Справа № 640/29735/20
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2022-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Аліменка В.О. та Бєлової Л.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Київської міської ради на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 вересня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Київської міської ради, в якому просив

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не прийняття рішення за клопотанням К-39206, реєстраційний номер: 300198027, про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність від 26 червня 2019 року;

- зобов`язати відповідача розглянути, подане клопотання К-39206, реєстраційний номер: 300198027, про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність від 26 червня 2019 року та прийняти відповідне рішення.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 вересня 2021 року позов задоволено.

Не погодившись із вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що Регламентом Київської міської ради передбачено певну процедуру розгляду питання щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою, зокрема розгляд постійною комісією Київради, отримання від неї висновку та на пленарному засіданні Київської міської ради розглядається вже підготовлений проект відповідного рішення. Також апелянт зазначив, що 31.08.2021 Київською міською радою прийнято рішення про надання позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою за його заявою.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не подавав. В суді першої інстанції його позиція обґрунтовувалась тим, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність, яка полягає у невнесенні протягом місяця (від дати реєстрації клопотання) на пленарне засідання сесії Київської міської ради питання стосовно надання позивачу дозволу на розробку проекту землевідводу, або відмови щодо земельної ділянки.

Відповідно до ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Беручи до уваги, що в суді першої інстанції справа розглядалась в порядку спрощеного провадження, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, беручи до уваги встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» карантин на всій території України, керуючись приписами ст.311 КАС України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів доходить наступних висновків.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач 21 червня 2019 року засобами поштового зв`язку (а.с.14) направив до Київської міської ради клопотання про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність у межах норм безоплатної приватизації для ведення садівництва площею 0,1 га., за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку з відсутністю інформації щодо розгляду вказаного клопотання, позивач направив до Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) запит від 09.11.2020 (а.с.15-18) щодо стадії розгляду порушеного питання (справа к-39206), у відповідь на який листом від 12 листопада 2020 року за № 0570202/1-21352 позивача повідомлено, що Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради за результатами розгляду клопотання К-39206 (300198027) підготовлено проект рішення Київської міської ради «Про надання громадянину ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення садівництва на АДРЕСА_1 », який 19 вересня 2019 року відповідно до Регламенту Київської міської ради, затвердженого рішенням Київської міської ради від 07 липня 2016 року № 579/579, передано на розгляд Київської міської ради. Повідомлено, що клопотання позивача перебуває на розгляді постійної комісії Київської міської ради з питань містобудування, архітектури та землекористування (а.с.19).

Листом від 17.11.2020 №225-СК-6971 Київська міська рада повідомила позивача, що розгляд його клопотання відбудеться на одному із засідань постійної комісії Київської міської ради з питань містобудування, архітектури та землекористування, однак дати такого засідання не визначено (а.с.20).

Вважаючи, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо розгляду клопотання про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що Київською міською радою, у встановлений ч.7 ст.118 Земельного кодексу України строк, клопотання позивача не було розглянуто відповідним органом місцевого самоврядування на сесії міської ради, що свідчить про допущення відповідачем протиправної бездіяльності.

За наслідком перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, колегія суддів доходить наступних висновків.

Спірні відносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), який є складовою земельного законодавства, що регулює суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підстави набуття права на землю із земель державної та комунальної власності визначені статтею 116 ЗК України, абзацом першим частини першої, частиною другою якої встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

В свою чергу, за змістом ч.6, 7 ст.118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави зробити висновок, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень ст.118 ЗК України.

Зазначена правозастосовча практика неодноразово підтримана у постанові Верховного Суду України від 10.12.2013 у справі №21-358а13 та в постановах Верховного Суду від 27.02.2018 у справі № 545/808/17, від 07.06.2019 у справі №826/17196/17, від 25.02.2020 у справі №723/1964/14-а тощо.

Суд наголошує, що відповідно до ст.118 Земельного кодексу України відповідач зобов`язаний або надати дозвіл позивачу на розроблення проекту землеустрою, або відмовити у наданні такого дозволу, але на законних підставах.

При цьому, в силу ч.7 ст.118 ЗК України строк розгляду клопотання не може перевищувати місячного терміну.

Колегія суддів звертає увагу, що посилання апелянта на встановлений Регламентом Київської міської ради порядок діяльності Київради в частині прийняття рішень, зокрема про надання дозволів на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, не може мати наслідком порушення визначених кодифікованим нормативно-правовим актом (Земельним кодексом України) строків розгляду відповідного клопотання.

Безпідставне зволікання постійною комісією Київської міської ради з питань містобудування, архітектури та землекористування з попереднім розглядом і викладенням висновків з наведеного питання не можуть порушувати визначене законодавством право позивача на отримання у встановлений ст.118 ЗК України строк відповідного рішення про надання, або про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Таким чином, з огляду на викладені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що розгляд Київською міською радою клопотання позивача не мав наслідком жодного визначеного законом результату правомірної поведінки відповідного органу - надання дозволу або відмова в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність у встановлений чинним законодавством строк, що вказує, на допущення відповідачем протиправної бездіяльності в частині прийняття відповідного рішення.

Разом з тим, з доданої до апеляційної скарги копії рішення Київської міської ради від 31.08.2021 №2261-2302 «Про надання громадянину ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення садівництва на АДРЕСА_1 » (а.с.80) вбачається, що клопотання позивача (справа №300198027) було розглянуто Київською міською радою ще до ухвалення судом першої інстанції рішення по суті позовних вимог (20.09.2021), за наслідком чого відповідачем було прийнято рішення про надання позивачу відповідного дозволу.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

З аналізу наведеної норми вбачається, що вона підлягає застосуванню у випадку, коли допущені суб`єктом владних повноважень порушення були виправлені ним самостійно, що призвело до повного відновлення законних прав та інтересів позивача без необхідності визнавати протиправними рішення, дії або бездіяльність такого суб`єкта владних повноважень.

Згідно з ч.1 ст.319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Враховуючи, що відповідачем самостійно виправлені порушення в частині не розгляду клопотання позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, беручи до уваги відсутність підстав вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання встановленої в судовому порядку бездіяльності відповідача протиправною, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції та закриття провадження в адміністративній справі відповідно до п.8 ч.1 ст.238 та ч.1 ст.319 КАС України.

Керуючись ст.ст.243, 238, 308, 311, 315, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Київської міської ради - задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 вересня 2021 року - скасувати.

Провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - закрити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена, з урахуванням положень ст.329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Текст постанови складено 01 вересня 2022 року.

Головуючий суддя Н.В.Безименна

Судді В.О.Аліменко

Л.В.Бєлова