Справа № 640/13231/22
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2022-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення заяви про забезпечення позову

22 серпня 2022 року м. Київ № 640/13231/22

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Мазур А.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позову, шляхом заборони Державній службі України з питань праці вчиняти дії , а саме: видавати нові накази про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності на час розгляду справи, та зупинити розгляд наявних дисциплінарних справ, засідання за якими призначено на 04.06.2022 на та 07.06.2022.

Заява обґрунтована тим, що Державною службою України з питань праці вчиняється триваюче порушення прав заявниці, із метою уникнення проведення звільнення останньої із займаної посади, остання просить забезпечити позов, шляхом зупинення протиправної бездіяльності Державної служби України із видання протиправних наказів про притягнення останньої до дисциплінарної відповідальності. На думку заявника, вказані обставини свідчать про очевидну небезпеку порушення прав останньої.

Частиною першою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Положеннями статті 153 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен подати відповідну позовну заяву протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Згідно з частиною 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; 2) або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Аналіз наведеної правової норми свідчить на користь висновку, що законодавець встановив наступні підстави для постановляння ухвали про забезпечення позову у справі: існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; захист прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; наявні ознаки очевидної протиправності оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності.

Положеннями частини першої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Разом з тим, суд наголошує, що забезпечення позову - це заходи адміністративного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим. Вони повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову. Значення цього інституту адміністративного процесуального права в тому, що ним захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення. Мета забезпечення позову це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання спричинення значної шкоди заявнику.

Таким чином, заходи забезпечення позову не мають якогось дискримінаційного характеру стосовно певної сторони у спорі, їх застосування здійснюється в рамках дискреційних повноважень суду і на основі принципів змагальності та процесуального рівноправ`я сторін.

Із аналізу наведених норм випливає, що забезпечення адміністративного позову можливе виключно за наявності вказаних обставин, які підлягають доведенню позивачем та встановленню судом у разі вжиття таких заходів.

Разом з цим, варто зазначити, що розглядати заяву про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчившись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність способу забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суд зауважує, що сам лише факт існування у заявника наміру звернутися до суду із позовом не свідчить про дотримання останнім вимог ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки заявником не вказано предмет і підстави позову, з яким останній буде звертатись до суду, що унеможливлює суд встановити обставини, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди правам, свободам та інтересам заявника, які б унеможливили захист її прав, свобод та інтересів без вжиття відповідних заходів позову до відкриття провадження у справі.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_1 було подано до Окружного адміністративного суду міста Києва чотири заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви та в порушення вимог ст. 153 Кодексу адміністративного судочинства України не подано безпосередньо самого позову, що свідчить про зловживання процесуальними правами та подання декількох заяв про забезпечення позову до одного й того самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до частини першої ст. 45 Кодексу адміністративного судочинства України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною сьомою ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 152 цього Кодексу, повертає її заявнику без розгляду, про що постановляє ухвалу.

Також, ч. 2 ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

Оскільки судом встановлено, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог цього Кодексу, тому така заява підлягає поверненню заявнику без розгляду.

Керуючись ст.ст. 152, 154, 166, 167, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

Повернути ОСОБА_1 заяву про забезпечення позову без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, передбаченими ст. ст. 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України

Суддя А.С. Мазур