Справа № 210/1737/22
Суддя: Скотар Р. Є.
Дата ухвалення: 2022-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/1737/22
Провадження № 2-а/210/15/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01 вересня 2022 року

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: Скотар Р.Є.,

за участі секретаря судового засідання: Хмельницької Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні уточнений адміністративний позов адвоката ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, Довгинцівсько-Металургійного відділу у місті Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в особі начальника відділу Милка Людмили Миколаївни про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення до країни походження та постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовної заяви

Позивач звернувся до суду з позовом, в подальшому який уточнив, до відповідачів Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, Довгинцівсько-Металургійного відділу у місті Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в особі начальника відділу Милка Людмили Миколаївни про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення до країни походження та постанови про накладення адміністративного стягнення, в якому просив суд: визнати протиправним та скасувати рішення по примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства від 08.06.2022 р. про примусове повернення з України громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ; постанову про накладення адміністративного стягнення серії ПН МДН № 003380 від 08.06.2022 р. про притягнення ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 08.06.2022 р. співробітниками УНП ГУНП в Дніпропетровській області затримано гр. ОСОБА_2 та складено протокол про адміністративне затримання АЗ № 081733. В протоколі зазначено, що його складено у зв`язку за вчиненням правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203 КУпАП, для припинення адміністративного правопорушення, а саме порушення іноземцем та особою без громадянства правил перебування в Україні, та подальшого супроводження до Довгинцівсько-Металургійного міжрайонного відділу у м.Кривий Ріг ГУ ДМС України в Дніпропетровській області. В протоколі ОСОБА_2 власноручно на російській мові зазначив, що йому не надано перекладача, протокол не прочитаний, українською мовою не володіє, затримання вважає незаконним. 08.06.2022 р. співробітниками Довгинцівсько-Металургійного відділу у місті Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МДН 003388, в якому зазначено, що 08.06.2022 р. о 10.10 за адресою: АДРЕСА_1 , гр. РФ ОСОБА_3 ухиляється від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування з 09.02.2022 р. Місце скоєння правопорушення: АДРЕСА_2 . 08.06.2022 р. співробітниками Довгинцівсько-Металургійного відділу у місті Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області (начальником відділу Милка Л.М.) відносно Позивача складено постанову про накладення адміністративного стягнення ПН МДН 003380, яким притягнуто ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.203 ч.1 КУпАП та стягнуто штраф в сумі 1700 грн.

В постанові зазначено, що 08.06.2022 р. о 10:10 за адресою: АДРЕСА_1 гр. РФ ОСОБА_3 ухиляється від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування з 09.02.2022 р., що є порушенням ч.1. 3 ст.3 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», відповідальність за яке передбачено частиною 1 статті 203 КУпАП. В постанові Позивач власноручно зазначив, що не згоден із постановою.

08.06.2022 р. співробітниками Довгинцівсько-Металургійного відділу у місті Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області винесено Рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства. В описовій частині Постанови зазначено, що Громадянин російської федерації ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 04.06.2019 прибув на територію України згідно відомостей БД «Аркан», по паспорту громадянина російської федерації № НОМЕР_2 , через пункт пропуску «Хутір Михайлівка», з приватною метою. 08.06.2022 р. на громадянина російської федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Довгинцівсько-Металургійного відділу у місті Кривому Розі ГУ ДМС у Дніпропетровській області було надано подання УМП ГУНП в Дніпропетровській області, та доставлено для перевірки прийняття рішення про примусове повернення до країни походження. Під час перевірки було встановлено, що вищевказаний громадянин був документований посвідкою на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_3 , виданої 25.02.2021 р., дійсна до 08.02.2022. Термін перебування на території України закінчився 09.02.2022 р., після закінчення терміну перебування в Україні для подальшого перебування на території України до Довгинцівсько-Металургійного відділу у місті Кривому Розі ГУ ДМС у Дніпропетровській області звертався. З`ясовано, що у громадянина російської федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , законні підстави та законне джерело коштів на покриття витрат, які пов`язані з перебуванням його на території України, відсутні. За порушення правил перебування на території України та ухилення від виїзду відносно громадянина російської федерації ОСОБА_2 співробітниками Довгинцівсько-Металургійного відділу у місті Кривому Розі ГУ ДМС у Дніпропетровській області 08.06.2022 р. було складено протокол адміністративне порушення за ст.203 ч.1 КУпАП «Порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування на території України і транзитного проїзду через територію України». Відповідно до рішення вирішено примусово повернути до країни походження або третьої країни громадянина РФ ОСОБА_2 та зобов`язати його покинути територію України до 07.07.2022 р. Зазначені Постанову про накладення адміністративного стягнення та рішення про примусове повернення до країни походження Позивач вважає протиправними за наступних підстав:

Відповідно до свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_4 , виданого Смілянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, 23.08.2019 р. зареєстровано шлюб між Позивачем та громадянкою України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 23.08.2019 р. складено відповідний актовий запис за № 174.

Мешкає Позивач із дружиною за адресою: АДРЕСА_2 , з 13.02.2020 р. по теперішній час, що підтверджується характеристикою голови вуличного комітету від 14.06.2022 р. В характеристиці зазначено, що ОСОБА_2 зарекомендував себе з позитивної сторони. Веде себе ввічливо, коректно. Приймає активну участь у благоустрої вулиці та домашнього побуту. Алкогольні напої та наркотичні речовини не вживає.

В оскаржуваному рішенні про примусове повернення до країни походження Відповідачем безпідставно зазначено, що законне джерело коштів на покриття витрат, які пов`язані з перебуванням Позивача на території України, відсутні. Оскільки відповідно до довідкивих. 5/150622 від 15.06.2022 р. дружина позивача ОСОБА_4 працює у ФОП ОСОБА_5 на посаді бармена-офіціанта з 03.02.2020 р. по теперішній час і її щомісячна заробітна платня в середньому становить 8200 грн. Таким чином дружина Позивача має змогу забезпечувати сім`ю матеріально.

Факт проживання ОСОБА_2 із дружиною (громадянкою України) на території України не суперечить інтересам забезпечення безпеки України чи охорони громадського порядку, здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України, про що свідчить відсутність доказів на підтвердження будь-якої протиправної чи аморальної поведінки Позивача протягом його перебування на території України, притягнення до кримінальної або адміністративної відповідальності, окрім притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.203 КУпАП.

Також зазначає, що повернення позивача до країни з тоталітарним режимом, як це визначено вищезазначеним Законом по-перше призведе до загрози його життю та свободи за ознаками належності до певної соціальної групи або політичних переконань, та може по-друге призвести до примусового призову на військову службу у РФ з подальшою примусовою участю у військових діях проти Держави України та її громадян, серед яких є найближчі члени сім`ї самого Позивача. Тобто життю, здоров`ю, безпеці та свободі Позивача загрожуватиме небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного конфлікту та систематичного порушення прав людини у РФ. Як зазначено, в оскаржуваному рішенні про примусове повернення до країни походження - Громадянин Російської Федерації ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 04.06.2019 прибув на територію України згідно відомостей БД «Аркан», по паспорту громадянина російської федерації № НОМЕР_2 , через пункт пропуску «Хутір Михайлівка». Відповідно до паспорту НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_2 строк дії документа сплив 25.05.2022 р. Тож у даний час Позивач не має особистих документів з невичерпаним терміном дії, що унеможливлює виїзд Позивача з території України до третіх країн. Таким чином, ОСОБА_2 не може бути примусово повернутий до Російської Федерації або третьої країни (до 07.07.2022 р., як це зазначено в оскаржуваному рішенні) через відсутність особистих документів з невичерпаним терміном дії та через збройну агресію зі сторони Російської Федерації, що виключає можливість прямого сполучення з цією країною.

Рух по справі

Ухвалою суду від 17 червня 2022 року позов залишено без руху та надано час для усунення недоліків (а.с.46).

Ухвалою суду від 24 червня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду з врахуванням вимог ст.286 КАС України (а.с.97).

Аргументи учасників справи

В судовому засіданні позивач присутній не був. Від представника адвоката Ксенчук Д.М. 01.09.2022 року надійшла заява про розгляд справ за відсутності позивача та його представника, позов підтримав, просив задовольнити.

Від представника Довгинцівсько-Металургійного відділу у місті Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області Маркози Н.О. надійшло до суду клопотання про долучення до матеріалів справи інформаційної довідки з БД «аркан» про перетин державного кордону України позивачем ОСОБА_2 .

Від відповідача по справі Довгинцівсько-Металургійного відділу у місті Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області 14 липня 2022 року надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що виключний перелік підстав для перебування іноземців та осіб без громадянства на території України визначений в статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». Громадянин російської федерації ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 приїхав на територію України 08.06.2022 року. 17.02.2021 року ОСОБА_2 , подав заяву до ГУ ДМС у Дніпропетровській області для оформлення тимчасової посвідки на проживання в Україні, підстава видачі - 04/14 возз`єднання сім`ї з громадянином України (на підставі шлюбу). 25.02.2021 року громадянину російської федерації ОСОБА_2 , було видано посвідку на тимчасове проживання, строк дії якої закінчилася 08.02.2022 року. Відповідно до п.67 Постанови 322 від 25.04.2018 року після закінчення строку дії посвідки іноземець та особа без громадянства зобов`язані в семиденний строк зняти з реєстрації місце проживання та виїхати за межі України. При цьому посвідка здається до територіального органу/територіального підрозділу ДМС. Посвідка до ГУ ДМС у Дніпропетровській області громадянином російської федерації ОСОБА_2 не здавалася.

Позивач в своїй заяві вказує, що у кінці січня 2022 року ОСОБА_2 звертався до Довгинцівсько-Металургійного відділу у м. Кривому Розі ГУ ДМС у Дніпропетровській області та отримав роз`яснення щодо питання продовження строку дії посвідки на тимчасове проживання, яка на той час була діюча (зауважимо що Позивачем не надаються дати та докази своїх тверджень які стосуються звернень до Довгинцівсько-Металургійного відділу у м. Кривому Розі ГУ ДМС у Дніпропетровській області). Співробітниками Довгинцівсько-Металургійного відділу у м. Кривому Розі ГУ ДМС у Дніпропетровській області було надано необхідний перелік документів відповідно до п. 32 Порядку 322. Строк дії попереднього паспорта громадянина України гр. ОСОБА_4 , закінчився 03.11.2021. З заявою про оформлення паспорта громадянина України після закінчення терміну його дії вона звернулась 01.02.2022 до Центрально-міського відділу у м. Кривому Розі ГУ ДМС у Дніпропетровській області. Отримано паспорт громадянина України гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а термін дії посвідки на тимчасове проживання чоловіка ОСОБА_2 закінчився 08.02.2022.

Щодо доводів позивача стосовно того що термін дії паспорта громадянина російської федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_5 сплив 25.02.2022, повідомляють, що відповідно до п. 1 та п. 2 Додатку до Угоди між Урядом України і Урядом російської федерації про безвізові поїздки громадян України і російської федерації від 16.01.1997 р., до переліку документів громадян російської федерації для в`їзду, виїзду, перебування і пересування територією України відносяться паспорт громадянина російської федерації, а у разі його закінчення свідоцтво на в`їзд (повернення) у російську федерацію (тільки для повернення у російську федерацію).

Оскільки справу розглянуто без участі сторін, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАСУ у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є громадянином російської федерації, паспорт НОМЕР_6 , дата видачі - 25.05.2017 року, дата закінчення строку дії - 25.05.2022 року (а.с.20).

23 серпня 2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було укладено шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 174 Смілянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (свідоцтво серії НОМЕР_4 від 23 серпня 2019 року) (а.с.32).

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи, складеної Відділом реєстрації місця проживання громадян від 09.02.2022 року № 1252 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин російської федерації зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.24).

Відповідно до протоколу АЗ № 081733 від 08.06.2022 року про адміністративне затримання співробітниками УНП ГУНП в Дніпропетровській області затримано гр. ОСОБА_2 . В протоколі зазначено, що його складено у зв`язку за вчиненням правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203 КУпАП, для припинення адміністративного правопорушення, а саме порушення іноземцем та особою без громадянства правил перебування в Україні, та подальшого супроводження до Довгинцівсько-Металургійного міжрайонного відділу у м. Кривий Ріг ГУ ДМС України в Дніпропетровській області (а.с.25).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ПН МДН № 003388 від 08.06.2022 року, складеного головним спеціалістом Довгинцівсько-Металургійного відділу у місті Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області Репешко П.С. 08.06.2022 р. о 10.10 за адресою: АДРЕСА_1 , гр. рф ОСОБА_3 ухиляється від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування з 09.02.2022 р. Місце скоєння правопорушення: АДРЕСА_2 . (а.с.26).

08.06.2022 року Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області до Довгинцівсько-Металургійного відділу у місті Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України було направлене подання про прийняття рішення згідно чинного законодавства щодо іноземного громадянина, який порушив міграційне законодавство України, оскільки ОСОБА_3 створює загрозу національній безпеці України (а.с.111).

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення ПН МДН 003380 від 08.06.2022 року, складеного головним спеціалістом Довгинцівсько-Металургійного відділу у місті Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області Милка Л.М. накладено адміністративне стягнення, про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.203 ч.1 КУпАП та стягнуто штраф у розмірі 1700 грн. (а.с.27).

08 червня 2022 року Довгинцівсько-Металургійним відділом у місті Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області прийнято рішення № 15 про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства громадянина російської федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов`язано його покинути територію України у термін до 07 липня 2022 року (а.с.28-29).

Відповідно до повідомлення Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 09.06.2022 року інформації щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, набуття статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту відносно ОСОБА_2 відсутня (а.с.122).

Згідно характеристики, складеної Квартальним комітетом № 2 від 14.06.2022 року ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_2 , разом із дружиною ОСОБА_4 . Проявив себе з позитивної сторони (а.с.36).

Відповідно до довідки № 5/150622 від 15.06.2022 року, складеної ФОП ОСОБА_5 . ОСОБА_4 працює на посаді бармена-офіціанта з 03.02.2022 року по теперішній час, її щомісячна заробітна плата складає 8200,00 грн. (а.с.37).

Згідно відомостей з БД «Аркан» про перетин державного кордону України, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 01.09.2022 року перетнув державний кордон України.

Мотивувальна частина

Позиція суду та застосовані норми права

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Також, згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

За правилами ч. 7 ст. 5 КАС України іноземці, особи без громадянства та іноземні юридичні особи користуються в Україні таким самим правом на судовий захист, що й громадяни та юридичні особи України.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», який визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України.

Так, частиною 3 статті 3 Закону передбачено, що іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 1 Закону «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні. Частиною першою статті 16 цього ж Закону передбачено, що реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в`їжджають в Україну, здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України органами охорони державного кордону.

Відповідно до частин 2 та 3 статті 25 Закону іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов`язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв`язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій.

Відповідно до ч. 3 ст.9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України. Вимогами ч. 1 ст. 203 КУпАП передбачена відповідальність за порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, за недійсними документами або документами, термін дії яких закінчився, або працевлаштування без відповідного дозволу на це, якщо необхідність такого дозволу передбачено законодавством України, або недодержання встановленого порядку пересування і зміни місця проживання, або ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, неприбуття без поважних причин до визначеного місця навчання або працевлаштування після в`їзду в Україну у визначений строк, а так само порушення правил транзитного проїзду через територію України, крім порушень, передбачених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Частинами 3, 4 вказаної статті визначено, що один із примірників рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства видається іноземцю або особі без громадянства, стосовно яких воно прийнято. У рішенні зазначаються підстави його прийняття, порядок оскарження та наслідки невиконання. Форма рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства затверджується спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України. Рішення про примусове повернення може бути оскаржено до суду.

Відповідно до ч. 8 с. 26 Закону примусове повернення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, які не досягли 18-річного віку, до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту". Іноземці та особи без громадянства, зазначені у частині двадцятій статті 4 цього Закону, не можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, яка вчинила акт агресії проти України, або в країну, яка не визнає територіальну цілісність та суверенітет України або відмовляється визнавати протиправність посягань на територіальну цілісність та суверенітет України, зокрема, голосувала проти Резолюції Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй "Про територіальну цілісність України" від 27 березня 2014 року № 68/262.

Також статтею 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено вичерпний перелік обставин, за яких іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворенні або видані чи передані до країн, зокрема: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки. Також забороняється колективне примусове видворення іноземців та осіб без громадянства.

Порядок дій посадових осіб територіальних органів, територіальних підрозділів Державної міграційної служби України під час прийняття рішень про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, їх документування та здійснення заходів з безпосереднього примусового повернення та примусового видворення за межі України визначає Інструкція про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23 квітня 2012 року №353/271/150.

Відповідно до положень п. п. 1, 2, 3 Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 360 від 20.08.2014 року, Державна міграційна служба України (ДМС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів. ДМС у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства. Основними завданнями ДМС є: 1) реалізація державної політики у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів; 2) внесення на розгляд Міністра внутрішніх справ пропозицій щодо забезпечення формування державної політики у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

Відповідно до п. 5 розділу І Інструкції, підставами для прийняття рішення про примусове повернення іноземців до країни походження або третьої країни є: дії, що порушують законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства; дії, що суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку; якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України; затримання іноземців органами охорони державного кордону у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України.

За змістом п. 9, п. 4 Положення про Державну міграційну службу України, ДМС відповідно до покладених на неї завдань приймає рішення про продовження (скорочення) строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, про добровільне повернення або примусове повернення іноземців та осіб без громадянства до країн їх громадянської належності або країн походження, звертається до судів з позовами про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства, здійснює заходи, пов`язані з примусовим видворенням іноземців та осіб без громадянства з України.

Як вбачається з матеріалів справи громадянин ОСОБА_2 17.02.2021 року подав заяву до ГУ ДМС у Дніпропетровській області для оформлення тимчасової посвідки на проживання в Україні для воз`єднання сім`ї з громадянкою України на підставі шлюбу, строк дії якої до 08.06.2022 року.

Термін дії посвідки позивач не продовжив, про те, що порушив строки перебування в Україні повідомлений, а сам факт вчинення правопорушення не заперечує.

Порушення іноземцями правил перебування на території України є підставою для винесення рішення про примусове повернення їх з території України.

Іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку,

У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення. Один із примірників рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства видається іноземцю або особі без громадянства, стосовно яких воно прийнято. У рішенні зазначаються підстави його прийняття, порядок оскарження та наслідки невиконання. Форма рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства затверджується спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України.

За змістом оскарженого рішення відповідача позивач зобов`язався не пізніше 07 липня 2022 року залишити територію України, та ознайомлений з вимогами ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» щодо видворення в примусовому порядку у разі ухилення від виїзду за межі України у визначений строк.

Отже, на момент прийняття оспореного рішення відповідача позивач знаходився на території України безпідставно, що є грубим порушенням з боку позивача законодавства про правовий статус іноземців, що відповідно було підставою для відповідача для прийняття рішення про примусове зобов`язання позивача покинути територію України.

В силу частини п`ятої - шостої статті 26 Закону «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення. Контроль за правильним і своєчасним виконанням рішення про примусове повернення іноземця або особи без громадянства здійснюється органом, що його прийняв. Іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов`язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв`язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій (ст. 25 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»).

Примусове повернення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, які не досягли 18-річного віку, до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» (ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»). Отже, іноземець або особа без громадянства підлягає примусовому поверненню в країну походження або третю країну за рішенням уповноваженого на це органу виключно за умови наявності у їх діях ознак порушення законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або якщо вони суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України.

Зважаючи на те, що позивач порушив законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, не є особою на яку поширюється дія Закону України Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, отже були беззаперечні підстави для складання протоколу про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 203 КУпАП та застосування до позивача такого заходу як примусове повернення.

Щодо доводів позивача про те, що він звертався до міграційного органу щодо продовження строку дії посвідки на проживання в Україні, однак натомість міграційний орган у видачі документу відмовив, суд зазначає, що позивачем не надано доказів такого звернення до міграційного органу та його відповіді щодо порушеного питання.

Щодо тверджень позивача про те, що рішення про примусове повернення порушує його сімейні права суд зазначає, що матеріалами справи підтверджено, що позивач перебуває у шлюбі з громадянкою України. До того ж попередню посвідку йому було видано з мотивів укладення шлюбу. Разом з тим, доказів щодо перешкоджання у цьому чи відмови державних органів у наданні відповідного документа позивач не надав. Отже, позивач власною поведінкою, зумовив виникнення ризиків для його сімейних прав.

З огляду на зазначені обставини, суд приходить до висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення ПН МДН 003380 від 08.06.2022 року, складена головним спеціалістом Довгинцівсько-Металургійного відділу у місті Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області Милка Л.М., якою накладено адміністративне стягнення, про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.203 ч.1 КУпАП та стягнуто штраф у розмірі 1700 грн. та рішення Довгинцівсько-Металургійного відділу у місті Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 08 червня 2022 року про примусове повернення з України громадянина російської федерації ОСОБА_2 , прийняті відповідно до вимог чинного законодавства, отже позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення до країни походження та постанови про накладення адміністративного стягнення задоволенню не підлягають.

Також у зв`язку з тим, що суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову, судові витрати позивача відшкодуванню не підлягають.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 19, 26 Конституції України, ст.ст. 1, 3, 4, 26, 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", п.п. 4, 5 Розділу І Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23 квітня 2012 року №353/271/150, ст.ст. 2, 6, 77, 246, 250, 288, 293 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов адвоката ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, Довгинцівсько-Металургійного відділу у місті Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в особі начальника відділу Милка Людмили Миколаївни про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення до країни походження та постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі його апеляційного оскарження - моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повний текст складено 01 вересня 2022 року.

Реквізити сторін:

- позивач: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_3 ;

- відповідач: Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області (49000, м. Дніпро, вул.. В.Липинського, 7);

- відповідач: Довгинцівсько-Металургійний відділ у місті Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в особі начальника відділу Милка Людмили Миколаївни (50006, м. Кривий Ріг, вул. Леоніда Бородича, 3).

Суддя: Р. Є. Скотар