Справа № 280/11256/21
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2022-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2022 року Справа № 280/11256/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Киселя Р.В. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), в особі представника адвоката Войтович Євгена Михайловича (вул. Поштова, буд. 27/29, каб. 84, м. Запоріжжі, 69063) до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (вул. Олександра Матросова, буд. 29, м. Запоріжжя, 69057) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

18.11.2021 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява, надіслана засобами поштового зв`язку 10.11.2021, ОСОБА_1 (далі - позивач), в особі представника адвоката Войтович Євгена Михайловича, до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати наказ №1227 від 09.09.2021 про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;

визнати протиправним та скасувати наказ №502о/с від 13.10.2021 про звільнення зі служби в поліції позивача у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення;

поновити на службі в поліції на посаді командира відділення №2 взводу №1 роти конвойної служби ГУ НП у Запорізькій області позивача;

стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Крім того, просить: в частині вимог про поновлення на службі та стягнення заробітної плати за один місяць звернути рішення до негайного виконання; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, підтверджені документально.

Також позивачем подане клопотання про витребування у відповідача належним чином засвідчених копій: наказу відповідача №1227 від 09.09.2021, наказу відповідача №502о/с від 13.10.2021, матеріалів службового розслідування №08.1-22 на 88 арк., оригінал довідки про заробітну плату позивача за останні 6 місяців із зазначенням середньоденної заробітної плати, інструкції організації конвоювання затриманих і взятих під варту осіб в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України №60дск-05.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що за фактом виявлення у підсудного ОСОБА_2 , який був доставлений до Запорізького слідчого ізолятора з Комунарського районного суду міста Запоріжжя співробітниками конвойної служби, згортку з сіро-зеленою речовиною рослинного походження та декількох мобільних телефонів було проведене службове розслідування. За результатами службового розслідування комісія дійшла висновку про те, що позивачем порушені вимоги нормативно-правових актів. Позивач не погоджується із висновками службового розслідування, оскільки з висновку службового розслідування неможливо дізнатися, які саме дії (бездіяльність, рішення тощо) позивача кваліфіковано як порушення службової дисципліни. Походження вилучених у заарештованого ОСОБА_3 предметів дисциплінарною комісією не встановлено, не встановлено і момент їх отримання ОСОБА_3 . Вважає, що будь-які негативні наслідки для позивача можливі лише з набранням законної сили обвинувальним вироком щодо нього. Зазначає, що наказ про застосування до позивача дисциплінарного стягнення містить посилання на порушення інших нормативних актів, ніж ті, порушення яких встановила дисциплінарна комісія. Позивач вважає оскаржувані накази необґрунтованими, неспівмірними та такими, що прийняті не у спосіб, передбачений законами України. Стверджує, що дії (бездіяльність, рішення тощо) позивача жодним чином не порушили перелічені вимоги чинних нормативних актів.

Ухвалою від 23.11.2021 у справі відкрите загальне позовне провадження, витребувано у відповідача зазначені у клопотанні позивача документи та матеріали, підготовче засідання призначене на 20.12.2021.

14.12.2021 від відповідача до суду надійшов відзив на позов та частина витребуваних судом документів. Інструкцію з організації конвоювання затриманих і взятих під варту осіб в органах внутрішніх справ України, затверджену наказом МВС України від 20 січня 2005 року № 60дск, зареєстровану в Міністерстві юстиції України 25 лютого 2005 року за №269/10549, відповідачем суду не було надано.

В обґрунтування заперечень проти позову відповідач зазначив, що позивач з обіймав посаду командира відділення №2 взводу №1 роти конвойної служби №1 ГУНП в Запорізькій області. Порушення позивачем службової дисципліни, наслідком якого стяло виявлення у арештованого ОСОБА_4 у приміщенні ДУ «Запорізький слідчій ізолятор» особливо небезпечного наркотичного засобу «канабіс», обіг якого заборонено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, їх аналогів та прекурсорів» від 15.02.1995 №60/95-ВР, після його конвоювання до Комунарського районного суду м. Запоріжжі, стало підставою для призначення наказом ГУНП в Запорізькій області №1227 від 09.09.2021 службового розслідування, за результатами проведення якого був складений висновок службового розслідування та видано наказ №1773 від 11.10.2021 про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби та №502о/с від 13.10.2021 про звільнення зі служби в поліції на підставі п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію». Вважає оскаржувані накази прийнятими на підставі та в межах повноважень наданих законодавством України, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Ухвалою від 20.12.2021 у Міністерства внутрішніх справ України витребувано належним чином засвідчену копію Інструкції з організації конвоювання затриманих і взятих під варту осіб в органах внутрішніх справ України, затверджену наказом МВС України від 20 січня 2005 року №60дск, зареєстровану в Міністерстві юстиції України 25 лютого 2005 року за № 269/10549. Зазначеною ухвалою МВС України був встановлений строк для надання до суду витребуваного документу до 14.01.2022.

Протокольною ухвалою від 20.12.2021 у підготовчому засіданні оголошена перерва до 20.01.2022.

Ухвалою від 20.01.2022 було продовжено Міністерству внутрішніх справ України процесуальний строк для виконання ухвали Запорізького окружного адміністративного суду від 20.12.2021 про витребування доказів до 01.02.2022.

Протокольною ухвалою від 20.01.2022 у підготовчому засіданні оголошувалась перерва до 02.02.2022.

Протокольною ухвалою від 02.02.2022 було закрите підготовче провадження, справа призначена до розгляду по суті на 14.02.2022.

04.02.2022 від МВС України до суду надійшли витребувані докази.

Протокольною ухвалою від 14.02.2022 судове засідання було відкладене на 01.03.2022.

Разом із тим, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації в Україні із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 введений воєнний стан строком на 30 діб.

Відповідно до наказу тимчасово виконуючого обов`язки голови Запорізького окружного адміністративного суду від 28.02.2022 №11 встановлено особливий режим роботи Запорізького окружного адміністративного суду в умовах воєнного стану, у зв`язку із чим всі адміністративні справи були зняті з розгляду. Строк дії наказу від 28.02.2022 №11 продовжено наказами від 09.03.2022 №12, від 11.03.2022 №13, від 18.03.2022 №14, від 25.03.2022 №15, від 01.04.2022 №16, від 08.04.2022 №17, від 15.04.2022 №18, від 22.04.2022 №21, від 29.04.2022 №22.

Враховуючи зазначені обставини, призначене на 01.03.2022 судове засідання не відбулось.

Ухвалою від 08.08.2022 судове засідання було призначене на 23.08.2022.

22.08.2022 від представника позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача.

23.08.2022 від представника відповідача до суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Враховуючи те, що від всіх учасників справи до суду надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд розглянув справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, судом встановлені наступні обставини.

Позивач до 13.10.2021 проходив службу на посаді командира відділення №2 взводу №1 роти конвойної служби ГУНП в Запорізькій області.

08.09.2021 о 17.00 до відділу поліції №3 Запорізького районного управління поліції в Запорізькій області надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перша Ливарна, буд. 36, черговий ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» повідомив про те, що під час обшуку у підсудного ОСОБА_4 , який був доставлений з Комунарського районного суду м. Запоріжжя співробітниками роти конвойної служби, було виявлено згорток з сіро-зеленою речовиною рослинного походження та декілька мобільних телефонів.

Наказом відповідача від 09.09.2021 №1227 за зазначеним фактом було призначене службове розслідування.

Службовим розслідуванням, проведеним на підставі зазначеного наказу, встановлено (висновок від 07.10.2021), що 08.09.2021, відповідно до наказу РКС ГУНП в Запорізькій області від 08.09.2021 №562 для охорони та конвоювання підсудних до Комунарського районного суду м. Запоріжжя був задіяний конвойний наряд у складі: старшого конвою командира відділення №2 взводу №1 старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , поліцейського відділення №1 взводу №1 старшого сержанта поліції ОСОБА_5 , поліцейського відділення №2 взводу №4 рядової поліції ОСОБА_6 , поліцейського відділення №2 взводу №4 рядової поліції ОСОБА_7 , поліцейського відділення №2 взводу №1 сержанта поліції ОСОБА_8 , поліцейського відділення №2 взводу №1 старшого сержанта поліції ОСОБА_9 , начальника конвою відділення №2 взводу №1 сержанта поліції ОСОБА_10 . Інструктаж проводили командир роти конвойної служби ГУ НП капітан поліції ОСОБА_11 , заступник командира роти конвойної служби ГУ НП підполковник поліції Тарасов О.В., командир взводу №1 роти конвойної служби ГУ НП лейтенант поліції Альошин О.В.

Після отримання табельної вогнепальної зброї частина конвойного наряду у складі: старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , сержанта поліції ОСОБА_10 , рядової поліції ОСОБА_7 , рядової поліції ОСОБА_6 направились до Комунарського районного суду м. Запоріжжя для проведення огляду конвойного приміщення, камер для тримання підсудних та зали судового засідання на предмет знаходження в них заборонених речей, друга частина конвойного наряду у складі: старшого сержанта поліції ОСОБА_5 , старшого сержанта поліції ОСОБА_9 , сержанта поліції ОСОБА_8 , сержанта поліції ОСОБА_12 , рядового поліції ОСОБА_13 , поліцейського-водія старшого сержанта поліції ОСОБА_14 на спеціальному автомобілі Форд транзит, н.з. НОМЕР_1 , поїхали до ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» для отримання підсудних.

Перед поміщенням спецконтингенту до спеціального автомобіля в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» кожному заарештованому проведено особистий огляд, а також огляд наявних у них речей. В ході проведення огляду порушень умов тримання та заборонених речей не виявлено, про що свідчить запис у дорожньому журналі конвою, обвинувачені мали при собі пакети з копіями процесуальних документів.

Приблизно о 10.30, отримавши та перевіривши підсудних у кількості п`яти осіб, троє з яких: ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_4 проходять по одній справі, підсудний ОСОБА_17 , який проходив по іншій справі в Комунарському районному суді, та підсудний ОСОБА_18 , який проходив судово-психіатричну експертизу в обласній психіатричній лікарні, направилися до Комунарського районного суду. Об 11.00, прибувши до Комунарського районного суду, підсудні ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_4 , ОСОБА_17 були передані конвойному наряду у складі: старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , сержанта поліції ОСОБА_10 , рядової поліції ОСОБА_7 , рядової поліції ОСОБА_6 , сержанта поліції ОСОБА_8 , сержанта поліції ОСОБА_5 та старшого сержанта поліції ОСОБА_9 .

Об 11.00 підсудні були відконвойовані до зали судових засідань. Судове засідання тривало до 13.00. З 13.00 до 14.00 було оголошено перерву. О 14.00 було продовжене судове засідання, яке закінчилось о 16.00. По завершенню судового засідання підсудні були поміщені до спецавтомобіля та доставлені до ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» де передані співробітникам цієї установи. Під час обшуку доставлених підсудних працівниками установи ніхто зі складу конвойного наряду не приймав участі.

Також службовим розслідуванням встановлено, що підсудний ОСОБА_19 , якому у якості запобіжного заходу обраний цілодобовий домашній арешт, самостійно приходив до приміщення суду згідно із графіком, встановленим суддею. Після завершення судового засідання ОСОБА_19 передав начальнику конвою старшому сержанту поліції ОСОБА_1 пакет з продуктами харчування. Зі слів начальника конвою, заборонених предметів при огляду виявлено не було.

Під час перевірки встановлено, що згідно висновку експерта у складі речовини сіро-зеленого кольору рослинного походження, яка була виявлена та вилучена співробітниками ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» у підсудного ОСОБА_2 , який був доставлений поліцейськими роти конвойної служби ГУ НП в Запорізькій області 08.09.2021, виявлено небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс.

Опитаний в ході службового розслідування ОСОБА_1 пояснив, що 08.09.2021 о 8.30 перед заступанням на службу по охороні й конвоюванню затриманих та взятих під варту осіб командиром роти конвойної служби ГУ НП капітаном поліції ОСОБА_11 , заступником командира роти конвойної служби ГУ НП підполковником поліції ОСОБА_20 командиром взводу №1 роти конвойної служби ГУ НП лейтенантом поліції ОСОБА_21 особовому складу було проведено інструктаж. По закінченню інструктажу весь особовий склад вирушив до відділення поліції №4 ЗРУП ГУ НП в Запорізькій області для отримання вогнепальної зброї. Після отримання вогнепальної зброї він призначив старшого сержанта поліції ОСОБА_5 , сержанта поліції ОСОБА_8 та старшого сержанта поліції ОСОБА_9 здійснювати конвоювання підсудних з ДУ «Запорізькій слідчий ізолятор» до Комунарського районного суду м. Запоріжжя на спеціальному автомобілі Форд-транзит н.з. 17-45, а сам, в свою чергу, направився до Комунарського суду проводити огляд камер для тримання підсудних та конвойного приміщення, де під час огляду заборонених предметів та речей виявлено не було. О 10.45 підсудні ОСОБА_16 , ОСОБА_2 , ОСОБА_22 були доставлені до суду. Далі по одному підсудні були відконвойовані до конвойного приміщення та всі разом поміщені в одну камеру для тримання.

Приблизно об 11.10 секретар судового засідання повідомила про необхідність конвоювати до зали судових засідань підсудних ОСОБА_22 , ОСОБА_2 та ОСОБА_16 . Далі по-одному в кайданках підсудні були відконвойовані до зали судових засідань, де в цей час вже знаходився підсудний ОСОБА_19 . В залі судових засідань знаходились він, старший сержант поліції ОСОБА_5 , рядова поліції ОСОБА_7 , ст. сержант поліції ОСОБА_9 та рядова поліції ОСОБА_6 . Всі інші знаходились у конвойному приміщенні. У період часу з 11.10 до 13.00 до зали судових засідань сторонні особи не заходили. Підсудний ОСОБА_19 декілька разів підходив до огородження де знаходились інші підсудні, але жодних речей їм не передавав. О 13.00 була оголошена перерва, після чого підсудні по-одному були відконвойовані до конвойного приміщення. Після поміщення підсудних до камери тримання у двері постукав підсудний ОСОБА_19 і попрохав передати продукти харчування конвойованим, та запевнив його, що заборонених предметів та немає. Після чого він особисто перевірив наявність пакету, де було морозиво та хлібобулочні вироби, та передав підсудним.

О 16.15, по закінченню судового засідання, підсудні по-одному були відконвойовані до конвойного приміщення. Коли він вийшов із зали судових засідань, до нього підійшов підсудний ОСОБА_23 і попрохав передати ще один пакет, в якому, з його слів, знаходились пляшка з водою та крупа. Перед тим, як передати підсудним пакет, він оглянув вміст пакета і нічого крім плішки з водою, круп і пристрою для прослуховування музики не помітив, та передав вищевказаний пакет підсудним. По дорозі до ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» він прийняв рішення частину конвойного наряду висадити біля відділу поліції №4 ЗРУП ГУ НП, а з іншими вирушив за маршрутом. По приїзді до СІЗО він направився до чергової частини здавати підсудних, спеціальний автомобіль тим часом запустили у середину. Після прийняття підсудних автомобіль разом з конвоєм випустили за межі СІЗО, при поверхневому огляді підсудних співробітниками СІЗО з числа конвойного наряду ніхто не був присутній, бо були впевнені, що заборонених предметів у підсудних не могло бути. Після здачі вогнепальної зброї весь особовий склад, який здійснював конвоювання в Комунарському районному суді, повернувся до місця дислокації, де командир взводу №1 лейтенант поліції ОСОБА_21 повідомив про те, що під час обшуку підсудних співробітниками ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» було виявлено та вилучено заборонені предмети.

З метою встановлення інших обставин, під час проведення службового розслідування були опитані інші співробітники конвойної служби, які залучались до конвоювання підсудних до Комунарського районного суду, а також опитаний ОСОБА_24 , співробітник ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» (старший інспектор з кінології), який пояснив, що 08.09.2021 він знаходився на робочому місці, приблизно о 16.40 був доставлений підсудний ОСОБА_2 , у якого під час обшуку речей було виявлено одинадцять мобільних телефонів, дві колоди гральних карт та згорток чорного кольору з речовиною сіро-зеленого кольору рослинного походження, після чого було здійснено виклик на спецлінію «102» для виклику слідчо-оперативної групи.

За висновками службового розслідування, за скоєння дисциплінарного проступку, грубе ігнорування вимог частини 1, 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VІІІ, пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 2 розділу ІІ, пункту 3 розділу ІV Правил етичної поведінки поліцейського, пп. 1.26.2, 1.29, 1.47, 3.18.4 «Інструкції з організації конвоювання затриманих і взятих під варту осіб в органах внутрішніх справ України», затвердженої наказом МВС України №60дск-05, та Присяги працівника поліції, що виразилось у прийнятті та передачі підсудному ОСОБА_2 сумки, в якій працівниками ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» виявлено наркотичну речовину канабіс вагою 149,65 грам та заборонені предмети, комісія вважала за необхідне застосувати до позивача дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Крім того, комісія дійшла висновку про необхідність притягнення до дисциплінарної відповідальності й інших осіб, які здійснювали конвоювання підсудних до Комунарського районного суду 08.09.2021 сувора догана.

Наказом ГУ НП в Запорізькій області від 11.10.2021 №1773 до позивача було застосоване дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції (позивач ознайомлений 13.10.2021), а наказом від 13.10.2021 №502о/с позивача було звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (позивач ознайомлений 13.10.2021).

Не погоджуючись з вищезазначеними наказами та вважаючи своє звільнення безпідставним, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з наступного.

Частиною 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зазначає, що підставою для прийняття наказу від 13.10.2021 №502о/с став наказ відповідача від 11.10.2021 №1773 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», а не наказ від 09.09.2021 №1227 «Про призначення та проведення службового розслідування», про що безпосередньо зазначено у наказі від 13.10.2021 №502о/с.

Зі змісту наказу від 11.10.2021 №1773 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» вбачається, що до позивача застосоване дисциплінарне стягнення у виді звільнення за порушення вимог: передбачених частин 1, 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII, пунктами 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктом 2 розділу II, пунктом 3 розділу ІV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, пп. 1.26.2, 1.29, 1.47, 3.18.4 Інструкції з організації конвоювання затриманих і взятих під варту осіб в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України 20 січня 2005 року №60дск, зареєстровану в Міністерстві юстиції України 25 лютого 2005 року за № 269/10549, та Присяги працівника поліції, що виразилося у прийнятті та передачі підсудному ОСОБА_2 сумки, в якій працівниками ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» виявлено, наркотичну речовину канабіс вагою 149,65 грам та заборонені предмети.

За приписами ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі Закон №580) Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Стаття 3 Закону №580 визначає, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону №580 поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 19 Закону №580 у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Частиною 1 статті 23 Закону №580 визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань:

1) здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень;

2) виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення;

3) вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення;

4) вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення;

5) здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події;

6) здійснює досудове розслідування кримінальних правопорушень у межах визначеної підслідності;

7) розшукує осіб, які переховуються від органів досудового розслідування, слідчого судді, суду, ухиляються від виконання кримінального покарання, пропали безвісти, та інших осіб у випадках, визначених законом;

8) у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання;

9) доставляє у випадках і порядку, визначених законом, затриманих осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, та осіб, які вчинили адміністративне правопорушення;

Відповідно до п.6 ч. 1 ст.77 Закону №580 поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

За змістом преамбули Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII (далі Дисциплінарний статут), цей Статут визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Частиною 1 статті 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно із ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського:

1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;

4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;

5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;

6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;

7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;

8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;

9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;

10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;

11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;

12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;

13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;

14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Пунктами 3, 7, 8 частини 6 статті 1 Дисциплінарного статуту визначено, що під час виконання службових обов`язків поліцейський має право, крім іншого: приймати у межах, визначених посадовими (функціональними) обов`язками, рішення або брати участь у їх підготовці; ознайомлюватися з матеріалами особової справи, висновками службового розслідування, що проводиться стосовно нього, а також долучати до нього свої пояснення; робити копії матеріалів особової справи, висновків службового розслідування за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами.

Згідно із ч. 1 ст. 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Частинами 1-3 статті 13 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Частинами 1-3, 10 статті 14 Дисциплінарного статуту визначено, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Частинами 1, 15 статті 15 Дисциплінарного статуту визначено, що проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.

За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.

Згідно із ст. 16 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів.

До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні, на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) або у відпустці.

Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Частинами 1-3 статті 18 Дисциплінарного статуту визначено, що під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право:

1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються;

2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи;

3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами;

4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування;

5) користуватися правничою допомогою.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.

Згідно з ч.1 ст.19 Дисциплінарного статуту у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Частинами 2, 3 статті 22 Дисциплінарного статуту визначено, що наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення в органі (підрозділі) поліції та особистого ознайомлення поліцейського з ним. У разі відмови особи від ознайомлення з наказом про це складається акт.

Дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.

Пунктом 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179 (далі Правила) передбачено, що під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України.

Відповідно до пункту 2 розділу II Правил під час виконання службових обов`язків поліцейському заборонено:

сприяти, здійснювати, підбурювати або терпимо ставитися до будь-яких форм катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження чи покарання;

допускати будь-які привілеї чи обмеження за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовною або іншими ознаками;

використовувати будь-які предмети, на яких зображена символіка політичних партій, та провадити політичну діяльність, висловлювати особисте ставлення до діяльності політичних партій під час виконання службових повноважень, а також використовувати службові повноваження в політичних або особистих цілях;

розголошувати та використовувати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків, у тому числі після припинення служби в поліції, крім випадків, визначених законом;

знімати з однострою чи приховувати нагрудний знак (жетон), а також будь-яким іншим чином перешкоджати прочитанню інформації на ньому або фіксуванню за допомогою технічних засобів, крім випадків, коли поліцейський виконує службові обов`язки в режимі секретності в установленому законодавством України порядку;

перебувати на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння, уживати тютюнові вироби під час безпосереднього виконання службових обов`язків і в невстановленому місці.

Пунктом 3 розділу IV Правил визначено, що за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.

При зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику.

Відповідно до приписів пп. 1.26.2 Інструкції з організації конвоювання затриманих і взятих під варту осіб в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України 20 січня 2005 року №60дск, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25 лютого 2005 року за № 269/10549 (далі Інструкція №60), начальник конвою (старший конвоїр) зобов`язаний відповідно до списків особисто приймати конвойованих осіб, організувати їх обшук, забезпечувати збереження виявлених при цьому грошей, цінностей, предметів і речей.

Згідно із пп. 1.29 Інструкції №60 конвоїрові забороняється відволікатися від несення служби, вступати з конвойованими в розмови, крім випадків, коли необхідно дати вказівки про порядок руху й дотримання правил поведінки під час конвоювання; приймати від затриманих і взятих під варту осіб або передавати їм від сторонніх осіб будь-які предмети, продукти харчування, відправляти їх листи, розголошувати маршрут руху конвою і його кінцевий пункт.

Пунктом 1.47 Інструкції №60 визначено, що особи, що приймаються для конвоювання, реєструються в дорожньому журналі згідно з наявними в них документами. Після цього вони підлягають обшуку, а їх особисті речі й продукти харчування огляду. З цією метою зі складу конвою призначаються конвоїри з розрахунку один працівник на 5-7 затриманих і взятих під варту осіб.

Про результати обшуку та огляду начальник конвою (старший конвоїр) робить запис у дорожньому журналі із зазначенням прізвища виконавця.

Виявлені в конвойованих осіб заборонені для зберігання предмети і цінності у встановленому порядку вилучаються та передаються з актом адміністрації міст утримання.

Підпунктом 3.18.4 Інструкції №60 визначено, що начальник конвою (старший конвоїр) зобов`язаний у ході судового засідання постійно здійснювати контроль за несенням служби постовими і ретельно слідкувати за найменшими ознаками змін обстановки шляхом особистого нагляду за поведінкою підсудних та громадян, які знаходяться в залі судового засідання.

Судом встановлено, що під час проведення службового розслідування та видання оскаржуваних наказів були дотримані приписи Дисциплінарного статуту та Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 №893. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Щодо порушень, встановлених службовим розслідуванням, то суд зазначає наступне.

У ході проведення службового розслідування матеріали у їх сукупності, встановлено, що 08.09.2021, після повернення з Комунарського районного суду м. Запоріжжя, в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» у підсудного ОСОБА_4 були виявлені наркотична речовина канабіс вагою 149,65 грам та заборонені предмети.

З письмових пояснень позивача, наданих 13.09.2021 в ході службового розслідування, вбачається, що ним було прийнято від підсудного ОСОБА_19 для передачі конвойованим два пакети, при цьому вміст другого пакета позивачем детально не перевірявся.

Щодо другого пакета позивач зазначив у поясненнях:

«Я спускався останнім і до мене знову підійшов Кондор з пакетом і попрохав передати. Скаржився він на те, що погано годують на СІЗО, а в пакеті тільки вода, крупи і нічого забороненого. Повагавшись я взяв пакет. Коли я його відкрив, то зверху побачив пристрій для прослуховування музики. Я знав, що на СІЗО дозволяють такі мати в камерах, тому залишив, але ретельно не оглядав. З пристроєм був шнур для зарядки. Далі в пакеті були пакети з крупами. Я їх помацав рукою, але пакети були цілі і я нічого підозрілого не помітив. На дні пакету я побачив пластикову бляшанку, я її помацав через пакет. Вона була кругла, як бляшанка з мінералкою, але м`яка, тому я нічого не запідозрив і не став доставати з пакету».

Викладені у висновку службового розслідування обставини свідчать про те, що позивач, який як поліцейський, зобов`язаний неухильно дотримуватись положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, зокрема Інструкції №60, та Присяги поліцейського, таких обов`язків не додержався.

Вчинені позивачем дії свідчать про відсутність у нього високої свідомості, ігнорування та недотримання вимог чинного законодавства, нормативних актів, що регламентують діяльність Національної поліції України, безвідповідальне відношення до своїх функціональних обов`язків, порушення норм професійної етики поліцейських та призводить до приниження авторитету поліції. Такі дії не можна вважати гідними посади поліцейського та його особисті дані не можна вважати такими, що сприяють посиленню авторитету та довіри громадян до Національної поліції України, оскільки кожен поліцейський власним прикладом та поведінкою зобов`язаний зміцнювати авторитет закону серед громадян та неухильно його дотримуватись.

Враховуючи викладене, а також беручи до уваги зміст присяги поліцейського, яку він складає при вступі на службу в поліції, поведінка поліцейського має відповідати очікуванню громадськості й забезпечувати довіру суспільства та громадян до поліції, не тільки під час виконання службових обов`язків, а й у повсякденному житті. Працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством. Має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції. В особистій поведінці у службових та позаслужбових стосунках з людьми не допускати корупційних проявів, жорсткого або принизливого ставлення до людей, бути зразком чесності, тактовності та внутрішньої дисциплінованості, оскільки проходження служби в поліції несумісне з неправомірною поведінкою, ігнорування вимог Конституції України, законів України та Дисциплінарного статуту. Тобто поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Стосовно доводів позивача викладених в позовній заяві.

Щодо незрозумілості позивачу суті допущеного ним порушення, суд зазначає, що в силу приписів п. 1.29 Інструкції №60, яку позивач зобов`язаний знати в силу своїх посадових обов`язків, конвоїрові забороняється приймати від затриманих і взятих під варту осіб або передавати їм від сторонніх осіб будь-які предмети, продукти харчування. Позивачем ці приписи додержані не були. В свою чергу прийняті від ОСОБА_19 для передачі конвойованим речі позивачем не були ретельно оглянуті. Зазначені обставини позивач сам зазначив у своїх письмових поясненнях. В подальшому, після доставки очолюваним позивачем конвоєм підсудних до ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», у підсудного ОСОБА_2 були виявлені заборонені речі, в тому числі - канабіс. Оскільки під час прийняття до конвоювання підсудних 08.09.2021 у ОСОБА_2 заборонені предмети були відсутні, а в подальшому лише позивач передавав підсудним два пакети, надані йому ОСОБА_19 , вміст яких ним детально не досліджувався, то відсутні інші варіанти появи у ОСОБА_2 таких речей як передача їх позивачем. При цьому з пояснень всіх конвоїрів, в тому числі позивача, вбачається, що передачі конвойованим особам будь-яких інших речей (пакетів), окрім як від позивача, в період конвоювання 08.09.2021 не було.

Статтею 13 Дисциплінарного статуту передбачено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Застосування одного з перерахованих видів дисциплінарних стягнень належить до дискреційних повноважень уповноваженої особи суб`єкта владних повноважень - начальника ГУНП в Запорізькій області.

«Дискреційні повноваження» у суб`єктів владних повноважень - сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акту.

Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

В свою чергу дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків (частина 1 статті 13 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України).

Обставин, які б пом`якшували відповідальність позивача, передбачені частиною 4 статті 19 Дисциплінарного статуту, під час проведення службового розслідування не встановлено.

Обставин щодо скоєння позивачем дисциплінарного проступку у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони, що відповідно до вимог частини 2 статті 13 Дисциплінарного статуту, виключало б можливість застосування до нього дисциплінарного стягнення, не встановлено.

Причинами та умовами, що сприяли вчиненню вказаних вище порушень, стала особиста недисциплінованість позивача, нехтування ним вимогами чинного законодавства України, наказів Національної поліції України та МВС України.

Вчинені позивачем дії свідчать про відсутність у нього високої свідомості, ігнорування та недотримання вимог чинного законодавства, нормативних актів, що регламентують діяльність Національної поліції України, безвідповідальне відношення до своїх функціональних обов`язків, порушення норм професійної етики поліцейських та призводить до приниження авторитету поліції. Такі дії не можна вважати гідними посади поліцейського та його особисті дані не можна вважати такими, що сприяють посиленню авторитету та довіри громадян до Національної поліції України, оскільки кожен поліцейський власним прикладом та поведінкою зобов`язаний зміцнювати авторитет закону серед громадян та неухильно його дотримуватись, що також підтверджується Постановою Верховного Суду України від 17.07.2019 №806/2555/17.

Таким чином, позивачем не доведено обґрунтованість позовних вимог, а факт наявності у позивача порушеного права не знайшов свого підтвердження.

Посилання позивача на невідповідність нормативного обґрунтування оскаржуваних наказів висновкам службового розслідування не відповідає дійсності, оскільки і в висновку службового розслідування і у наказі про застосування дисциплінарного стягнення зазначені одні й ті саме норми порушення яких ставиться позивачу в провину.

Щодо інших посилань позивача викладених у позові, що вони не впливають на правильність вирішення спору по суті.

У рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява №30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи всі вищенаведені в сукупності обставини справи та надані докази, керівництво ГУНП в Запорізькій області мало об`єктивні підстави, з урахуванням характеру та обставин дисциплінарного поступку, для винесення оскаржуваних наказів про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Щодо позовних вимог про поновлення на посаді та стягнення з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу, суд зазначає, що, з урахуванням встановленої судом правомірності оскаржуваних наказів, у суду відсутні правові підстави для задоволення цих позовних вимог.

Відтак, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог, а тому про відсутність правових підстав для його задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

В зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору, на підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішувалось.

Керуючись статтями 139, 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), в особі представника адвоката Войтович Євгена Михайловича (вул. Поштова, буд. 27/29, каб. 84, м. Запоріжжі, 69063) до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (вул. Олександра Матросова, буд. 29, м. Запоріжжя, 69057) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення у повному обсязі складено та підписано «06» вересня 2022 року.

Суддя Р.В. Кисіль