Справа № 640/21360/20
Суддя: Григорович П.О.
Дата ухвалення: 2022-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2022 року м. Київ № 640/21360/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Григоровича П.О., за участі секретаря судового засідання Морозової Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Приватного підприємства «АНС»
доГоловного управління ДПС у м. Києві
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
представник позивача, Старушко Т.М.;

представник відповідача, Бугаєнко С.С.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство «АНС» звернулось до суду з даним позовом, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві від 10.01.2020 № 2; № 2, № 2, № 2, № 2.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.09.2020 відкрито спрощене провадження без виклику сторін та проведення судового засідання.

Ухвалою від 27.05.2021 призначено справу до судового розгляду в судовому засіданні.

Протокольною ухвалою від 16.09.2021 здійснено процесуальне правонаступництво та замінено первісного відповідача Головне управління ДПС у м. Києві () на Головне управління ДПС у м Києві (код ЄДРПОУ ВП 44116011).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві.

Відповідач проти позову заперечує про що надав до матеріалів справи письмовий відзив.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.05.2021 вирішено викликати в судове засідання в якості свідка ОСОБА_1 - керівника контрагента Позивача ТОВ «АПОСТЕРІОРІ», адже в рамках спірних правовідносин до предмета доказування входять, в тому числі, обставини щодо правомірності формування позивачем показників податкової звітності по взаємовідносинам з ТОВ «АПОСТЕРІОРІ».

Повістка про виклик свідка в судове засідання 18.11.2021, направлена на адресу реєстрації ОСОБА_1 та вручена особі, яка себе по прізвищу, імені та по батькові не ідентифікувала, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення.

Ухвала суду від 16.12.2021 про привід свідка органами поліції виконана не була. Відповідно до листа ГУ Нацполіції в Одеській області від 26.01.2022 №66/1163, ОСОБА_1 за адресою реєстрації не проживає, теперішнє місце проживання не встановлено.

За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

10 січня 2020 року відповідачем на підставі акта перевірки №211/26-15-14-02-05/ НОМЕР_1 від 04.12.2019, винесено наступні оскаржувані ППР, а саме:

- 2, яким позивачу за порушення п.п.185.1, 187.1, 188.1, 198.2, 198.3, 198.6, 201.1, 201.10 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на додану вартість» всього в сумі 119118,00 грн, в т.ч. за основним платежем в сумі 95 294,00 грн, штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 23824,00 грн;

- 2, яким позивачу за порушення п.п.185.1, 187.1, 188.1, 198.2, 198.3, 198.6, 201.1, 201.10 Податкового кодексу України зменшено розмір від`ємного значення ПДВ за грудень 2016 року в сумі 56 594,00 грн;

- 2, яким позивачу за порушення п.п.44.1, 44.2 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на прибуток» всього в сумі 247 326,00 грн, в т.ч. за основним платежем в сумі 197 861,00 грн, штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 49465,00 грн;

- 2, яким позивачу за порушення п.п.44.1, 134.1.1 Податкового кодексу України зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податок на прибуток всього в сумі 8130,00 грн за 2016 рік;

- 2, яким позивачу за порушення п.п.44.6, 85.2 Податкового кодексу України застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 510,00 грн.

Як вбачається з п.2.6 Розділу ІІ акта перевірки та письмового відзиву відповідача, збільшення грошового зобов`язання та застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій ґрунтується на обставинах не надання позивачем до перевірки документів по взаємовідносинам з ТОВ «Апостеріорі».

Крім того, контролюючий орган посилається на те, що відповідно до отриманих від директора ТОВ «Апостеріорі» Бурдейного Ю.Б. пояснень, останній не мав відношення до здійснення фінансово-господарської діяльності очолюваного ним підприємства.

Доводи позивача, в свою чергу, полягають в тому, що документи по взаємовідносинам з ТОВ «Апостеріорі» були надані на вимогу Слідчого управління фінансових розслідувань ДПІ в Оболонському районі міста Києва, внаслідок чого висновок відповідача про не підтвердження документально спірних показників податкової звітності є передчасним.

За таких обставин позивач звернувся до суду з даним позовом і просить його задовольнити.

Оцінивши за правилами ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Так, чинне законодавство України не містить в собі визначення поняття «безтоварність» (господарської операції).

Разом з тим, Закон України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» пов`язує господарську операцію не з самим по собі фактом підписання цивільно-правової угоди (договору), а з безпосереднім фактом руху активів платника податків та рухом його коштів. Відтак, для того, щоб господарська операція вважалася законною, необхідною умовою є реальність її виконання, тобто пов`язаність змісту та обсягу господарської операції, що відображена в первинних документах з рухом товару, наданням послуг, виконанням робіт.

Укладення правочину має бути передумовою фактичного досягнення тих цілей, на настання яких він спрямований. Згідно статті 234 Цивільного кодексу України угода, яка не спрямована на настання реальних правових наслідків є фіктивною. Отже, вбачається за можливе прийти до висновку, що фіктивна і «безтоварна операція» є тотожними поняттями.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 Кримінального кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) фіктивне підприємництво це створення або придбання суб`єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної діяльності або здійснення видів діяльності, щодо яких є заборона.

Стаття 205 Кримінального кодексу України встановлює відповідальність за дії, які з зовнішнього боку є цілком легальними. При цьому, ключовою характеристикою виступає змістовний момент, а саме фіктивність - відсутність у осіб, які стоять за створеним або придбаним суб`єктом підприємництва, справжнього наміру здійснювати діяльність, зафіксовану в установчих документах і пов`язану з виробництвом товарів, виконанням робіт або наданням послуг. Зазначені особи мають на меті інше - прикриваючись юридичною особою, вони прагнуть приховати свою незаконну діяльність.

Частиною 2 ст. 74 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

При цьому, відповідно до ч. 6 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України саме вирок суду в кримінальній справі, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

За змістом ч.6 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до буквального тлумачення зазначеної норми, преюдиційними обставинами, що звільнені від доказування, є обставини, встановлені безпосередньо: 1) вироком у кримінальній справі, ухвалою про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності; 2) або постановою про адміністративний проступок.

Акт перевірки не містить в собі інформації про існування вироку та/або ухвали про закриття кримінального провадження, які набрали законної сили та якими б посадових осіб контрагента позивача або безпосередньо посадових осіб позивача було визнано винними у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 205, 212 КК України.

До того ж, суд приймає до уваги те, що контролюючим органом не надано доказів проведення документальних перевірок контрагента позивача в рамках яких було б встановлено неправомірне формування вказаним суб`єктом господарювання показників податкової звітності з податку на додану вартість по взаємовідносинам з позивачем.

Оскільки суд був позбавлений фізичної можливості допитати в якості свідка ОСОБА_1 , а відповідачем до матеріалів справи не надано належних і допустимих доказів щодо непричетності останнього до діяльності ТОВ «Апостеріорі», суд приходить до висновку, що пояснення особи, отримані поза судовими процедурами в рамках відповідного кримінального провадження не є належним доказом повідомлених в них обставин, адже особа має право змінювати власні пояснення і не нести за це жодної відповідальності, окрім як у випадку будучи попередженою про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів.

Стосовно не надання позивачем до перевірки документів на запити контролюючого органу, Окружний адміністративний суд міста Києва зазначає наступне.

Пунктом 44.1 Податкового кодексу України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно положень пунктів 85.2, 85.8 ст. 85 ПК України, платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки. Посадова (службова) особа контролюючого органу, яка проводить перевірку, у випадках, передбачених цим Кодексом, має право отримувати від платника податків або його законних представників копії документів, що належать до предмета перевірки. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Згідно п. 85.9 ст. 85 ПК України, у разі коли до початку або під час проведення перевірки оригінали первинних документів, облікових та інших регістрів, фінансової та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів, а також виконання вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, були вилучені правоохоронними та іншими органами, зазначені органи зобов`язані надати для проведення перевірки контролюючому органу копії зазначених документів або забезпечити доступ до перевірки таких документів.

Такі копії, засвідчені печаткою та підписами посадових (службових) осіб правоохоронних та інших органів, якими було здійснено вилучення оригіналів документів, або яким було забезпечено доступ до перевірки вилучених документів, повинні бути надані протягом трьох робочих днів з дня отримання письмового запиту контролюючого органу.

У разі якщо документи, зазначені в абзаці першому цього пункту, було вилучено правоохоронними та іншими органами, терміни проведення такої перевірки, у тому числі розпочатої, переносяться до дати отримання вказаних копій документів або забезпечення доступу до них.

Матеріалами справи підтверджується, що до моменту винесення спірних ППР, листом від 28.12.2019 року позивач повідомив відповідача про те, що супровідним листом від 07.06.2018 №02-06 первинні документи по взаємовідносинам позивача з ТОВ «Апостеріорі» були направлені старшому слідчому СУ ФР ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві Люліну І.В., на підтвердження чого надано копію супровідного листа №02-06.

При цьому, листом від 11.06.2020 №2967/10/26-15-23-0915 старший слідчий п`ятого СВ РКП ФР ГУ ДФС у м. Києві капітан податкової міліції Надія Ігнатенко повідомила позивача про те, що вилучена первинна фінансово-господарська документація знаходиться в матеріалах кримінального провадження №0000026 від 07.04.2016.

В даному випадку контролюючим органом не надано доказів звернення до правоохоронних органів з метою отримання доступу до вилучених документів, та одночасно не було прийнято наказу на проведення позапланової документальної перевірки в порядку п.78.1.5 ПК України для з`ясування наведених обставин.

Таким чином, висновку контролюючого органу про не підтвердження позивачем документально показників податкової звітності по контрагенту ТОВ «Апостеріорі» в даному випадку є передчасними, внаслідок чого оскаржувані ППР не можна вважати правоміріними.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 241-246, 251 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 10.01.2021 № 2; № 2, № 2, № 2, № 2.

3. Стягнути на користь приватного підприємства «АНС» судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 16 985,17 грн (шістнадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят п`ять грн 17 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві.

ПРИВАТНЕ ПІДПРИЄМСТВО «АНС» (код 34240762, адреса: 01010, місто Київ, вул.Аніщенка, будинок 5, кв.3).

ГОЛОВНЕ УПРАВЛІННЯ ДПС У М.КИЄВІ (код ВП 44116011, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Повне рішення складено 11.08.2022.

Суддя П.О. Григорович