронну адресу особи (п. 2 ч. 6 ст. 251 КАСУ), якою є (п. 5.8. Положення про ЄСІТС від 17 серпня 2021 року N 1845/0/15-21): сервіс Електронного кабінету ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів або адреса електронної пошти, з якої надійшли до суду документи, засвідчені кваліфікованим електронним підписом (п. 59 «Перехідні положення»).

Зважаючи на Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затверджене рішенням Вищої ради правосуддя 17 серпня 2021 року N 1845/0/15-21, в електронній формі апеляційні скарги подаються безпосередньо до апеляційного суду.

Суддя О.А. Кармазін