Справа № 140/4556/22
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2022-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2022 року ЛуцькСправа № 140/4556/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ковальчука В.Д.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними щодо нездійснення перерахунку раніше виплаченої індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця січень 2008 року та з 01.03.2018 із застосуванням базового місяця березень 2018 року з урахуванням абзаців 4, 5 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078; зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця січень 2008 року та з 01.03.2018 по 17.08.2018 із застосуванням базового місяця березень 2018 року з урахуванням абзаців 4, 5 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078; зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату на користь позивача компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з листопада 2005 року по серпень 2018 року проходив військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час проходження військової служби у військовій частині за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 йому не була нарахована та не виплачена індексація грошового забезпечення, у зв`язку з чим звернувся до Волинського окружного адміністративного суду з позовом для відновлення свої прав, однак його позов рішенням цього суду від 11.01.2022 у справі № 140/8269/21 був частково задоволений шляхом визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови йому нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 01 березня 2018 року та зобов`язання відповідача .здійснити йому нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 01 березня 2018 року.

Позивач вказує на те, що дізнався, що при здійсненні нарахування йому індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 ІНФОРМАЦІЯ_1 було застосовано на свій власний розсуд базовий місяць - січень 2014 року, даний факт підтверджено листом-відповіддю начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 19.05.2022 № ВФЗ/1025 та розрахунком індексації грошового забезпечення, а це місяць в якому мені йому збільшено розмір премії.

Вважає, що відповідач на власний розсуд застосував базовий місяць для нарахування індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018, а тому звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про здійснення йому перерахунку раніше виплаченої індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця січня 2008 року та здійснення перерахунку відповідно до вимог п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 з 01.03.2018 року по день звільнення в добровільному порядку, однак не отримав від відповідача добровільної доплати по сьогоднішній день.

Вважає, що ІНФОРМАЦІЯ_3 спірні виплати здійснено не в повному обсязі, а тому звернувся до суду.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 29.06.2022 відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача позовних вимог не визнав, посилаючись на те, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 11.01.2022 у справі №140/8269/21 позов ОСОБА_1 було задоволено частково. На виконання цього рішення суду ІНФОРМАЦІЯ_3 в добровільному порядку нарахована позивачу сума в розмірі 40010,42 грн.

Не погоджуючись із рішенням відповідача щодо обрання для нарахування та виплати індексації грошового забезпечення базового місяця (січень 2014 року), позивач звернувся до суду з цим позовом. На думку представника відповідача, дані позовні вимоги фактично є оскарженням дій відповідача щодо неналежного, на думку позивача, виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 11.01.2022 у справі №140/8269/21, яке набрало законної сили, а тому вважає, що існують підстави для закриття провадження у даній справі.

Також зазначає, що визначення базового місяця при нарахуванні індексації, а також розмір, який повинен виплачуватись, належить до компетенції органу, який здійснює таке нарахування та виплату, що є дискреційними повноваженнями цього органу, а не суду.

На підставі вищенаведеного просить відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 проходив військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_2 , правонаступником якого є ІНФОРМАЦІЯ_3 , зокрема з 2005 року по 17 серпня 2018 року, що не заперечується відповідачем.

Відповідно до витягу з наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 від 17 серпня 2021 року №203 майора ОСОБА_1 звільнено з військової служби в запас наказом командувача військ оперативного командування ІНФОРМАЦІЯ_5 від 21 червня 2018 року №145 за підпунктом б (за станом здоров`я) частини шостої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 17 серпня 2018 року.

У листі ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20 липня 2021 року №ВФЗ/554 зазначено, що відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 (зі змінами), виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться відповідні грошові виплати, у межах фінансових ресурсів затвердженого бюджету (кошторису) на відповідний рік. Фінансовий ресурс, який виділявся ІНФОРМАЦІЯ_2 у 2016-2017 роках для виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, не передбачав нарахування та виплати його індексації, а у 2018 році - тільки в обсягах з розрахунку базового місяця березень 2018 року.

Також з карток особового рахунку військовослужбовця вбачається, що ОСОБА_1 в період з 01 січня 2016 року по березень 2018 року не була виплачена індексація грошового забезпечення.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до Волинського окружного адміністративного суду із позовом, в якому просив визнати протиправними дії щодо відмови у нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 01 березня 2018 року та просив зобов`язати здійснити нарахування та виплату індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 01 березня 2018 року, а також здійснити перерахунок раніше виплаченої індексації з березня 2018 року по 17 серпня 2018 року (день звільнення), вважаючи базовий місяць січень 2008 року.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 11 січня 2022 року у справі № 140/8269/21, яке набрало законної сили 11.02.2022, позов задоволено частково; визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови ОСОБА_1 нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 01 березня 2018 року; зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 здійснити ОСОБА_1 нарахувати та виплатити індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 01 березня 2018 року; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Як слідує із листа ІНФОРМАЦІЯ_3 від 19.05.2022 № ВФЗ/1025, на виконання вищенаведеного судового рішення відповідачем належні суми індексації грошового забезпечення за період з 01.01.20169 по 28.02.2018 нараховані та виплачені у сумі 40 619,72 грн. (за мінусом 1,5% утриманого військового збору) шляхом зарахування на картковий рахунок 20.04.2022. Інших зобов`язань ІНФОРМАЦІЯ_1 , на думку відповідача, в тому числі щодо застосування базового місяця січень 2008 року для розрахунку та перерахунку індексації грошового забезпечення з березня 2018 року по день звернення позивача відповідно до пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, у рішенні суду не визначено.

Враховуючи вищезазначене, відповідач вважає. що підстав для перерахунку раніше виплачених сум індексації грошового забезпечення нема.

Суд звертає увагу на те, що у рішенні Волинського окружного адміністративного суду від 11.01.2022 № 140/8269/21 суд вказав на те, що питання про те, який базовий місяць буде використаний відповідачем при нарахуванні індексації є передчасним, оскільки у цій частині права позивача ще не порушені, а повноваження щодо обрахунку індексації, в тому числі, щодо визначення базового місяця для такого нарахування покладаються на відповідача, а тому підстави для зобов`язання останнього здійснити розрахунок індексації позивача з урахуванням базового місяця «січень 2008 року» відсутні.

Відтак, з наведеного слідує, що даний спір стосується щодо застосування відповідачем базового місяця під час нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за спірний період, а тому підстав для закриття провадження у даній справі нема.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 18 Закону України від 05.10.2000 №2017-III Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії (далі - Закон №2017-III) законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Статтею 19 Закону №2017-III передбачено, що державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлення єдиної системи їх соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливих умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулювання відносини у цій галузі визначає Закон України від 20.12.1991 №2011-XII Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (далі - Закон №2011-XII).

Відповідно до частини другої статті 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина третя статті 9 Закону №2011-XII).

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України від 03.07.2001 №1282-ХІІ Про індексацію грошових доходів населення (далі - Закон №1282-ХІІ)

Згідно із абзацом другим статті 1 Закону №1282-ХІІ індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону №1282-ХІІ індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Частиною шостою статті 2 Закону №1282-ХІІ визначено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Згідно із статтею 3 Закону №1282-ХІІ індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

При цьому відповідно до визначення, яке міститься в абзаці третьому статті 1 Закону №1282-ХІІ, індекс споживчих цін - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.

Статтею 4 Закону №1282-XII встановлено підстави для проведення індексації, зокрема, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 6 Закону №1282-XII у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону, грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, що поширюються на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників, визначаються Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 (далі - Порядок №1078, зі змінами, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 4 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

Згідно із статтею 9 Закону №1282-XII індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів.

Підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів. Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України. Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік (частини перша, друга, шоста статті 5 Закону №1282-XII).

Аналогічні положення закріплені і у пункті 6 Порядку №1078.

Таким чином, виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування жодним чином не впливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 1-1 Порядку №1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 року №491-IV Про внесення змін до Закону України Про індексацію грошових доходів населення. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Згідно з пунктом 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру: грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Відповідно до пункту 4 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

За приписами пункту 5 Порядку № 1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Відповідно до положень пунктів 2, 5 Порядку № 1078 для визначення базового місяця для проведення індексації доходів необхідно обрати місяць, у якому заробітна плата працівника зросла за рахунок її постійних складових.

Отже, підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення посадових окладів особи. Тобто, початок відліку для обчислення індексу споживчих цін є місяць підвищення посадового окладу. З цього місяця значення індексу споживчих цін приймають за 1 або 100 відсотків, а приріст індексу розраховується з наступного місяця. При цьому, нарахування індексації проводиться в місяці, наступному за місяцем, у якому був офіційно опублікований індекс інфляції.

Аналіз наведених норм законодавства України, дає підстави суду дійти висновку, що місяць, в якому відбулося підвищення оплати праці (суми її постійних складових), є базовим при проведенні індексації.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб затверджено схеми посадових окладів військовослужбовців.

Відповідно до пункту 13 указаної Постанови вона набрала чинності з 01.01.2008.

Вищевказана постанова діяла до дати набрання чинності постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30.08.2017 № 704 (далі Постанова № 704), якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців, а саме: до 01.03.2018.

Підвищення тарифних ставок (окладів) після 01.01.2008, в тому числі в період перебування позивача на службі (зокрема до 01.03.2018), що є підставою для встановлення іншого базового місяця при проведенні індексації, не відбувалося.

Отже, базовим місяцем при проведенні індексації грошового забезпечення позивача з січня 2016 по лютий 2018 включно є саме січень 2008, в якому Постановою № 1294 встановлені підвищені розміри посадових окладів військовослужбовців, а не як на думку відповідача є січень 2014 року.

У подальшому після прийняття Постанови № 704 базовим місяцем для нарахування військовослужбовцям індексації став березень 2018.

Таким чином, якщо останнє підвищення окладу за посадою відбулось у січні 2008, то для визначення суми індексації грошового забезпечення військовослужбовцю має застосовуватись індекс споживчих цін, обчислений наростаючим підсумком з січня 2008 до березня 2018, оскільки після прийняття Постанови № 704 базовим місяцем для нарахування військовослужбовцям індексації став березень 2018. Тому суд погоджується із доводами позивача щодо необхідності врахування при проведенні індексації його грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року базового місяця січень 2008 року

для нарахування індексації, оскільки в період з січня 2008 по лютий 2018 посадові оклади військовослужбовців не змінювались.

При вирішенні даного спору суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 29.11.2021 у справі № 120/313/20-а та від 26.01.2022 у справі №400/1118/21, які полягають, зокрема, у такому.

Місяць, у якому відбулося підвищення тарифної ставки (окладу), є базовим для проведення індексації. За змістом пункту 5 Порядку № 1078 підставою для встановлення чи зміни базового місяця при проведенні індексації грошового забезпечення є підвищення тарифної ставки (окладу) військовослужбовця. Отже, базовий місяць для такої індексації визначається нормативно і відповідач не наділений повноваженнями діяти на свій розсуд, обираючи інакший місяць базовим, ніж той, у якому відбулося підвищення тарифної ставки (окладу). Тому у разі настання визначених законодавством умов, відповідач зобов`язаний вчинити конкретну дію на користь позивача - провести індексацію його грошового забезпечення, враховуючи нормативно визначений базовий місяць. Якщо відповідач цієї дії не вчиняє, останнього можна зобов`язати до її вчинення у судовому порядку. Аналіз пункту 5 Порядку № 1078 свідчить про те, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації пов`язується з місяцем підвищенням тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає військовослужбовець. Збільшення грошового забезпечення не за рахунок зростання тарифної ставки (окладу), а завдяки додатковим видам грошового забезпечення, не дає підстав вважати відповідний місяць базовим для подальшої індексації.

Крім того, при вирішенні даного спору суд, в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України, враховує також висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Касаційного адміністративного суду від 19.07.2019 у справі № 240/4911/18 та від 07.08.2019 у справі № 825/694/17, відповідно до яких: індексація грошового забезпечення як складова грошового забезпечення військовослужбовців є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті; виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування жодним чином не впливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення; звільнення особи з військової служби жодним чином не позбавляє її права на отримання виплат, на які вона має право, проте не отримувала їх під час проходження служби за незалежних від неї обставин.

Відтак, суд погоджується із доводами позивача про те, що нарахування та виплата індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 повинна здійснюватися із застосуванням базового місяця січень 2008 року, а з 01.03.2018 по 17.08.2018 - із застосуванням базового місяця березень 2018 року.

Щодо позовних вимог про зобов`язання нарахувати і виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення суд зазначає таке.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати від 19.10.2000 № 2050-ІІІ (далі - Закон № 2050-ІІІ).

Згідно зі статтями 1, 2 Закону № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Згідно зі статтею 3 Закону №2050-III сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Наведене дає підстави для висновку, що дія зазначеного Закону поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності й господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), і стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України та які (відповідні доходи) не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата).

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 2 Закону № 2050-ІІІ компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів.

Пункти 1, 2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 (далі - Порядок № 159) відтворюють положення Закону № 2050-ІІІ конкретизують підстави та механізм виплати компенсацій.

Враховуючи, що у цій справі встановлювалось право особи на нарахування та виплату спірної грошової суми, яка визначена не була, тому суд дійшов висновку, що позовна вимога про нарахування та виплату компенсації за невчасно виплачену індексацію заявлена передчасно, відносно майбутніх правовідносин та подій, котрі ще не склались (відповідач не здійснив остаточного та правильного обчислення розміру індексації за спірний період), отже задоволенню не підлягає.

Аналогічний правовий підхід до застосування вказаних норм права викладено Верховним Судом у постанові від 21.01.2021 у справі № 160/35/20 (адміністративне провадження № К/9901/16801/20).

З урахуванням наведених норм чинного законодавства України та встановлених обставин справи, виходячи з наданих суду статтею 245 КАС України повноважень, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення шляхом визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо нездійснення перерахунку раніше виплаченої індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця січень 2008 року та з 01.03.2018 по 17.08.2018 із застосуванням базового місяця березень 2018 року з урахуванням абзаців 4, 5 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця січень 2008 року та з 01.03.2018 по 17.08.2018 із застосуванням базового місяця березень 2018 року з урахуванням абзаців 4, 5 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, доказів понесення ним інших судових витрат матеріали справи не містять, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо нездійснення перерахунку раніше виплаченої індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця січень 2008 року та з 01.03.2018 по 17.08.2018 із застосуванням базового місяця березень 2018 року з урахуванням абзаців 4, 5 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця січень 2008 року та з 01.03.2018 по 17.08.2018 із застосуванням базового місяця березень 2018 року з урахуванням абзаців 4, 5 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.Д. Ковальчук