Справа № 308/3345/22
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2022-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2022 рокуЛьвівСправа № 308/3345/22 пров. № А/857/6793/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Довгої О.І., Хобор Р.Б.,

при секретарі судового засідання: Кардаш В.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України у Закарпатській області на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 квітня 2022 року (суддя Шепетко І.О., ухвалене в м. Ужгороді о 11:24) у справі № 308/3345/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України у Закарпатській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області серії ПН ЗМК №001004 від 23.02.2022 про накладення адміністративного стягнення, винесену відносно громадянина Нігерії ОСОБА_1 за ч.1 ст.203 КУпАП.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 квітня 2022 року позов задоволено частково, постанову серії ПН МЗК 001004 від 23.02.2022 по справі про адміністративне правопорушення про притягнення громадянина Нігерії ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП скасовано і закрито справу про адміністративне правопорушення. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням, його оскаржив відповідач- Головне управління Державної міграційної служби України у Закарпатській області подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду та з наведених у ній підстав, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити повністю з підстав наведених в апеляційній скарзі.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції, представник апелянта вимоги апеляційної скарги підтримав, просив таку задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове про відмову в позові.

Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, що відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України не перешкоджає розгляду справи без його участі.

Заслухавши суддю-доповідача, представника апелянта, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, 23.02.2022 Державною міграційною службою України складено протокол ПР МЗК 000991, відповідно до якого 23.02.2022 о 10-00 по АДРЕСА_1 виявлено громадянина Нігерії ОСОБА_1 , який проживав з порушенням правил перебування, а саме громадянину Нігерії ОСОБА_1 рішенням Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.11.2021 у справі №260/1439/21 відмовлено у визнанні біженцем, та ухвалою Верховного Суду у справі №260/1439/21 від 08.02.2022 - відмовлено у відкритті касаційного провадження щодо визнання вищевказаної особи біженцем. Так громадянин Нігерії ОСОБА_1 не покинув територію України у встановлений законодавством строк та порушив правила перебування/проживання на території України.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що протокол складено в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за участю перекладача Помпель Я.І.

За наслідками розгляду протоколу про адміністративне правопорушення ПР МЗК 000991, 23.02.2022 на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5 100 грн.

Як вбачається з постанови про накладення адміністратисного стягнення, 23.02.2022 о 10-00 по АДРЕСА_1 виявлено громадянина Нігерії ОСОБА_1 , який проживав з порушенням правил перебування, а саме громадянину Нігерії ОСОБА_1 рішенням Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.11.2021 у справі №260/1439/21 відмовлено у визнанні біженцем, та ухвалою Верховного Суду у справі №260/1439/21 від 08.02.2022, відмовлено у відкритті касаційного провадження щодо визнання вищевказаної особи біженцем. Так громадянин Нігерії ОСОБА_1 не покинув територію України у встановлений законодавством строк та порушив правила перебування/проживання на території України. Копію постанови вручено ОСОБА_1 23.02.2022.

Разом з тим, як випливає з довідки про звернення за захистом в Україні №010895, така була видана 02.09.2021 позивачу, строком дійсності до 20.11.2021. В подальшому, термін її дії було продовжено до 20.02.2022 та до 15.05.2022.

Підпунктом 4.7. розділу IV Наказу МВС від 07.09.2011 № 649 «Про затвердження Правил розгляду заяв та оформлення документів, необхідних для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, втрату і позбавлення статусу біженця та додаткового захисту і скасування рішення про визнання особи біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту» (далі - Правила) передбачено, що підставою для продовження строку дії довідки про звернення за захистом в Україні є копія скарги на рішення територіального органу ДМС з підтверджуючими документами її відправлення або у випадку оскарження в судовому порядку - копія позовної заяви з відміткою (штампом) суду про її прийняття або копія ухвали суду про відкриття провадження у справі або належним чином оформленої судової повістки.

Згідно з абз.2 п. 2.5 Розділу ІІ Правил, довідка видається строком на три місяці з подальшим тримісячним продовженням строку її дії на весь час розгляду скарги.

Відтак, громадянину Нігерії ОСОБА_1 продовжено термін дії довідки, а відтак останній законно міг перебувати на території України з 15.02.2022 до 15.05.2022.

Судом першої інстанції встановлено, що зазначена довідка була вилучена у позивача 23.02.2022, та в той же час було повернуто позивачу його закордонний паспорт.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземця або особу без громадянства може бути визнано біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, або їм може бути надано тимчасовий захист у порядку, встановленому законом.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, позивач звертався з заявою про визнання його в Україні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, однак відповідачем йому у цьому було відмовлено.

Дану відмову позивач оскаржив у судовому порядку та рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2021 року у справі № 260/1439/21 позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Державної міграційної служби України № 91-21 від 22 березня 2021 року про відмову громадянину Нігерії ОСОБА_1 у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Зобов`язано Державну міграційну службу повторно розглянути заяву про визнання громадянину Нігерії ОСОБА_1 біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. В решті частини позовних вимог відмовлено;

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2021 року рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2021 року у справі № 260/1439/21 - скасовано та прийнято постанову, якою в задоволенні позову громадянину Нігерії ОСОБА_1 відмовлено. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08 лютого 2022 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою громадянина Нігерії ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2021 року у справі №260/1439/21 за позовом громадянину Нігерії ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України про оскарження рішення про відмову у визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Як передбачено ч. 1 ст. 25 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які отримали повідомлення про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, що втратили або позбавлені статусу біженця або додаткового захисту і не використали права на оскарження таких рішень, а також особи, які отримали повідомлення про відхилення скарги про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, і не використали права на його оскарження до суду, особи, які отримали рішення суду про підтвердження рішення про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, повинні добровільно повернутися в країну походження або третю країну в установлений строк, якщо вони не мають інших законних підстав для перебування в Україні, встановлених цим Законом.

Судом першої інстанції з копії конверту та відстеження поштового відправлення вірно встановлено, що ухвала Верховного Суду від 08.02.2022 у справі №260/1439/21 була направлена на адресу позивача 09.02.2022 та отримана ним 03.03.2022.

Відтак судом першої інстанції вірно зазначено, що позивач станом на час винесення відносно нього оскаржуваної постанови не був обізнаний про прийняття Верховним Судом судового рішення, а тому не міг виконати вимоги ст. 25 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». Крім того, після доведення відомостей щодо відмови у відкритті касаційного провадження, позивачу не надано було часу для того, щоб добровільно повернутися в країну походження або третю країну.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем при прийнятті постанови не були враховані всі обставини по справі, зокрема те, що позивач на час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення не отримав копію ухвали Верховного Суду, якою закінчено касаційне провадження щодо отримання статусу біженця чи особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, а також те що позивач мав дійсну довідку про звернення за захистом в Україні. Відтак відповідачем не дотримано вимоги ст. 280 КУпАП.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що постанова серії ПН МЗК 001004 від 23.02.2022 по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження закриттю.

Також колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що оскільки процесуальним законом не передбачено право суду за наслідками розгляду даної категорії справ визнавати постанову протиправною, тому суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині визнання оскаржуваної постанови протиправною.

Враховуючи все вищевикладене колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про підставність позовних вимог до часткового задоволення.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

За правилами статті 139 КАС України, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України у Закарпатській області залишити без задоволення, а рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 квітня 2022 року у справі № 308/3345/22 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді О. І. Довга
Р. Б. Хобор
Повне судове рішення складено 02.09.2022