Справа № 640/13112/22
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2022-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

22 серпня 2022 року м. Київ № 640/13112/22

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Клочкова Н.В., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі позивач), адреса: АДРЕСА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (надалі відповідач), адреса: 04053, місто Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, будинок 16.

Підставою позову вказано порушення прав та інтересів позивача, внаслідок неналежного виконання пенсійним органом судового рішення.

Пунктами 3 та 6 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

З аналізу позовної заяви поданої до суду, вбачається, що предметом розгляду заявлений позивачем є незгода позивача щодо невиконання пенсійним органом постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 18 жовтня 2016 року у справі № 752/12340/15-а, а тому вважаючи що його права та інтереси порушені, позивач звернувся до суду з позовом.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з огляду на наступне.

Судом встановлено, що постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 18 жовтня 2016 року у справі № 752/12340/15-а визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з 05 грудня 2014 року та зобов`язано Правобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 , виходячи з розміру 82 % суддівської винагороди заступника голови районного суду м. Києва і виплатити одноразово нараховану частину щомісячного довічного грошового утримання за період з 06 грудня 2014 року до 18 жовтня 2016 р., з урахуванням здійснених платежів; зобов`язано Правобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві з 18 жовтня 2016 року нараховувати і виплачувати ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 82 % суддівської винагороди заступника голови районного суду м. Києва до зміни розміру суддівської винагороди працюючого заступника голови районного суду м. Києва, яке в подальшому виплачувати на підставі наданих ОСОБА_1 довідок Територіального управління Державної судової адміністрації в м. Києві про розмір суддівської винагороди працюючого заступника голови районного суду м. Києва.

Виходячи з викладеного у позовній заяві судом встановлено, що позивач не погоджуючись з невиконанням вказаного вище рішення суду звернувся до суду з даною позовною заявою.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Положеннями пункту 2 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

В свою чергу, беручи до уваги предмет позовної заяви та справи, щодо якої на думку позивача пенсійним органом були вчинені протиправні дії пов`язані з її невиконанням, суд вважає за необхідне звернути увагу, що Механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету визначено Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року № 649 (надалі - Порядок № 649).

Згідно з пунктів 2 - 4, 10 Порядку № 649 боржник - орган Пенсійного фонду України, визначений судом боржником у виконанні судового рішення. Боржник веде облік рішень у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, відповідно до порядку, встановленого Пенсійним фондом України. Черговість виконання рішень визначається датою їх надходження до боржника. Виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету шляхом перерахування коштів боржнику.

В свою чергу, суд звертає увагу, що у відповідності до частини 1 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. Вимоги до змісту такої заяви зазначені в частині другій цієї статті.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 по суті не згодна з діями пенсійного органу щодо невиконання постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2016 року у справі № 752/12340/15-а.

Кодексом адміністративного судочинства України встановлений спеціальний порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Разом з тим, в даному випадку, позивачем було оскаржено дії пенсійного органу щодо невиконання постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 18 жовтня 2016 року у справі № 752/12340/15-а шляхом подання до адміністративного суду нової позовної заяви, а не заяви в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України.

Наявність у Кодексі адміністративного судочинства України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.

Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення. Якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не пред`являти новий адміністративний позов.

У разі порушення зазначеного порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду - належить відмовити у відкритті провадження справі, з посиланням на те, що спір вирішений судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22 серпня 2019 року у справі №522/10140/17, від 29 липня 2020 року у справі №580/1264/19.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови ОСОБА_1 у відкритті провадження в адміністративній справі за цією позовною заявою, враховуючи помилково обраний позивачем порядок звернення до суду із заявою щодо невиконання судового рішення.

Виходячи з вищевикладеного, керуючись статтями 170, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

У Х В А Л И В:

1. У відкритті провадження в адміністративній справі № 640/13112/22 за позовом ОСОБА_1 - відмовити.

2. Ухвалу про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі надіслати позивачу негайно з позовними матеріалами.

3. Роз`яснити позивачу, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Відповідно до частини 4 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалу про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі може бути оскаржено. У разі скасування ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі позовна заява вважається поданою в день первісного звернення до суду.

Ухвала набирає законної сили згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом п`ятнадцяти днів, з дня складання повного тексту ухвали.

Суддя Н.В. Клочкова