Справа № 756/6836/22
Суддя: Діденко Є. В.
Дата ухвалення: 2022-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/756/126/2022
Справа № 756/6836/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2022 року м. Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі: головуючого судді Діденка Є.В., за участю секретаря судового засідання Агажанової І.С., розглянувши в м. Києві у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського Управління патрульної поліції в місті Києві Штурми Ганни Анатоліївни, Управління патрульної поліції в місті Києві, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову інспектора патрульної поліції 1 бат 7 роти Штурми Г.А. від 15.08.2022 р. про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу 850,00 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Позов обґрунтований тим, що 15.08.2022 р. інспектором патрульної поліції Штурмою Г.А. винесено постанову серії ЕАР № 5756800 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом (мотоциклом) без номерного знаку. Постанову вважає незаконною, оскільки інспектор поліції неправомірно розглянула справу на місці зупинки транспортного засобу, а не за місцем знаходження Управління патрульної поліції, чим порушила права позивача. Так, у позивача не було достатньо часу для підготовки для розгляду справи, пошуку адвоката, та реалізації інших прав, передбачених у ст. 268 КУпАП. Крім того, поліцейським не було проведено будь-якої підготовки до розгляду справи, після оголошення звинувачень, одразу була винесена постанова на місці. Також, поліцейська проігнорувала порядок розгляду справи, передбачений ст.ст. 278, 279 КУпАП.

Ухвалою судді від 25 серпня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи, залучено в якості співвідповідача Управління патрульної поліції в місті Києві та надано строк для подання відзиву.

У встановлений судом строк відзив не надійшов, клопотань про продовження такого строку не заявлялось, тому суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних матеріалів.

Виходячи з положень частин 3, 9 статті 205 КАС України, та враховуючи скорочені строки розгляду справи, передбачені статтею 286 КАС України, суд вважає можливим розглянути справу у письмовому провадженні.

Дослідивши надані докази у їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Судом встановлено, що 15.08.2022 року поліцейським капралом поліції Управління патрульної поліції в м. Києві Штурма Г.А. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАР № 5756800, якою на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 850 гривень, за те, що він 15.08.2022 року о 12.20 по вул. Ястрітенська, 19 в м. Києві керував транспортним засобом BMW R1200RT НОМЕР_1, чим порушив п. 2.9. «в» ПДР, та вчинив правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Надаючи оцінку доводам позивача в частині неправомірності розгляду справи на місці зупинки, суд зазначає таке.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 Кодексу щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 Кодексу).

Статтею 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: зокрема, частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 276 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Законами України може бути передбачено й інше місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Надаючи офіційне тлумачення цьому положенню, Конституційний Суд України в рішенні від 26.05.2015 р. № 5-рп/2015 зазначив, що словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

За змістом статей 254, 256 КУпАП, актом, в якому висувається обвинувачення і фіксується вчинення правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення.

Водночас, статтею 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції…Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису).

Таким чином, у передбачених законом випадках, зокрема у разі розгляду справ, віднесених до компетенції Національної поліції, застосовується "скорочений" порядок розгляду справи, і постанова виноситься на місці вчинення правопорушення.

Тому, суд вважає хибними посилання позивача на неправомірність розгляду справи поліцейським на місці зупинки транспортного засобу, оскільки це прямо передбачено положеннями КУпАП.

Розглядаючи аргументи позивача про порушення його прав, суд звертає увагу, що сам по собі розгляд справи поліцейським на місці правопорушення не може свідчити про порушення прав особи, яка притягається до відповідальності. Порушення таких прав, зокрема права на участь захисника або інших прав, передбачених статтею 268 КУпАП, може відбутись у разі подання особою, яка притягається до відповідальності певних клопотань та необґрунтованої відмови у їх задоволенні з боку уповноваженої посадової особи.

Проте, у цій справі позивач не зазначає і не доводить, що ним подавались до відповідача якість клопотання про залучення захисника або відкладення розгляду справи з інших поважних причин, і йому в цьому було відмовлено. З огляду на це, суд не вбачає порушень прав позивача, передбачених статтею 268 КУпАП.

Суд звертає увагу, що положення ч. 2 ст. 77 КАС України не є абсолютними, та перекладають обов`язок доказування на відповідача за умови того, що спочатку позивачем у позовній заяві належним чином продемонстровано порушення його прав та в достатній мірі обґрунтовано неправомірність відповідного рішення.

В частині доводів позивача про порушення поліцейським порядку розгляду справи, суд зазначає, що зміст таких аргументів зводиться до того, що поліцейська на місці хупинки винесла постанову, при цьому не було дотримано порядку розгляду справи, передбаченого статтями 278, 279 КУпАП.

Положення статті 278 КУпАП регламентують підготовку справи до розгляду. Статтею 279 КУпАП передбачено, що розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

На переконання суду, саме відповідачу слід було довести, що його посадовою особою було дотримано порядок розгляду справи, але таких доказів суду не надано.

Водночас, суд зазначає, що позивачем у позовній заяві не продемонстровано, яким саме чином недотримання поліцейським статей 278, 279 КУпАП негативно позначилось на вирішенні справи та чи призвело до прийняття незаконного по суті рішення. При цьому, суд звертає увагу, що позивач у позовній заяві не заперечує і не оскаржує обставин правопорушення, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, а стверджує про незаконність постанови лише з формальних міркувань.

Суд також наголошує на тому, що під час розгляду цієї справи позивач мав можливість в достатній мірі реалізувати всі свої процесуальні права, передбачені статтею 268 КУпАП, статтями 44, 47 КАС України. Проте, ніяких пояснень по суті правопорушення позивач у позові не навів, додаткових доказів та клопотань також суду не подавав. З огляду на це, суд вважає, що наведені позивачем доводи не свідчать про незаконність прийнятої відповідачем постанови.

Таким чином, суд приходить до висновку, що викладені позивачем аргументи є частково необґрунтованими, а частково недостатніми для висновку про незаконність прийнятого поліцейським рішення, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5-7, 77, 90, 139, 241-246, 286 КАС України, суд,

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до поліцейського Управління патрульної поліції в місті Києві Штурми Ганни Анатоліївни, Управління патрульної поліції в місті Києві, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або проголошення постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складене 05 вересня 2022 року.

Суддя Є.В. Діденко