Справа № 360/954/22
Суддя: В.С. Шембелян
Дата ухвалення: 2022-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

06 вересня 2022 року Справа № 360/954/22

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Шембелян В.С., перевіривши матеріали адміністративного позову представника позивача Жердєва Сергія Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Луганській області в особі комісії з припинення, Головного управління ДПС у Луганській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Міністерство фінансів України, в особі Комісії з реорганізації Державної фіскальної служби про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

07 лютого 2022 року до Луганського окружного адміністративного суду в паперовій формі надійшов позов представника позивача Жердєва Сергія Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Луганській області в особі комісії з припинення, Головного управління ДПС у Луганській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Міністерство фінансів України, в особі Комісії з реорганізації Державної фіскальної служби, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Луганській області щодо нездійснення розрахунку грошового забезпечення при звільненні та грошового відшкодування в розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з розрахунку грошового забезпечення при звільненні ОСОБА_1 з посади та податкової міліції Головного управління ДФС у Луганській області;

- стягнути з Головного управління ДФС у Луганській області, Головного управління ДПС у Луганській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки виплати грошового забезпечення в сумі 43 103,54 грн;

- стягнути з Головного управління ДФС у Луганській області, Головного управління ДПС у Луганській області на користь ОСОБА_1 грошове відшкодування в розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з розрахунку грошового забезпечення при звільненні, в сумі 34 841,52 грн.

За приписами пунктів 3 та 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Ухвалою суду від 11 лютого 2022 року позовну заяву залишено без руху, запропоновано позивачу протягом 10-ти (десяти) календарних днів з дати отримання даної ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до суду клопотання про поновлення строку на звернення до адміністративного суду разом з відповідними обґрунтуваннями та доказами наявносты поважних причин пропуску такого строку.

24.02.2022 на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, строк дії воєнного стану в Україні продовжено ще на 30 діб, тобто до 25.04.2022.

Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженим Законом України від 22.04.2022 № 2212-ІХ, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, строк дії воєнного стану в Україні продовжено ще на 30 діб, тобто до 25.05.2022.

22.05.2022 на засіданні Верховної Ради України ухвалено Закон про затвердження Указу Президента України від 17.05.2022 № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні». Цим Указом передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб.

Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" №573/2022 від 12.08.2022 частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, та Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Крім того, наказом голови Луганського окружного адміністративного суду від 24.02.2022 № 7/С-од, з метою збереження життя та здоров`я працівників Луганського окружного адміністративного суду, зупинено роботу Луганського окружного адміністративного суду з 24 лютого 2022 року до минування реальної загрози життю та здоров`ю працівників суду.

Наказом голови Луганського окружного адміністративного суду від 02.05.2022 №9/С-од зупинено, тимчасово, розгляд справ у відкритих судових засіданнях до усунення обставин, які в умовах воєнної агресії проти України зумовлюють загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів і працівників суду. З 02 травня 2022 року Луганський окружний адміністративний суд здійснює свою роботу у дистанційному режимі.

На сьогодні внаслідок бойових дій на території Луганської області неможливим є доступ до приміщення суду в місті Сєвєродонецьку та матеріалів позовної заяви, що надійшла до суду в паперовій формі. Обставини, що стали підставою для втрати доступу до приміщення суду, його майна та матеріалів справ встановлюють правоохоронні органи.

Відповідно до роз`яснень виконуючого обов`язки Голови Верховного Суду, що надані в листі вихід. № 2097/0/2-22 від 19.08.2022 на запит Першого апеляційного адміністративного суду, чинне нормативне регулювання порядку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС) не передбачає обов`язкового створення паперового примірника судової справи. Тому наявність електронних копій матеріалів судової справи, паперовий примірник якої фактично втрачено, не є підставою для визнання судового провадження втраченим. А тому електронні матеріали судових справ, які сформовано в підсистемі Електронний суд у повному обсязі, є достатніми для подальшого розгляду таких справ.

В силу вимог підпунктів 6,7 пункту 56 Розділу ХІІ Закону України «Про судоустрій та статус суддів» саме Голові Верховного Суду або особі, яка виконує повноваження Голови Верховного Суду, тимчасово, в період дії надзвичайного чи воєнного стану та протягом 30 днів після дня його скасування (припинення) і за умови відсутності повноважного складу Вищої ради правосуддя, визначеного статтею 131 Конституції України, надані повноваження щодо впровадження в роботу ЄСІТС в цілому та її окремих модулів.

Отже, на сьогодні в суді наявні матеріали адміністративної справи №360/954/21, сформовані у електронному вигляді, що повноважною особою з питань функціонування та введення в дію ЄСІТС визнається достатнім для їх подальшого розгляду судом. Учасники процесу мають можливість доступу та ознайомлення з вказаними матеріалами у повному обсязі через підсистему ЄСІТС «Електронний суд».

Тому, на підставі зазначеного, з урахуванням позиції виконуючого обов`язки Голови Верховного Суду, що викладені в листі № 2097/0/2-22 від 19.08.2022, суд дійшов висновку про необхідність постановлення ухвали суду за наслідками розгляду вказаних матеріалів позовної заяви в електронній формі.

22 лютого 2022 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява про поновлення строку звернення до суду.

В обґрунтування заяви зазначено, що позивача було звільнено з податкової міліції Державної фіскальної служби України, згідно із записом, зробленим в його трудовій книжці, 31 серпня 2021 року. Розрахункові кошти при звільненні на свій картковий рахунок ним отримано 07 жовтня 2021 року.

До Сєвєродонецького центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги з питання надання правової допомоги щодо стягнення з Головного управління Державної фіскальної служби України у Луганській області середньомісячного заробітку внаслідок затримки виплат розрахунку грошового забезпечення при звільненні ОСОБА_1 звернувся на початку листопада місяця 2021 року, у зв`язку з чим 08.11.2021 Сєвєродонецьким місцевим центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги керуючому АБ «Жердєв» адвокату Жердєву Сергію Миколайовичу була надана довіреність No 01-0076621 на представництво інтересів позивача в суді.

18 листопада 2021 року представником позивача направлено адвокатській запит до Головного управління Державної фіскальної служби України щодо надання інформації та належним чином оформлених довідок стосовно наявності заборгованості по заробітній платі перед ОСОБА_1 , довідок про середньомісячний і середньоденний розмір заробітної плати та довідку про доходи позивача за період з січня місяця 2020 року по серпень 2021 року. Відповідь від Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області від 06.12.2021 року №428/9/12-97-09-14 було отримано 10 грудня 2021 року, що підтверджується трекингом поштового відправлення.

14 грудня 2021 року з урахуванням відповіді Головного управління ДФС у Луганській області було підготовлено і направлено до адміністративного суду позовну заяву до Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення середньомісячного заробітку за час затримки виплат при звільненні та грошового відшкодування в розмірі суми податку з доходів фізичних осіб.

Ухвалами Луганського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2021 року у справі №360/8262/21, від 28 грудня 2021 року у справі № 360/8590/21 та від 14 січня 2022 року у справі № 360/7/22 вищезазначену позовну заяву представника позивача було повернуто.

Представник позивача зазначає, що поважними причинами пропуску строку вважаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними чи унеможливили своєчасне звернення до суду. На його думку, факти повернення позовної заяви, поданої до суду, можуть бути обгрунтованим поясненням тривалої затримки її подання. При цьому, як вбачається з хронології подій, представником позивача здійснювалось невідкладне повторне подання позовної заяви після її повернення.

Також представник позивача зазначає, що хоча середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, тобто не входить до структури заробітної плати, але відшкодування суми податку з доходів фізичних осіб відповідній категорії працівників є грошовою компенсацією, яка має постійний характер, виплачується особам рядового і начальницького складу, зокрема, податкової міліції щомісяця одночасно з виплатою грошового забезпечення, і відповідно входить до структури заробітної плати, є її складовою.

Відтак, сума податку з доходів фізичних осіб, яка утримана з розрахунку грошового забезпечення позивача при звільненні, в розмірі 34 841,52 грн., повинна була бути відразу і повністю відшкодована позивачу одночасно з виплатою розрахункових коштів при звільненні, але зазначеної грошової компенсації позивачем до цього часу не отримано.

Так, з посиланням на рішення Конституційного Суду України від 15.10.2013 року № 8- рл/2013 у справі №1-13/2013 представник позивача вважає, що під час розгляду справ про стягнення на користь осіб, які перебувають (перебували) і на публічній службі, заробітної плати (зокрема, відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (грошове забезпечення), коштів, що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України «Про податок з доходів фізичних осіб», які є складовою грошового забезпечення), застосовані положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, а не положення статті 122 КАС України (зокрема частини п`ятої), тобто строки звернення до суду у цій категорії справ не застосовуються.

На підтвердження зазначених обставин представником позивача надані копії адвокатського запиту від 18.11.2021, листа Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області від 06.12.2021 №428/9/12-97-09-14, довідки про доходи від 06.12.2021, довідку про середньоденний та середньомісячний розмір грошового забезпечення та довідку стосовно заборгованості по грошовому забезпеченню позивача, а також докази їх отримання поштою.

Позивач вважає, що викладені в цьому клопотанні обставини щодо часу звернення є об`єктивними та свідчать про поважність причин пропуску строку на звернення до суду.

Вирішуючи клопотання про поновлення строку звернення до суду, суд керується такими вимогами чинного законодавства, з урахуванням правової позиції Верховного Суду щодо застосування норм права в аналогічних правовідносинах.

Суд зазначає, що початок перебігу строку звернення до суду у процесуальному законі визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 11.02.2021 у справі №240/532/20, встановлений у частині першій статті 233 КЗпП України тримісячний строк є скороченим строком позовної давності, в межах якого працівник може звернутися до суду в порядку цивільного судочинства з вимогою про вирішення трудового спору. Натомість строки звернення до суду в порядку адміністративного судочинства визначені у статті 122 КАС України і частина 5 цієї статті, яка передбачає місячний строк звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, є спеціальною нормою щодо частини другої цієї статті з установленим у ній загальним строком у шість місяців.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 04 червня 2021 року по справі № 240/5442/20, дійшов правового висновку, що КАС України передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині другій статті 122 цього Кодексу. Таким спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною 5 статті 122 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Згідно з вимогами, що встановлені частиною 5 статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Позивач, серед іншого, оскаржує бездіяльність відповідача щодо нездійснення розрахунку грошового забезпечення при звільненні та грошового відшкодування в розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з розрахунку грошового забезпечення при звільненні позивача з посади та податкової міліції Головного управління ДФС у Луганській області, отже до спірних правовідносин застосовується саме місячний строк звернення до адміністративного суду, перебіг якого починається з моменту, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права оскарженими наказами.

Матеріали позову свідчать про те, що позивача 31 серпня 2021 року звільнено з податкової міліції Державної фіскальної служби України. Розрахункові кошти при звільненні на свій картковий рахунок ним отримано було 07 жовтня 2021 року.

В клопотанні про поновлення строку звернення до суду представник позивача взагалі не вказує обставин, які існували протягом місяця з 07 жовтня 2021 року (дня коли позивач отримав розрахункові кошти при звільненні і мав дізнатися про порушення свого права), що фактично не залежали від волі позивача, однак унеможливили його звернення до суду протягом вказаного строку. Також інші обставини, зазначені в заяві (несвоєчасне звернення до центру надання вторинної допомоги, неодноразове звернення до суду з аналогічними позовами, які містили недоліки, тощо), жодним чином не свідчать про наявність поважних причин пропуску звернення до адміністративного суду з цим позовом.

Також не є слушними аргументи представника позивача щодо того, що виплати щодо яких заявлені позовні вимоги, є складовими заробітної плати позивача, з таких підстав.

Так відповідно до вимог пункту 4 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 р. N 44 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 6 січня 2005 р. N 17 ( 17-2005-п ), виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення.

Отже така виплата жодним чином не може розглядатися як складова грошового забезпенення таких осіб, хоча і виплачується установами за їх місцем служби і передбачена окремим нормативним актом зазначеним порядком.

В той же час, відповідно до вимог частини 3 статті 2 Закону України «Про оплату праці» до структури заробітної плати, крім основної та додаткової заробітної плати належать також виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Однак спірною в цій справі є саме компенсаційна виплата, яка передбачена актом чинного законодавства та не є складовою ні заробітної плати, ні грошового забезпечення позивача, хоча її нарахування та сплата пов`язана саме з проходженням публічної служби позивачем.

Виплата ж середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні також не є складовою ні заробітної плати, ні грошового забезпечення відповідно до усталеної практики Верховного Суду.

Отже, до заявлених позовних вимог має застосовуватися саме місячний строк звернення до адміністративного суду, передбачений частиною 5 статті 122 КАС України.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивач не вказав поважних причин пропуску звернення до суду у відповідній заяві про поновлення такого строку.

Згідно з частиною 2 статті 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Приймаючи до уваги зазначені обставини, зважаючи на те, що станом на час постановлення даної ухвали позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, суд дійшов висновку про необхідність повернення її позивачу. При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до частини 8 статті 169 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись статтями 169, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Луганській області в особі комісії з припинення, Головного управління ДПС у Луганській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Міністерство фінансів України, в особі Комісії з реорганізації Державної фіскальної служби про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

СуддяВ.С. Шембелян