Справа № 520/5388/22
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2022-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

06 вересня 2022 р. справа № 520/5388/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сліденка А.В., розглянувши питання прийняття до розгляду позову ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач, заявник) до Головного управління Національної поліції в Харківській області (далі за текстом - відповідач, адміністративний орган, владний суб`єкт, орган публічної адміністрації, Управління, ГУ НП) про: 1) поновити на службі капітана поліції ОСОБА_1 , заступника командира полку поліції особливого призначення ГУНП в Харківській області з 01.03.2022; 2) скасування Наказу №130 о/с від 01.03.2022 року; 3) зобов`язання Головного управління Національної поліції в Харківській області. () нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01.03.2022 року по день фактичного поновлення на службі; 4) звернення до негайного виконання рішення суду в частині поновлення на службі та в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць; 5) стягнення з Головного управління Національної поліції в Харківській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) моральної шкоди у розмірі 50 000 грн. (п`ятдесят тисяч гривень); 5) стягнення з Головного управління Національної поліції в Харківській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) усі понесені судові витрати (в тому числі витрати на правову допомогу), -

встановив:

Підставами заявленого позову є доводи про незаконне звільнення громадянина зі служби в поліції.

Суддя відмічає, що ця вимога заявника витікає із проходження публічної служби.

Звільнення зі служби відбулося 01.03.2022 р.

У тексті позову заявник особисто визнає ту обставину, що про звільнення зі служби в Національній поліції України довідався 01.03.2022р., а 02.03.2022р. здав зброю та набої і більше до служби не приступав.

До того ж, копію наказу про звільнення було отримано заявником за його власним твердженням 22.04.2022 р. засобами електронного зв`язку.

За правилом ч.5 ст.122 КАС України даний позов повинен був бути поданий не пізніше за 22.05.2022р., а за спеціальним правилом п.4 ст.31 Дисциплінарного статуту Національної поліції України (затвердженого законом України від 15.03.2018р. №2337-VIII у редакції Закону України від 15.03.2022р. №2123-ІХ) - не пізніше 15 днів з дня ознайомлення з наказом по особовому складу про виконання застосованого дисциплінарного стягнення.

Між тим, до суду позов поданий лише 14.07.2022р., тобто поза межами указаних строків. У зв`язку із викладеним ухвалою від 20.07.2022 р. позову було залишено без руху із наданням строку на подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку на звернення до суду із долученням належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів настання цього наслідку через дію поважної причини.

Слід зазначити, що у тексті вказаної ухвали було повідомлено про направлення копії ухвали з урахуванням опублікованого на офіційному сайті суду повідомлення від 21.06.2022 р. про тимчасове припинення державного фінансування відправки поштової кореспонденції, що пов`язано з дефіцитом поточних видатків на забезпечення здійснення судочинства.

Тому копію ухвали було надіслано 22.07.2022 р. на вказану у позові електронну адресу представник позивача-ІНФОРМАЦІЯ_1.

02.08.2022 р. до суду надійшла заява представника позивача про поновлення строку звернення до суду із даним позовом, у якій представник позивача зазначає, що строк звернення до суду було пропущено з поважних причин, а саме через вплив факторів, зумовлених наслідками військової агресії росії проти України.

Так, у заяві стверджується, що позивач 24.02.2022 р. покинув територію міста Харкова, маючи на меті вивезти родину у більш безпечне місце перебування. Про своє звільнення позивач дізнався з повідомлення у месенджері 01.03.2022 р., вже перебуваючи на території Черкаської області. 02.03.2022 р. до Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області здав зброю, боєкомплект, посвідчення та спеціальний жетон. У подальшому вступив до територіального громадського формування «Народна самооборона Тальнівщини», де отримав відповідне посвідчення та здійснював чергування до червня місяця.

До міста Харкова заявник повернувся лише наприкінці червня 2022 р., де і звернувся за правничою допомогою до адвоката.

У якості причин, через які заявник протягом березня, квітня, травня та червня 2022 року не опікувався оскарженням до суду наказу про своє звільнення представник позивача зазначає "воєнний стан та напружену обстановку навколо".

Визначаючись щодо можливості визнання вказаних причин поважними суддя зазначає, що повторно зазначає, що у силу правового висновку постанови Верховного Суду від 21.04.2021р. у справі №640/25046/19 «Причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування. При цьому, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином. Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. В свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та не залежить від волевиявлення сторони і пов`язана з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.».

Отже, причини пропуску строку є поважними, якщо обставини, які зумовили такі причини, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулася до суду, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Частиною 5 ст. 242 КАС України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суддя змушений зауважити, що зазначені представником позивача причини пропуску строку звернення до суду з даним позовом не можуть бути віднесені до поважних, адже ці обставини не мали жодного впливу на фізичну можливість заявника вчинити процесуальну дію по зверненню до суду з вимогами стосовно оскарження наказу про звільнення.

На думку суду, незгода приватної особи - громадянина із рішенням суб`єкта владних повноважень завжди має суб`єктивний характер і повинна втілюватись у своєчасному зверненні до суду за відновленням та захистом порушеного права.

Положення ч.1 ст.47, ст.121, ст.180 та ч.3 ст.262 КАС України не виключають, а навпаки - передбачають можливість зміни як первісних підстав позову, так і продовження процесуальних строків, що обумовлено ознайомленням позивача із поданими відповідачем - суб`єктом владних повноважень доказами.

Відтак, національним законом України чітко визначено, що момент обізнаності позивача - приватної особи з порушенням права на працю полягає не у події отримання думки адвоката з приводу відповідності закону певних письмових актів суб`єкта владних повноважень чи управлінських волевиявлень органу публічної адміністрації, а співпадає у часі з календарною датою усвідомлення факту припинення проходження публічної служби.

Заявник за власною волею зволікав зі зверненням до суду із даним позовом, очікуючи свого повернення до міста Харкова, консультацію адвоката тощо.

Суддя загалом з розумінням ставиться до життєвої ситуації, у яку потрапляють особи, які змушені покинути територію міста Харкова через перманентне перебування території міста під безпосередніми наслідками прямої загрози військового характеру у вигляді гарматних, зенітних та ракетних обстрілів, однак той факт, що заявником за власною волею було обрано звернутися за правничою допомогою до адвоката саме у місті Харкові, не свідчить про наявність факторів, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами, для своєчасного звернення до суду.

Момент повернення до місця реєстрації та звернення по правничу допомогу не змінюють моменту, з якого особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а лише свідчать про час, коли особа почала вчиняти дії щодо реалізації свого права.

У даному конкретному випадку фізична свобода вчинення людиною діяння з приводу складання позову та вчасного звернення до суду мала абсолютний характер.

З огляду на викладене, суд у черговий раз доходить висновку, що даний позов заявником подано із пропущенням строку звернення до адміністративного суду, а заява про поновлення цього строку має бути залишена без задоволення.

Утім, з метою забезпечення найсприятливіших умов для доступу до правосуддя, суддя вважає за необхідне продовжити заявнику строк на усунення недоліків даного адміністративного позову, шляхом подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку на звернення до суду із долученням належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів настання цього наслідку через дію поважної причини.

Керуючись ст. ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.121-123, 161, 169, 241-243, 248, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

ухвалив:

Заяву про поновлення строку звернення до суду - залишити без задоволення.

Продовжити процесуальний строк для усунення недоліків в оформленні позову.

Встановити строк усунення недоліків - 10 днів з дати отримання цієї ухвали.

Встановити способом виправлення недоліків - подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку на звернення до суду із долученням належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів настання цього наслідку через дію поважної причини.

Роз`яснити, що невиправлення недоліків зумовлює повернення позову.

Копію ухвали направити заявникові з урахуванням опублікованого на офіційному сайті суду повідомлення від 21.06.2022 р. про тимчасове припинення державного фінансування відправки поштової кореспонденції, що пов`язано з дефіцитом поточних видатків на забезпечення здійснення судочинства.

Роз`яснити, що ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Сліденко