Справа № 640/12092/22
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2022-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

12 серпня 2022 року м. Київ № 640/12092/22

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Келеберди В.І., ознайомившись з адміністративною справою за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві про стягнення середнього заробітку за період затримки виконання рішення суду з 27.12.2017 року по 11.02.2020 року,-

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві про стягнення середнього заробітку за період затримки виконання рішення суду з 27.12.2017 року по 11.02.2020 року у сумі 169 543,51 грн.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Ознайомившись із позовною заявою та доданими матеріалами, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Суд зазначає, що для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів. При зверненні до суду він повинен довести той факт, що не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Дотримання строків звернення до суду з позовом є однією з обов`язкових передумов ефективності адміністративних проваджень щодо строку розгляду адміністративних справ, оскільки захист прав, свобод та інтересів осіб безпосередньо залежить від меж їх реалізації у часі. Провадження в адміністративних судах, як спосіб захисту цих прав, базується на процесуальних принципах та забезпечується чітко регламентованими строками. Дотримання цих строків впливає на права та обов`язки учасників адміністративних правовідносин, спонукаючи їх до своєчасного здійснення наданих їм прав чи виконання покладених на них обов`язків.

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Доказами того, що особа знала про можливе порушення своїх прав є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс та інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії», справа «Голдер проти Сполученого Королівства»).

Суд вказує на те, що в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року №910/4518/16, у постановах Верховного Суду від 10.10.2019 року №522/13736/15 та від 21.04.2021 року №461/1303/19 викладено правивий виснововок, що середній заробіток за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі працівника не входить до структури заробітної плати, а є спеціальним видом відповідальності роботодавця за порушення трудових прав працівника, отже строк пред`явлення до суду позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі обмежуються трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

При цьому у постанові Верховного Суду від 21.04.2021 №461/1303/19 зазначено коли працівник міг або повинен був дізнатися про порушення свого права - з часу видачі наказу про поновлення на роботі.

Як вбачаєтся з позовної заяви, позивача поновлено на роботі наказом Держпродспоживслужби України від 12.02.2020 №43-к на на виконання рішення суду у справі №826/9790/16. Після ознайомлення з наказом позивач звернувся до названого органу з вимогою про виплату середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду, яку останній не виконав.

Поряд цим, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.08.2021 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.12.2021 року відмовлено позивачу у задоволенні позову про стягнення з Дерпродспоживслужби України середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду з тих мотивів, що виплата цих коштів покладається на Головне управління Держпродспоживслужби в м. Києві.

У вересні 2021року позивач звернувся з вимогою про виплату середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві, яке листом від 14.09.2021 року №11.0/14786 повідомило виплату коштів після отримання відповідного рішення суду, який розглядав спір про поновлення.

Проте з даним позовом ОСОБА_1 звернулася за допомогою поштового зв`язку 02.08.2022 року, що підтверджується штампом Укрпошти на конверті, який міститься в матеріалах справи, тобто з пропуском тримісячного строку.

Водночас, позивачем додано до позову заяву про поновлення строку зі змісту якої вбачається, що про порушення права на виплату середнього заробітку позивач дізнався з листа відповідача від 14.09.2021 року №11.0/14786, здійснювався розгляд судомо іншої справи щодо стягнення середнього заробітку за період затримки виконання рішення суду з цей період до іншого відповідача, відбувається збройна агресія збоку РФ проти України, судом повернуто аналогічного позову у справі №640/529/22 та значна кількість судових справ за участю позивача, сідчить про наявність підстав для поновлення йому строку звернення до суду.

Суд зазначає, що позивач з 12.02.2020 року був обізнаний про факт не виплати йому середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду за період з 27.12.2017 року по 11.02.2020 року. Також, стягнення середнього заробітку за цей період з Держпродспоживслужби було предметом розгляду у справі №640/9543/20, тобто позивач знав про порушення свого права і вживав заходів щодо його захисту в судовому порядку.

Те, що позивач заявив вимогу про стягнення коштів до неналежного відповідача, що стало підставою для відмови рішенням суду від 27.08.2021 року у задоволенні позову у справі №640/9543/20, не змінює момент, з якого позивач дізнався про порушення свого права. До того ж, мотивуючи своє рішення, суд послався на обставини і докази, які були відомі позивачу до подання позову у справі №640/9543/20, зокрема щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу саме з Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві, як правонаступника Інспекції з питань захисту прав споживачів у м. Києві.

Крім того, в цих правовідносинах закон не встановлює обов`язкового порядку досудового вирішення спору, тому, будучи обізнаним про невиплату коштів і про зміст рішення суду від 27.08.2021 року у справі №640/9543/20, ніщо позивачу не перешкоджало звернутись до суду з цим позовом. Листування з відповідачем й лист останнього від 14.09.2021 року не зупиняє і не перериває обчислення строку звернення, але позов подано після закінчення тримісячного строку, навіть з моменту надання відповідачем відповіді.

Водночас, введення на території України правового режиму воєнного стану здійснено згідно з указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022, тобто після закінчення тримісячного строку визначеного для звернення з цим позовом та свідчить лише про наявність підстав для поновлення процесуального строку лише з 24.02.2022 року на строк дії правового режиму воєнного стану.

Враховуючи викладенні обставини та обізнаність ОСОБА_1 про порушення його прав, подана позивачем заява про поновлення пропущеного строку та докази на підтвердження викладених в ній обставин, на думку суду не свідчить про наявність об`єктивно незалежних від позивача причин, що перешкоджали його зверненню до суду.

Частиною 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, суд доходить висновку, що для запобігання обмеження права позивача на звернення до суду, останньому необхідно подати заяву про поновлення строку звернення до суду та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (ч. 2 цієї ж статті).

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху з наданням позивачеві часу для усунення недоліків.

Вказані судом недоліки повинні бути усунені шляхом подання до суду:

- заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску;

Зазначені документи подати через канцелярію суду (або надіслати поштою) з посиланням на реквізити даної ухвали.

Керуючись положеннями статей 160, 161, 169, 171, 241, 243, 248, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Залишити позовну заяву ОСОБА_1 - без руху.

2. Встановити позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання ухвали.

3. Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення.

4. Попередити позивача, що у разі, якщо недоліки, зазначені в ухвалі, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде залишена без розгляду на підставі частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя В.І. Келеберда