Справа № 480/13815/21
Суддя: А.І. Сидорук
Дата ухвалення: 2022-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Сидорука А.І., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу
до - Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області,
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.
Суть спору, позиція сторін.
Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд: визнати протиправними дії відповідача щодо обмеження максимального розміру пенсії, призначеної позивачу; зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії без обмеження її певним максимальним розміром, зобов`язати відповідача виплатити позивачу різницю між нарахованою (виходячи з 70 відсотків сум грошового забезпечення з підвищеннями та/або надбавками) та отриманою пенсією за період з 16.07.2021 по день ухвалення судового рішення, без обмеження максимального розміру пенсії.
Відповідач подав відзив на позов, в якому проти задоволення позовних вимог заперечує, просить суд відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.
Позивач надав до суду відповідь на відзив, в якій вказував, що заперечення відповідача є необґрунтованими, оскільки зважаючи на рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016, наразі відсутні законні підстави для обмеження пенсії позивачу. Зазначає, що у разі неоднозначного трактування норми права підлягає застосуванню найбільш сприятливий для позивача підхід.
Процесуальні дії, які вчинялись судом.
22.12.2021 судом постановлено ухвалу про відкриття спрощеного провадження без повідомленням сторін.
Фактичні встановлені обставини і зміст спірних правовідносин.
Представник позивача звернувся із адвокатським запитом до відповідача з проханням надати інформацію на якій підставі відповідачем обмежується максимальний розмір пенсії, призначеної позивачу (а.с. 16).
На переконання позивача, відповідач, щомісячно виплачуючи пенсію позивачу протиправно обмежив її виплату максимальним розміром.
Мотиви та висновки суду.
Суд дійшов до висновку, що основне питання у даному спорі є те, чи правомірно діяв відповідач обмежуючи розрахунок та виплату позивачу пенсії максимальним розміром. Відповідаючи на вказане питання, суд зазначає, що відповідач діяв неправомірно.
Як зазначає відповідач у листі від 25.11.2021, у відповідності до абзацу 7 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ максимальний розмір пенсії не може перевищувати 10-ти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Відповідно до Законів України на відповідний рік, розмір прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб з 01.07.2021 складає 1854 грн, з 01.01.2022 - 1934 грн.
Отже, позивачу було обмежено пенсію максимальним розміром, який дорівнює 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Так, положення статті 43 Закону № 2262-ХІІ передбачає, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Зазначене положення в цілому визнано неконституційним відповідно до рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016.
Згідно із пунктом другим резолютивної частини вказаного Рішення, зокрема, ч. 7 ст. 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.
Таким чином, з 20.12.2016 відсутня частина сьома статті 43 в Законі № 2262-ХІІ.
Відповідно до Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 06.12.2016 №1774-VIII, який набрав чинності з 01.01.2017, у ч. 7 ст. 43 Закону №2262-ХІІ слова і цифри у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року замінено словами і цифрами по 31 грудня 2017 року.
Суд зазначає, що внесені вказаним законом зміни до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.
Суд звертає увагу, що однорідні/тотожні обмеження розміру пенсії, були передбачені двома нормативно-правовими актами: ст. 2 Закону України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 08.11.2011 та ч. 7 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ від 09.04.1992.
Разом з тим, ст. 2 Закону України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи є чинною та неконституційною не визнавалася.
Натомість, як вже зазначалось, ч. 7 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ була визнана такою, що не відповідає Конституції України - тобто неконституційною.
Зміни до ч. 7 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ, які передбачали обмеження розміру пенсії 10 прожитковими мінімумами та які визнані неконституційними були внесені підпунктом 8 пункту 6 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 08.07.2011 року.
Враховуючи те, що вказані положення ч. 7 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ, 20.12.2016 визнані неконституційними, застосування відповідачем до спірних правовідносин статті 2 Закону України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 08.07.2011 щодо обмеження розміру пенсії позивача, є протиправним, оскільки у разі неоднозначного трактування норми права підлягає застосуванню найбільш сприятливий для підхід для особи, а не для органу державної влади.
Суд дійшов висновку, що дії відповідача стосовно обмеження максимального розміру пенсії, не відповідають критеріям правомірності ст. 2 КАС України, а тому позовні вимоги щодо визнання протиправними таких дій відповідача та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії без обмеження максимальним розміром, з урахуванням виплачених сум, є такими, що підлягають задоволенню.
В той же час, вимога позивача зобов`язати відповідача виплатити позивачу різницю між нарахованою та отриманою пенсією, виходячи з 70% сум грошового забезпечення з підвищеннями та/або надбавками, не підлягає задоволенню, оскільки сума пенсії без обмеження її максимального розміру ще не є нарахованою відповідачем. 70% розміру сум грошового забезпечення з підвищеннями та/або надбавками, з якого обчислюється пенсія, відповідачем не оспорюється та відсутні підстави вважати, що відповідачем при перерахунку вони не будуть враховані або будуть враховані в іншому розмірі. Крім того, вимога виплатити різницю суми пенсії фактично охолюється задоволеними позовними вимогами. Отже, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Судові витрати.
Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", то питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд
1. Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо обмеження з 16.07.2021 максимального розміру пенсії, призначеної ОСОБА_1 .
4. В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Сумській області - відмовити.
5. Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.
6. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
7. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду складено та підписано суддею 05.09.2022.

Суддя А.І. Сидорук