Справа № 132/880/22
Суддя: Павленко І. В.
Дата ухвалення: 2022-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 132/880/22
Провадження № 2-а/132/15/22
Рішення

Іменем України

30 серпня 2022 року Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Павленко І.В.

за участю секретаря Олійник Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Калинівка за правилами спрощеного позовного провадження в режимі відеоконференції з представником відповідача Головного управління Національної поліції у Вінницькій області Господарець А.А. адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії БАВ № 532759 від 26.04.2022 ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії БАВ № 532759 від 26.04.2022.

Позов мотивований тим, що постановою серії БАВ № 532759 від 26.04.2022, яка винесена поліцейським СРПП ВП №1 Хмільницького РВП ГУНП України у Вінницькій області Брауца Віталієм Анатолійовичем, на нього було накладено адміністративне стягнення по ч. 2 ст. 126 КУпАП у виді сплати штрафу в розмірі 3400 грн, за те, що він 26.04.2022 о 01:10 год. в м. Калинівка по вул. Кузнєчній, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2105», реєстраційний номер НОМЕР_1 без посвідчення водія, тобто, не маючи права керування таким транспортним засобом.

Притягнення його до адміністративної відповідальності по ч. 2 ст. 126 КУпАП вважає безпідставним та необґрунтованим, дана постанова у справі про адміністративне правопорушення не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутності належних доказів. За вказаних підстав звертається до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач та його представник-адвокат Крейдін В.О. позов підтримали та просили його задовольнити з підстав наведених у ньому. Крім того, кожен зокрема, зазначив, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, а лише знаходився на водійському сидінні.

Представник відповідача на підставі довіреності Господарець А.А., яка приймала участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, позовні вимоги не визнала, в задоволенні позову просила відмовити у повному обсязі. Зазначила, що факт керування ОСОБА_1 26.04.2022 о 01:10 год. в м. Калинівка по вул. Кузнєчній, транспортним засобом марки «ВАЗ 2105», реєстраційний номер НОМЕР_1 встановлено постановою Калинівського районного суду Вінницької області від 21.06.2022 у справі №132/871/22 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка набрала законної сили 27.07.2022 та залишена без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 27.07.2022.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

Так, матеріалами справи встановлено, що постановою серії БАВ № 532759 від 26.04.2022, яка винесена поліцейським СРПП ВП №1 Хмільницького РВП ГУНП України у Вінницькій області Брауца Віталієм Анатолійовичем, на позивача було накладено адміністративне стягнення по ч. 2 ст. 126 КУпАП у виді сплати штрафу в розмірі 3400 грн, за те, що він 26.04.2022 о 01:10 год. в м. Калинівка по вул. Кузнєчній, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2105», реєстраційний номер НОМЕР_1 без посвідчення водія, тобто, не маючи права керування таким транспортним засобом.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтями 72-79 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази - не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі статтею 293 КУпАП і роз`яснень, викладених в пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 24.06.1988 року «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення», - орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Разом з тим, виходячи із закріпленого в частині 4 статті 129 Конституції України принципу змагальності і рівності сторін у судочинстві, обов`язок доказування законності застосування адміністративного стягнення при розгляді скарги громадянина в суді покладається на орган (посадову особу), яким винесено оскаржувану постанову.

Суд при розгляді даної категорії адміністративних справ перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та її повноважність згідно з вимогами статті 293 КУпАП.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Отже, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для прийняття постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 126 КУпАП.

Нормами статті 280 КУпАП закріплено обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У випадках, передбачених частинами першою та другою статті 258 КУпАП, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За приписами статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

У відповідності до п.п 2.1 А ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до диспозиції ч. 2 ст. 126 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до положень ч.ч. 4, 6 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Факт керування ОСОБА_1 26.04.2022 о 01:10 год. в м. Калинівка по вул. Кузнєчній, транспортним засобом марки «ВАЗ 2105», реєстраційний номер НОМЕР_1 встановлено постановою Калинівського районного суду Вінницької області від 21.06.2022 у справі №132/871/22 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка набрала законної сили 27.07.2022 за результатами розгляду апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 - адвоката Крейдіна В.О. Вінницьким апеляційним судом.

Крім того, з матеріалів дослідженої в судовому засіданні адміністративної справи №132/871/22 вбачається, що посвідчення водія НОМЕР_2 категорії «С», видане 10.04.2021 ТСЦ 0543 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучене 23.02.2022 в зв`язку із складанням протоколу ААБ/322048 про притягнення останнього до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відтак, твердження позивача та його представника з приводу того, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом є безпідставними.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відтак, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, при цьому розмір штрафу відповідає санкції ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Із врахуванням встановлених обставин та наведених вище положень чинного законодавства України, суд доходить висновку, про відмову в задоволенні позову.

Враховуючи прийняте судом рішення та на підставі ст. 139 КАС України, суд вважає за необхідне судові витрати позивача по сплаті судового збору залишити за ним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 10, 11, 12, 72, 77, 139, 140, 243-244, 246, 250, 262, 286 КАС України, суд-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії БАВ № 532759 від 26.04.2022-відмовити.

Судові витрати по сплаті судового збору залишити за позивачем.

Повне судове рішення складено 5 вересня 2022 року.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: