Справа № 320/3331/20
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2022-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 вересня 2022 року справа №320/3331/20
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горобцової Я.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Комісії виконавчого комітету Броварської міської ради щодо розгляду заяв членів сімей загиблих, осіб з інвалідністю та внутрішньо переміщених осіб про виплату грошової компенсації про визнання рішення незаконним та зобов`язання призначити та виплатити грошову компенсацію на придбання житла,

в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Комісії виконавчого комітету Броварської міської ради щодо розгляду заяв членів сімей загиблих, осіб з інвалідністю та внутрішньо переміщених осіб про виплату грошової компенсації, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії створеної Виконавчим комітетом Броварської міської ради щодо розгляду заяв членів сімей загиблих, осіб з інвалідністю та внутрішньо переміщених осіб про випрлату грошової компенсації від 02.03.2020 в частині відмови ОСОБА_1 в отриманні грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення у відповідності до «Порядку виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб, які брали участь у бойових діях на теритоії інших держав, а також членів їх сімей», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №214 від 28.03.2018;

- зобов`язати Комісію створену Виконавчим комітетом Броварської міської ради щодо розгляду заяв членів сімей загиблих, осіб з інвалідністю та внутрішньо переміщених осіб призначити ОСОБА_1 у складу сім`ї: дружина ОСОБА_2 , грошову компенсацію за належні для отримання жилі приміщення у відповідності до «Порядку виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб, які брали участь у бойових діях на теритоії інших держав, а також членів їх сімей», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №214 від 28.03.2018.

Обґрунтовуючи вимоги, позивачем зазначено, що рішення відповідача щодо відмови у призначенні грошової компенсації є незаконним та таким, що порушує його права.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 21.04.2020 позовну заяву залишено без руху та зобов`язано позивача усунути зазначені у мотивувальній частині ухвали недоліки протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 01.06.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідачем, в межах встановленого судом строку, подано до суду відзив на позов, в якому останній просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі та зазначає, що відмовляючи у призначенні компенсації, комісія виконавчого комітету Броварської міської ради щодо розгляду заяв членів сімей загиблих, осіб з інвалідністю та внутрішньо переміщених осіб про виплату грошової компенсації діяла в межах своїх повноважень та правомірно відмовила у призначенні компенсації, оскільки заявник та його дружина забезпечені житлом.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Позивач з 05.12.1979 по 15.06.1981 року проходив військову службу на території Республіка Афганістан та приймав участь у бойових діях у складу В/Ч НОМЕР_1 .

Відповідно до висновку Медико-соціально (експертної) комісії з 04.01.2016 позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності, пов`язану з виконанням обов`язків військової служби у країнах, де велися бойові дії, довічно. Дані обставини підтверджені довідкою МСЕК серії АБ №0198257 від 04.01.2016.

Відповідно до висновку Медико-соціальної (експертної) комісії з 31.10.2019 при повторному обстежені позивачу встановлено ІІ групу інвалідності, пов`язану з виконанням обов`язків військової служби у країнах, де велись бойові дії, довічно. Дані обставини підтверджуються довідкою МСЕК серії НОМЕР_2 від 31.10.2019.

ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 від 06.11.2019, виданим Управлінням соціального захисту населення м. Бровари.

Позивач перебуває на квартирному обліку у виконавчому комітеті Броварської міської ради Київської області згідно з рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради №80 від 07.02.2017 у складі 6 чоловік (він, дружина, син, дочка, онук та онучка) у списках позачергового отримання житла як інвалід війни.

02.03.2020 Комісія щодо розгляду заяв членів сімей загиблих, осіб з інвалідністю та внутрішньо переміщених осіб прийняла рішення про відмову у призначенні грошової компенсації на придбання житла ОСОБА_1 , особу з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи, який виконував обов`язки військової служби при перебування у країнах, де велись бойові дії, у зв`язку з тим, що дружина має у власності квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , житловою площею 39,9 кв.м. та загальною площею 73,5 кв.м., тобто житловою площею забезпечені.

Вважаючи оскаржуване рішення незаконним, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх законом прав.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких громадянин має змогу побудувати житло, придбати його у власність, або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступною платою відповідно до закону.

Пунктом 2 частини 1 статті 6 Закону України від 22.10.93 N 3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (далі - Закон N 3551-XII) визначено, що учасниками бойових дій визнаються: учасники бойових дій на території інших країн - військовослужбовці Радянської Армії, Військово-Морського Флоту, Комітету державної безпеки, особи рядового, начальницького складу і військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ колишнього Союзу РСР (включаючи військових та технічних спеціалістів і радників), працівники відповідних категорій, які за рішенням Уряду колишнього Союзу РСР проходили службу, працювали чи перебували у відрядженні в державах, де в цей період велися бойові дії, і брали участь у бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності військ (флотів).

Згідно пункту 7 частини 2 статті 7 Закону N 3551-XII до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа: учасників бойових дій на території інших держав, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, пов`язаних з перебуванням у цих державах.

Пунктом 18 частини 1 статті 13 Закону N 3551-XII встановлено, що особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам (стаття 7) надаються такі пільги, зокрема, позачергове забезпечення житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов, у тому числі за рахунок жилої площі, що передається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, підприємствами та організаціями у розпорядження місцевих рад та державних адміністрацій. Особи, зазначені в цій статті, забезпечуються жилою площею протягом двох років з дня взяття на квартирний облік, а особи з інвалідністю I групи з числа учасників бойових дій на території інших країн - протягом року.

Відповідно до статті 48-1 Житлового кодексу УРСР (далі - ЖК УРСР) порядок та розмір надання громадянам грошової компенсації за належні їм для отримання жилі приміщення визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 4 Прикінцевих положень Закону України від 14.11.2019 N 294-IX "Про Державний бюджет України на 2020 рік" установлено, що норми і положення статей 1, 9, 40 і 48-1 ЖК УРСР застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України з урахуванням наявних фінансових ресурсів державного і місцевих бюджетів.

Постановою Кабінету Міністрів України " від 28.03.2018 N 214 "Питання забезпечення житлом деяких категорій осіб, які брали участь у бойових діях на території інших держав, а також членів їх сімей" затверджено Порядок виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб, які брали участь у бойових діях на території інших держав, а також членів їх сімей (далі - Порядок N 214).

Пунктом 1 Порядку N 214 визначено умови та механізм виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення (далі - грошова компенсація) для сімей учасників бойових дій на території інших держав, визначених у абзаці першому пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", для осіб з інвалідністю I-II групи з числа учасників бойових дій на території інших держав, інвалідність яких настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, пов`язаних з перебуванням у цих державах, визначених пунктом 7 частини другої статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (далі - одержувач грошової компенсації), які потребують поліпшення житлових умов, перебувають на обліку за місцем проживання відповідно до Житлового кодексу Української РСР (далі - квартирний облік) та включені до списку громадян, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень (для осіб з інвалідністю), та інформацію про яких внесено до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги (далі - Реєстр).

Пунктом 3 Порядку N 214 передбачено, що Право на отримання грошової компенсації відповідно до цього Порядку мають особи з інвалідністю I-II групи, визначені пунктом 7 частини другої статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", інвалідність яких настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, пов`язаних з перебуванням в інших державах, які перебувають на квартирному обліку і включені до списку громадян, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень (далі - особи з інвалідністю).

Згідно пункту 4 Порядку N 214 грошова компенсація виплачується особам з інвалідністю - у повному обсязі в порядку черговості включення до списку громадян, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень, за рахунок коштів субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для сімей учасників бойових дій на території інших держав, визначених у абзаці першому пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", для осіб з інвалідністю I-II групи з числа учасників бойових дій на території інших держав, інвалідність яких настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, пов`язаних з перебуванням у цих державах, визначених пунктом 7 частини другої статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", та які потребують поліпшення житлових умов (далі - субвенція).

Грошова компенсація за рахунок коштів субвенції членам сім`ї особи, яка загинула (пропала безвісті), померла, та особам з інвалідністю надається один раз.

Право на отримання грошової компенсації вважається використаним з дати державної реєстрації речових прав на нерухоме майно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за членами сім`ї особи, яка загинула (пропала безвісті), померла, особи з інвалідністю та членами її сім`ї, на яких було розраховано грошову компенсацію.

Відповідно до пункту 5 Порядку N 214 за поданням структурних підрозділів з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, міських, районних у містах (крім м. Києва) рад, об`єднаних територіальних громад, створених згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, визнаних Кабінетом Міністрів України спроможними в установленому законом порядку, за рішенням виконавчого комітету міської, районної в місті (в разі її утворення) ради або за розпорядженням голови районної, районної в м. Києві держадміністрації утворюються комісії щодо розгляду заяв членів сімей осіб, які загинули (пропали безвісти), померли, та осіб з інвалідністю про призначення грошової компенсації (далі - комісія).

До складу комісії входять представники виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад, структурних підрозділів районних, районних у м. Києві держадміністрацій з питань соціального захисту населення, економіки, фінансів, квартирного обліку, капітального будівництва, всеукраїнських громадських об`єднань ветеранів (за їх згодою).

Згідно пункту 6 Порядку N 214 до повноважень комісії належить:

перевірка наявності в особи статусу члена сім`ї особи, яка загинула (пропала безвісти), померла, та статусу особи з інвалідністю;

визначення категорії особи як члена сім`ї особи, яка загинула (пропала безвісти), померла;

перевірка складу сім`ї особи з інвалідністю;

перевірка наявності документів про взяття на квартирний облік (в тому числі про включення до списку громадян, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень - для осіб з інвалідністю) членів сім`ї особи, яка загинула (пропала безвісти), померла, особи з інвалідністю та членів її сім`ї (для малолітніх за наявності);

перевірка факту спільного або окремого проживання членів сім`ї особи, яка загинула (пропала безвісти), померла, які мають право на грошову компенсацію;

прийняття рішення про призначення або відмову в призначенні грошової компенсації;

перегляд рішення про призначення грошової компенсації за нововиявленими обставинами (у разі змін у складі сім`ї, зміни показників опосередкованої вартості спорудження житла тощо);

визначення розміру грошової компенсації;

перевірка наявності майнових прав на нерухоме майно чи права власності на нерухоме майно членів сім`ї особи, яка загинула (пропала безвісти), померла, та особи з інвалідністю, а також всіх членів сім`ї, на яких розраховується грошова компенсація, або відчуження такого майна протягом п`яти років, що передують даті подання заяви про призначення грошової компенсації;

перевірка факту надання раніше одержувачу грошової компенсації або членам його сім`ї житла або виплати грошової компенсації за рахунок бюджетних коштів.

Заява про призначення грошової компенсації подається членом сім`ї особи, яка загинула (пропала безвісти), померла, особою з інвалідністю (далі - заявник) або його (її) законним представником чи уповноваженою особою до органу соціального захисту населення за місцем перебування на квартирному обліку (далі - орган соціального захисту населення) особисто.

Відповідно до пункту 8 Порядку N 214 до заяви додаються копії:

1) документа, що посвідчує особу заявника, а у разі подання документів законним представником чи уповноваженою особою - документа, що посвідчує особу того, від чийого імені подається заява, а також документа, яким надано повноваження законному представникові чи уповноваженій особі представляти члена сім`ї особи, яка загинула (пропала безвісти), померла, або особу з інвалідністю, оформленого відповідно до законодавства;

2) посвідчення встановленого зразка згідно з додатком 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.94 N 302 "Про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни" (ЗП України, 1994 р., N 9, ст. 218), що підтверджує статус члена сім`ї особи, яка загинула (пропала безвісти), померла, або особи з інвалідністю;

3) для осіб, статус яким установлено відповідно до пункту 7 частини другої статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (далі - Закон), - довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності;

4) постанови військово-лікарської комісії;

5) для членів сімей осіб, які загинули (пропали безвісти), померли, - виданої військовим комісаріатом довідки про безпосередню участь загиблої (померлої) особи в бойових діях на території інших держав, перелік яких визначено постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1994 р. N 63 "Про організаційні заходи щодо застосування Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту";

6) згоди (викладеної письмово у довільній формі) кожного із членів сім`ї особи з інвалідністю (крім малолітніх (до 14 років) і неповнолітніх (від 14 до 18 років) дітей), на яких нараховується грошова компенсація, на включення їх у розрахунок грошової компенсації;

7) документів, що посвідчують родинні стосунки між заявником і особою, яка загинула (пропала безвісти), померла, між малолітніми чи неповнолітніми дітьми і особою, яка загинула (пропала безвісти), померла, між особою з інвалідністю і членами її сім`ї, на яких нараховується грошова компенсація, та які разом з ними перебувають на квартирному обліку;

8) довідки виконавчого комітету районної, міської, районної в місті (в разі її утворення), селищної, сільської ради про взяття заявника та членів його сім`ї (для малолітніх за наявності) на квартирний облік;

9) рішення про включення особи з інвалідністю до списку громадян, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень.

Пунктами 10, 11, 12 Порядку N 214 встановлено, що орган соціального захисту населення протягом десяти робочих днів з дати прийняття заяви з усіма необхідними документами обстежує матеріально-побутові умови заявника за місцем перебування на квартирному обліку, про що складає акт за формою, встановленою Мінветеранів. Після складення акта обстеження матеріально-побутових умов заявника орган соціального захисту населення не пізніше ніж через десять робочих днів вносить комісії подання про виплату грошової компенсації. Комісія протягом п`яти робочих днів з дня надходження подання розглядає його по суті та в присутності заявника або його законного представника чи уповноваженої особи приймає рішення про призначення або про відмову в призначенні грошової компенсації.

Згідно пункту 15 Порядку N 214 Комісія відмовляє заявнику в призначенні грошової компенсації з таких підстав:

1) особа, яка загинула (пропала безвісти), померла, не належала до осіб, статус яким установлено відповідно до пунктів 2, 13-15 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту";

2) особа з інвалідністю не належить до осіб, які брали участь у бойових діях на території інших держав, та одержала інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, що пов`язані з перебуванням у таких державах;

3) заявник не належить до членів сім`ї особи, яка загинула (пропала безвісти), померла, визначених у пункті 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту";

4) заявник не перебуває на квартирному обліку (не включений до списку громадян, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень - для осіб з інвалідністю);

5) категорія заявника як члена сім`ї особи, яка загинула (пропала безвісти), померла, є нижчою, ніж категорія, до якої належить інший член сім`ї особи, яка загинула (пропала безвісти), померла, в разі одночасного подання ними заяви про отримання грошової компенсації;

6) категорія заявника як члена сім`ї особи, яка загинула (пропала безвісти), померла, є нижчою, ніж категорія, до якої належить інший член його сім`ї, який вже отримав житло або грошову компенсацію, - до виплати грошової компенсації всім членам сімей осіб, які загинули (пропали безвісти), померли, які перебувають на обліку в Реєстрі та мають першочергове право на таку виплату;

7) заявнику вже надавалося житло або вже виплачувалася грошова компенсація як члену сім`ї особи, яка загинула (пропала безвісти), померла, або як особі з інвалідністю I-II групи із числа учасників бойових дій на території інших держав за рахунок бюджетних коштів;

8) заявник та члени його сім`ї, на яких було розраховано грошову компенсацію, володіють майновими правами на незакінчене будівництвом житло чи правом власності на нерухоме майно, в тому числі на житлове приміщення, що відповідає нормі жилої площі, визначеної статтею 47 Житлового кодексу Української РСР, або таке нерухоме майно було відчужене протягом п`яти років, що передують даті подання заяви про призначення грошової компенсації;

9) подання недостовірних відомостей.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є учасником бойових дій та згідно з довідкою МСЕК від 31.10.2019 серії АВ №0081726 йому встановлено ІІ групу інвалідності довічно, у зв`язку з травмою, пов`язаною з виконанням обов`язків військової служби в країнах, де велися бойові дії.

Відповідно до витягу з рішення від 07.02.2017 №80 взято на квартирний облік з включенням у список для одержання житла поза чергою інваліда війни: ОСОБА_1 , склад сім`ї 4 чоловіки, не працюючий, проживає по АДРЕСА_1 , окрема 2-кімнатна, ж/пл. 39,9 кв.м з 2006 року, де проживає 5 чоловік. Взято на облік, враховуючи, що в одній кімнаті проживають особи різної статі старше 9 років, крім подружжя.

При розгляді даної справи суд враховує, що позивачу житло Броварською міською радою не надавалось; грошова компенсація за належні для отримання жилі приміщенні, як особі з інвалідністю II групи, з числа учасників бойових дій не виплачувалась; позивач перебуває на квартирному обліку у виконавчому комітеті Броварської міської ради Київської області з 07.02.2017 у позачерговому списку інвалідів війни та сімей загиблих військовослужбовців за №80, складом сім`ї п`ять чоловік.

Вказані обставини підтверджують, що позивач відповідає обов`язковим умовам, необхідним для виплати йому грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення.

Суд відхиляє посилання відповідача на той факт, що дружина позивача має у приватній власності житлову площу нерухомого майна, загальною площею 73,5 кв. м, оскільки пунктом 15 Порядку виплати грошової компенсації N 214 передбачено вичерпний перелік підстав, за яких Комісія приймає рішення про відмову в призначенні грошової допомоги заявнику, серед якого відсутня така підстава, як наявність у заявника (власника) чи членів його сім`ї прав на нерухоме майно.

Відтак, наявність у власності заявника та членів його сім`ї прав на нерухоме майно, в даному випадку 39,9 кв. м житлової площі нерухомого майна, не є підставою для відмови у призначенні та виплаті спірної компенсації в розумінні Порядку N 214.

Належних та допустимих доказів зняття позивача з квартирного обліку у виконавчому комітеті Броварської міської ради матеріали справи не містять, позивачу житло Броварською міською радою не надавалось, грошова компенсація за належні для отримання жилі приміщенні, як особі з інвалідністю II групи, з числа учасників бойових дій не виплачувалась.

В силу положень статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За приписами частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів суду правомірність своїх рішень.

Проаналізувавши вказані вище норми законодавства суд дійшов висновку, що відмовляючи позивачу у призначенні грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення, як особі з інвалідністю II групи внаслідок війни, з числа учасників бойових дій, відповідач не дотримався вказаних приписів Закону N 3551-XII та Порядку N 214, а тому рішення прийняте всупереч вимогам Порядку N 214, за відсутності правових підстав, є незаконним, а тому вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача призначити позивачу одноразову грошову компенсацію, відповідно до вимог законодавства, суд зазначає таке.

Відповідно до пунктів 2, 4 та 10 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може визнати протиправним та скасувати індивідуальний акт чи окремі його положення; визнати бездіяльність суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язати вчинити певні дії; визначити інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Згідно з частиною четвертою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Враховуючи вищенаведене, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо призначення одноразової грошової компенсації та прийняти рішення, з урахуванням висновків суду, а в частині зобов`язання відповідача призначити позивачу одноразову грошову компенсацію відповідно до вимог чинного законодавства відмовити.

Щодо твердженні відповідача, що Комісія виконавчого комітету Броварської міської ради є неналежним відповідачем, суд зазначає таке.

Відповідно до частин 3-5 статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. Під час вирішення питання про залучення співвідповідача чи заміну належного відповідача суд враховує, зокрема, чи знав або чи міг знати позивач до подання позову у справі про підставу для залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 4 КАС України, відповідачем є суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача; суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

В рамках розгляду даної справи позивачем оскаржується рішення Комісії виконавчого комітету Броварської міської ради щодо розгляду заяв членів сімей загиблих, осіб з інвалідністю та внутрішньо переміщених осіб про виплату грошової компенсації, а отже саме вказаний суб`єт владних повноважень є належним.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, у відповідності до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд враховує, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову, доказів понесення ним інших судових витрат суду не надано, тому судові витрати, що підлягають відшкодуванню, відсутні.

Керуючись статтями 139, 241, 243, 244-246, 250, 291 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:
Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати незаконним рішення Комісії виконавчого комітету Броварської міської ради щодо розгляду заяв членів сімей загиблих, осіб з інвалідністю та внутрішньо переміщених осіб про виплату грошової компенсації від 02.03.2020 щодо відмови у призначенні грошової компенсації ОСОБА_1 .

Зобов`язати Комісію виконавчого комітету Броварської міської ради щодо розгляду заяв членів сімей загиблих, осіб з інвалідністю та внутрішньо переміщених осіб про виплату грошової компенсації повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо призначення грошової компенсації на придбання житла та прийняти рішення, з урахуванням висновків суду.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Я.В. Горобцова

Горобцова Я.В.