Справа № 346/6536/21
Суддя: Калинюк О. П.
Дата ухвалення: 2022-08-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 346/6536/21
Провадження № 2-а/346/24/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 серпня 2022 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі головуючого судді Калинюка О.П.

з участю секретаря Рокіщук Н.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, поліцейської першого батальйону першої роти Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області вказаного Департаменту про визнання незаконною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

ВСТАНОВИВ:

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що оскаржуваною постановою від 19.12.2021 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП та накладено штраф в розмірі 425 грн. В даній постанові вказано, що того дня о 20 год. 24 хв. на автодорозі «Н-10» (150 км) позивач керував автомобілем марки Renault Master, номерний знак « НОМЕР_1 », та не пред`явив працівникам поліції полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

З даною постановою позивач не погоджується, оскільки вона винесена, на його думку, з порушеннями норм права та підлягає скасуванню з наступних підстав.

Позивач вважає, що в його діях відсутній склад вказаного правопорушення. Так, нормами пунктів 1-9 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» визначено вичерпний перелік випадків, що дають працівнику поліції право зупинити транспортний засіб. Однак, жоден з випадків не мав місця, тому не зрозумілими є причини зупинки вказаного транспортного засобу.

Позивач також вказує, що інспектором не було інкриміновано позивачу будь-якого іншого правопорушення, не складено жодного протоколу щодо порушень правил дорожнього руху, в тому числі щодо вчинення позивачем дорожньо-транспортної пригоди, а тому вимога працівника поліції у пред`явленні поліса страхування була незаконною, з ознаками перевищення службових повноважень, оскільки у даному випадку працівник поліції не мав права вимагати такий поліс, і відповідно у позивача не було обов`язку пред`являти цей документ, що свідчить про безпідставність та протиправність оскаржуваної постанови.

Крім того, станом на 19.12.2021 року у позивача був наявний чинний поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме поліс №АР/5539321, який дійсний з 26.06.2021 року по 25.06.2022 року включно.

Тому позивач просить визнати незаконною та скасувати оскаржувану постанову, а провадження у вказаній справі про адміністративне правопорушення закрити.

Представник позивача в судовому засіданні 24.06.2022 року позовні вимоги підтримав з підстав, вказаних в позовній заяві, просив ці вимоги задовольнити.

Представники відповідачів в судове засідання повторно не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про отримання судових повісток-викликів. Причин неявки представників відповідачів суду не повідомлено та не подано заяви (заяв) про розгляд справи у їх відсутності. 04.02.2022 року представником Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області надіслано до суду відзив на позов, відповідно до цей якого відповідач заперечує проти позову, оскільки позивач під час керування зазначеним транспортним засобом порушив вимоги дорожньої вертикальної розмітки та п.2.1 «ґ» ПДР України. У зв`язку з цим інспектором поліції подано сигнал про зупинку транспортного засобу на підставі ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, поліцейським роз`яснено позивачу його права, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, та відповідно до ч. 1 ст.283 та п.1 ч.1 ст.284 КУпАП винесено постанову по справі про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу. Пояснення позивача, викладені в позовній заяві, не містять в собі обґрунтування щодо звільнення його від адміністративної відповідальності, а лише спрямовані на уникнення її без належних правових підстав.

Отже, поліцейський мав законні підстави для зупинки транспортного засобу, пред`явив законну та обгрунтовану вимогу щодо надання відповідних документів, оскаржувана постанова винесена на підставі та в порядку, передбачених законодавством, а доводи позивача безпідставні та необґрунтовані. Тому представник відповідача в задоволенні позову просить відмовити.

Тому фіксування судового засідання 24.08.2022 р. технічними засобами не здійснювалося.

Суд, перевіривши матеріали справи та оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що оскаржуваною постановою в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАО №5166210 від 19.12.2021 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП. В цій постанові вказано, що 19.12.2021 року о 20 год. 24 хв. позивач на автодорозі «Н-10» ( 150 км) керував автомобілем марки Renault Master, номерний знак « НОМЕР_1 », та не пред`явив полісу страхування при зупинці працівниками поліції. В зв`язку з цим на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с.7).

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Відповідно до п. 2.1. «ґ» Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

В п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства в справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» вказано, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно з правовою позицією Верховного суду, викладеною в постанові від 30.05.2018 року у справі № 337/3389/16-а (2-а/337/154/2016), постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень. В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - капралом поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює,а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи у його вчиненні.

Відповідно до правил, передбачених п.21.2 ст.21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється: відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод; органами Державної прикордонної служби України під час перетинання транспортними засобами державного кордону України.

Відповідно до положень п.21.3 цієї статті при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Однак, стороною відповідачів не доведено існування підстав, передбачених в п.21.2 ст.21 цього Закону, за яких у позивача виник обов`язок пред`явити вказаний поліс страхування. Зокрема, стороною відповідача не надано суду будь-яких доказів щодо складання протоколу щодо порушень позивачем правил дорожнього руху чи оформлення матеріалів дорожньо-транспортної пригоди за участю позивача. Тому вказані у відзиві доводи представника зазначеного Управління про ніби то порушення позивачем вимог дорожньої розмітки суд вважає надуманими та доходить висновку, що працівник Національної поліції діяв всупереч вимогам п.21.2 ст.21 вказаного Закону, безпідставно вимагаючи від позивача пред`явлення полісу страхування.

Відповідно до правил ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак, стороною відповідачів цього обов`язку не виконано.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі наведеного суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог.

Вимоги про відшкодування судових витрат позивач не ставить.

На підставі наведеного та, керуючись ст.ст.12, 19-20, 77, 244-246, 250, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України,, ст.ст. 251, 268, 280, 285 Кодексу про адміністративні правопорушення України, суд,-

ВИРІШИВ:

позов задовольнити.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАО №5166210 від 19 грудня 2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

Провадження в справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 05 вересня 2022 року.

Суддя Калинюк О. П.