Справа № 932/7502/21
Суддя: Кудрявцева Т. О.
Дата ухвалення: 2022-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 932/7502/21
Провадження № 2а/932/102/22
Р І Ш Е Н Н Я
30 червня 2022 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, у складі судді Кудрявцевої Т.О., розглянувши у приміщенні суду у м. Дніпрі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора лейтенанта поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Мироненко Олександра Вадимовича, третя особа Департамент патрульної поліції, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -
15 вересня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, у якому просить поновити йому пропущений строк на звернення до суду; скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН №4301686 від 04.06.2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити.
В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 04.06.2021 року постановою інспектора лейтенанта поліції УПП в Дніпропетровській області Мироненко О.В. серії ЕАН №4301686 в справі про адміністративне правопорушення його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн. В постанові зазначено, що він 04.06.2021 року о 12 год. 59 хв. в м. Дніпрі на перехресті вул. А.Фабра та вул. С.Хороброго, керуючи транспортним засобом Lexus RX300, д.н.з. НОМЕР_1 , проїхав перехрестя, здійснивши рух прямо на вимкнену додаткову секцію сигналу світлофора, чим порушив вимоги п.8.7.3 «з» ПДР України. Вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення є незаконною та підлягає скасуванню. Зазначає, що вказаних дій він не вчиняв, жодних свідків такої події немає, не було доведено, що саме його транспортний засіб, рухаючись в потоці автомобілів, здійснив такі дії. Постанова не відповідає критеріям законності та обґрунтованості, не доводить наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. Відповідачем жодним чином не з`ясовувалося і не фіксувалося, чи був в той день на основній секції світлофору сигнал у вигляді зеленої стрілки на чорному фоні, чи не було. Окрім того, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідач позбавив його можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, порушив вимоги щодо процедури розгляду справи. Притягнення його до адміністративної відповідальності вважає безпідставним та необґрунтованим, а дії відповідача такими, що суперечать чинному законодавству України. У зв`язку з чим дана постанова є незаконною і необґрунтованою, не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутності належних доказів та з грубими порушеннями вимог чинного законодавства.
У позовній заяві ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про поновлення строків для оскарження постанови серії ЕАН №4301686 від 04.06.2021 року, в якому зазначив, що 04 червня 2021 року відносно нього була складена постанова про накладення на нього адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП, однак постанова не була йому вручена, а отримав він її поштою значно пізніше в період дії карантину (установленого на території України Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 та подальшими Постановами Кабінету Міністрів України). Оскільки він перебуває в зоні ризику щодо захворювання на вірусну інфекцію COVID-19 за віком та супутніми патологіями, додержувався обмежень щодо виходу з дому, тому вважає, що пропустив строк на оскарження постанови з поважних причин, тому просив поновити йому строк на звернення до суду з адміністративним позовом про скасування постанови.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 15.09.2021 року зазначена цивільна справа передана в провадження судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Кудрявцевої Т.О.
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.10.2021 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Дослідивши докази у справі, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.
Відповідно до ч.2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
Згідно з ч.1 ст.121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Як вбачається з матеріалів справи, 04.06.2021 року інспектором 4 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Мироненко О.В. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАН № 4301686 по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП, та постановлено накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн., в оскаржуваній постанові підпис позивача про отримання її копії відсутній. Позивач в позовній заяві зазначає, що постанову про адміністративне правопорушення отримав поштовим зв`язком в період дії карантину (установленого на території України Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 та подальшими Постановами Кабінету Міністрів України). Оскільки він перебуває в зоні ризику щодо захворювання на вірусну інфекцію COVID-19 за віком та супутніми патологіями додержувався обмежень щодо виходу з дому, тому направити позовну заяву поштовим зв`язком зміг лише під час послаблення карантинного режиму, тобто 14.09.2021 року. Отже, з наведених обставин суд вважає, що строк на оскарження постанови позивачем, який пропущено з поважних причин, підлягає поновленню.
Згідно зі статтею 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною другою статті 2 цього Кодексу передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.
Відповідно до вимог ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, постановою від 04 червня 2021 року серії ЕАН №4301686 у справі про адміністративне правопорушення інспектором 4 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Мироненко О.В. накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 гривень за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КпАП України. В постанові зазначено, що ОСОБА_1 04.06.2021 року о 12 год. 59 хв. в м. Дніпрі на перехресті вул. А.Фабра та вул. С.Хороброго, керуючи транспортним засобом Lexus RX300, д.н.з. НОМЕР_1 , проїхав перехрестя, здійснивши рух прямо на вимкнену додаткову секцію сигналу світлофора, чим порушив вимоги п.8.7.3 «з» ПДР України; в ідеозапису вказаного правопорушення суду не надано.
Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 283 КпАП України, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Частиною 4 ст. 283 КпАП України передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайта в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.
Статтею 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення; 2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку; 3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність; 4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; 5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; 6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; 7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу; 8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту; 9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.
Згідно з вимогами ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до вимог ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно з вимогами ст. 258 КпАП України протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.
Згідно із вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно із вимогами ст. 293 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Частиною 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Відповідно до постанови серії ЕАН №4301686 від 04.06.2021 року, позивачу інкримінується порушення вимог п.8.7.3 «з» Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.2 ст.122 КУпАП.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 р. № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 (далі - ПДР).
Пункт 8.7.3 «з» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, встановлює, що сигнали світлофора мають такі значення: з)вимкнений сигнал додаткової секції забороняє рух у напрямку, вказаному її стрілкою (стрілками).
Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника.
З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. На ОСОБА_1 інспектором поліції накладено адміністративне стягнення за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КпАП України, у розмірі 510,00 гривень, як на водія, який керував транспортним засобом Lexus RX300, д.н.з. НОМЕР_1 , проїхав перехрестя вул. А. Фабра та вул. Св. Хороброго в м. Дніпрі прямо на вимкнену додаткову секцію сигналу світлофора, чим порушив п. 8.7.3 «з» Правил дорожнього руху. Позивач не погодився із цією постановою, посилаючись на те, що не порушував вимоги п. 8.7.3 «з», оскільки рухався в загальному потоці автомобілів, а додаткова секція сигналу світлофора в той день взагалі не працювала. Відповідач не надав суду доказів, що підтверджують правомірність його постанови та доказів порушення позивачем Правил дорожнього руху, твердження позивача щодо непрацюючої додаткової секції сигналу світлофора не спростував. Одного лише опису у оскарженій постанові адміністративного правопорушення у вигляді порушення п. 8.7.3 «з» ПДР України не достатньо для доведення факту вчинення адміністративного правопорушення.
Згідно до положень ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим та не може базуватися на припущеннях та неперевірених фактах.
Згідно із вимогами ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, як, зокрема, відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Внаслідок недоведеності факту порушення позивачем вищенаведених вимог КУпАП та не надання відповідачем доказів правомірності його дій з винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді накладення на нього штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування оспорюваної ним постанови та закриття провадження по справі підлягають задоволенню.
Відповідно до вимог ст. 139 КАС України, понесені позивачем витрати на сплату судового збору підлягає відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 6-11, 77, 121-123, 143, 243-246, 250-251, 286, 293, 295 КАС України, суд, -
Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом до інспектора лейтенанта поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Мироненко Олександра Вадимовича, третя особа Департамент патрульної поліції, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора лейтенанта поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Мироненко Олександра Вадимовича, третя особа Департамент патрульної поліції, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.
Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН №4301686 від 04 червня 2021 року про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП закрити.
Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду згідно з вимогами ч. 4 ст. 286 КАС України протягом десяти днів із дня його проголошення особами, що брали участь у судовому засіданні, а особами, які не брали участь у судовому засіданні протягом десяти днів зо дня отримання ними його копії.

Рішення набирає законної сили протягом десяти днів із дня його проголошення, або десяти днів зо дня отримання його копії учасниками процесу, які не брали участь у судовому засіданні, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Суддя Т.О. Кудрявцева