Справа № 640/3202/22
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2022-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2022 року м. Київ № 640/3202/22

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Вєкуа Н.Г., при секретарі судового засідання - Яковчук М.В., за участі представника позивача - Матвійчук В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерстарч Україна"

до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими

платниками податків

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

На підставі ч. 1 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 02 серпня 2022 року проголошено скорочене (вступна та резолютивна частини) судове рішення. Виготовлення рішення у повному обсязі відкладено, про що повідомлено осіб, які брали участь у розгляді справи, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 243 названого Кодексу. Під час проголошення скороченого (вступної та резолютивної частин) судового рішення сторонам роз`яснено зміст судового рішення, порядок і строк його оскарження, а також порядок отримання повного тексту рішення.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтерстарч Україна" (Код місцезнаходження: м. Київ, вуя. Алма-Атинська,8, 02090 поштова адреса: 04176, м. Київ, вуя. Електриків, 29А) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (м. Київ, вуя. Кошиця,3, 02068 ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків №3 від 29.12.2021 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 січня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірне податкове повідомлення-рішення ґрунтується на помилкових судженнях суб`єкта владних повноважень, що викладені в акті перевірки №1183/31-00-04-01-03/38307757. Наголошено, що всупереч вимогам Податкового кодексу України документи, надані Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтерстарч Україна", на підставі яких формувалися витрати та податковий кредит по взаємовідносинах з вищезазначеними постачальниками зерна кукурудзи, взагалі не досліджувались. Господарські операції із контрагентами позивача, підтверджені належними первинними документами, які доводять формування показників податкової звітності та відображають реальність господарських операцій, які є підставою для формування податкового обліку підприємства.

Відповідач позов заперечив повністю з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву. В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що при проведенні перевірки позивача податковий орган діяв у межах та у спосіб встановлений чинним законодавством України, висновки перевірки зафіксовані належним чином, а отже винесене податкове повідомлення-рішення є законним.

Відповідач звертав увагу суду, що у ході перевірки були виявлені обставини, які дають підстави вважати, що господарські операції Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерстарч Україна" з контрагентами вчинено виключно з мотивів мінімізації податкових зобов`язань.

13 червня 2022 року до суду надійшов від представника позивача відповідь на відзив, в яких останній наполягає на тому, що товариством доведено не тільки факт придбання товару, а й докази подальшого його використанням, що підтверджується договорами на давальницьку переробку зерна кукурудзи, актами здачі-прийняття робіт, актами передачі зерна кукурудзи на переробку.

ТОВ «Інтерстарч Україна» проявляє обережність у виборі контрагентів, керується належною обачністю у зв`язку з чим проводить перевірку постачальників зерна кукурудзи, збирає інформацію про сільгосп виробників. Дане твердження підтверджується документами, які зібрані під час перевірок контрагентів та які додані до цього адміністративного позову.

У підготовче засідання 12 липня 2022 року прибув представник позивача.

Протокольною ухвалою суду від 12 липня 2022 року закрито підготовче провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 02 серпня 2022 року.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

У судовому засіданні 02 серпня 2022 року на підставі частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружним адміністративним судом міста Києва встановлено наступне.

На підставі направлень №749 від 26 жовтня 2021 року, № 750 від 26 жовтня 2021 року та № 751 від 26 жовтня 2021 року виданих Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків, головному державному ревізору-інспектору відділу податкового адміністрування підприємств виробництва продуктів харчування та підакцизних товарів управління податкового адміністрування підприємств виробничої сфери Кричфалушій Аліні Іванівні, головному державному ревізору-інспектору відділу податкового адміністрування підприємств виробництва продуктів харчування та підакцизних товарів управління податкового адміністрування підприємств виробничої сфери Верещагінж Анні Віталіївні, головному державному ревізору-інспектору відділу податкового адміністрування підприємств виробництва продуктів харчування та підакцизних товарів управління податкового адміністрування підприємств виробничої сфери Макарицькій Тетяні Григорівні та наказу від 20.10.2021 № 678, виданого Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.78.1.8 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України (далі - ПКУ) проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРСТАРЧ УКРАЇНА» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за серпень 2021 року з урахуванням періодів декларування від`ємного значення та податкових уточнюючих розрахунків.

За результатами проведеної перевірки Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків складено Акт від 19.11.2021 №1183/31-00-04-01- 03/38307757 про результати документальної позапланової перевірки ТОВ «Інтерстарч Україна» (код ЄДРПОУ 38.307757) з питання законності декларування від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн. по декларації з податку на додану вартість за серпень 2021року (реєстраційний номер № від 20.09.2021) з урахуванням періодів декларування від`ємного значення та поданих уточнюючих розрахунків (надалі - Акт перевірки), згідно висновків якого встановлено порушення платником податків п. 44.1 ст. 44, пп.198.1 п.198.2, п. 198.3, 198.5, 198.6 ст. 198, п.200.1, п.200.4 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 січня 2016 року №21, в результаті чого завищено податковий кредит по декларації з податку на додану вартість за серпень 2021 року у сумі 50 873 459 грн, завищено суму від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та суми податкового кредиту поточного звітного періоду на 50 873 459 грн., та завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду у сумі 50 873 459 грн, яка підлягає зменшенню.

На підставі вищезазначених висновків, податковим органом прийняті наступне податкове повідомлення - рішення №3 від 29.12.2021 року, яким ТОВ "Інтерстарч Україна" зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість в сумі 17 772 527,00 грн.

Не погоджуючись з висновками акту перевірки та винесеними за результатами перевірки податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Основним нормативно-правовим актом, що врегульовує спірні правовідносини є Податковий кодекс України від 02.12.2010 №2755-VI (далі - у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з п.п.14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно розділу V цього Кодексу.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.2 статті 198 ПК України визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 статті 198 ПК України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

За змістом наведених норм, право платника податків на включення сум ПДВ до податкового кредиту обумовлено юридичним складом, до якого входять такі юридичні факти, як придбання цим платником податків товарів (робіт, послуг), основних фондів (необоротних активів) (щодо останніх, крім того, будівництво, спорудження, створення), призначених для використання в оподатковуваних операціях, що відповідають цілям його господарської діяльності; підтвердження обліковими, розрахунковими документами, зокрема щодо податкового кредиту - податковою накладною, виписаною постачальником - платником ПДВ, митною декларацією (іншими подібними документами, перелік яких встановлений п. 201.11 ст. 201 Податкового кодексу України) сум витрат на придбання товару (робіт, послуг) та ПДВ, нарахованого (сплаченого) в ціні придбання товару (робіт, послуг).

Статтею 2 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 №996-ХІV (із змінами та доповненнями) (далі - Закон №996-ХІV) зазначено, що сфера дії Закону поширюється на всіх юридичних осіб створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, які зобов`язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Виходячи з вимог п. 2 ст. 3 Закону №996-ХІV бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена п. 1.2 ст. 1, п. 2.1 ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 за №168/704 (далі - Положення №88), первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Статтею 9 Закону №996-ХІV встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Дія контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п. 2.4 Положення №88 первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов`язкові реквізити; назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Відповідно до п. 2.15 та п. 2.16 Положення №88 забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості, первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок, встановлений Законом №996-ХІV.

Витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу (п. 138.2. ст. 138 ПК України).

Для підтвердження включення до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість сплачених позивачем у складі ціни за придбану продукцію та виконані роботи, необхідні первинні документи, оформлені відповідно до вимог Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні".

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до абз. 3 п. 201.10 ПК України податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

При цьому, наявність належним чином оформлених податкових накладних є обов`язковою, але не вичерпною обставиною для віднесення відповідних сум до складу ПДВ. Зокрема, якщо наведені у договорах товари чи послуги фактично не поставлялися, то, відповідно, придбання таких товарів або послуг не відбулося, право на податковий кредит у такого платника податків не виникає, оскільки при цьому не дотримано обов`язкових умов для виникнення такого права на придбання товарів (послуг) з метою їх використання у господарській діяльності.

У постанові Верховного Суду від 16.06.2020 у справі №400/987/19 сформовано правову позицію за якою, наявність податкової накладної та факт реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних не є єдиною та достатньою підставою яка надає право платнику податку на додану вартість на віднесення сум сплаченого (нарахованого) податку на додану вартість до податкового кредиту, оскільки таке право виникає за правилами приписів підпунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198 ПК України, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у т.ч. в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. Відтак наявність зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної є однією із обов`язкових, але не єдиних умов, які надають право відносити суми податку на додану вартість до складу податкового кредиту.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Зміст господарської операції може встановлюватися з урахуванням змісту цивільно-правових чи господарсько-правових зобов`язань сторін, але не вичерпується останнім. Господарська операція може мати місце навіть за відсутності цивільно-правових чи господарсько-правових відносин між платниками податків.

Із наведеного можна зробити висновок про те, що господарські операції є самостійним поняттям, відмінним від правочинів або господарських зобов`язань. Наслідки в податковому обліку створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто ті, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника податків.

Презумпція дійсності, притаманна цивільним правочинам, не може бути автоматично поширена на реальність господарських операцій.

Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок, встановлений Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Крім того, в основі будь-якої реальної господарської операції має лежати економічна мета, тобто бажання платника податків приростити активи за допомогою досягнення господарського ефекту.

У податковому обліку господарські операції мають бути підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, які містять відомості про господарську операцію, підтверджують її фактичне здійснення, тобто первинними документами, що містять інформацію про фактичні господарські операції, розкривають їх зміст та обсяг.

За відсутності достатніх доказів - первинних документів, які б достовірно підтверджували факт здійснення господарської операції, розкривали її зміст та обсяг з метою та в цілях господарської діяльності платника податку, підстави для формування даних податкового обліку - відсутні.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, суди повинні враховувати, що відповідно до вимог ч. 2 ст.77 КАС України обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.

У разі надання контролюючим органом доказів, які спростовують дійсність чи повноту даних поданої платником податків податкової звітності, платник податків відповідно до встановленого ч. 1 ст. 77 КАС України обов`язку кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу), повинен довести наявність законних підстав, для врахування задекларованих в податковому обліку даних при визначені суми його податкового обов`язку.

Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, підприємство повинно мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 18.07.2019 у справі №813/6835/14 та від 10.04.2020 у справі №826/24764/15.

В свою чергу, відповідно до п. 200.1 ст. 200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно до п. 200.4 ст. 200 ПК України, при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу;

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Суд зазначає, що про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити, зокрема, наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.

Так, матеріали справи свідчать, що висновки контролюючого органу про порушення позивачем податкової дисципліни засновані на твердженнях про нереальність здійснення господарських операцій за перевірений період між позивачем та ТОВ "ЕЛІТКОРН" (); ТОВ "ВЕКТОР-9" (); ФГ "ЛАНИ СЛОБОЖАНЩИНИ" (); ТОВ "Агентство Барон К" (); ФГ "ОСОБА_17" (); ТОВ "СКАЙ АГРО ЮНІОН" (); ФГ "АГРО ХАУС ФЛЕШ РОЯЛЬ" ().

Таким чином, предмет доказування у справі, що розглядається, становлять обставини, що підтверджують або спростовують реальність здійснення самої господарської операції.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРСТАРЧ УКРАЇНА» () зареєстрований від 26.07.2012 №0017988 Дніпровською районною в місті Києві державною адміністрацією ( місцезнаходження: 02090 м. Київ. Дніпровський р-н. вул. Алма -Атинська. буд. 8) в якості юридичної особи та як платник податків перебуває на податковому обліку в Центральному міжрегіональному управлінні ДПС по роботі з великими платниками податків, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Основним видом діяльності позивача за КВЕД, є зокрема: 10.62 виробництво крохмалів і крохмальних продуктів (основний).

Щодо взаємовідносин ТОВ "Інтерстарч Україна" з ТОВ «Еліткорн» (), суд зазначає наступне.

В акті перевірки, податковим органом встановлено, що ТОВ "Інтерстарч Україна" у періодах за жовтень 2020 року, січень-травень, липень 2021 року мало взаємовідносини з ТОВ "ЕЛІТКОРН" на суму ПДВ - 11 031 090,15 грн.

Позивачем на спростування таких висновків акту перевірки зазначено наступні обставини та відповідно надані докази.

Взаємовідносини між позивачем та ТОВ «Еліткорн» () виникли на підставі договорів поставки №ІСП-11847 від 29.09.2020, №ІСП-11874 віл 02.10.2020, №ІСП- 11878 від 03.10.2020, №ІСП-11897 від 06.10.2020, №ІСП-11914 від 07.10.2020, №ІСП-12015 від 15.10.2020, №ІСП-12102 від 26.10.2020, 20.01.2021, №ІСП-12643 від 03.02.2021, 25.02.2021, №ІСП-12787 від 02.03.2021, 23.03.2021, №ІСП-13019 від 08.04.2021, 06.05.2021, №101-13128 від 07.05.2021, 13.05.2021, №ІСП-13342 від 14.06.2021, №ІСП-12152 від 28.10.2020, №ІСП-12569 від №ІСП-12723 від 22.02.2021, №ІСП-12747 від №ІСП-12889 від 17.03.2021, №ІСП-12924 від №ІСП-13107 від 28.04.2021, №ІСП-13125 від №ІСП-13170 від 14.05.2021, №ІСП-13173 від №ІСП-13351 від 14.06.2021, №ІСП-13455 від 07.07.2021, №ІСП-13456 від 07.07.2021, №ІСП-13511 від 22.07.2021.

Згідно з укладеним договором поставки ТОВ «Еліткорн» " (продавець за договором) було зобов`язане поставити і передати у власність ПОЗИВАЧА (покупець за договором) зерно кукурудзи. Поставка зерна здійснювалась за рахунок ТОВ «Еліткорн» автомобільним транспортом на склади ПрАТ "Інтеркорн корн просессінг індастрі" за адресою: м. Дніпро, вул. Маршала Малиновського,120 та ПрАТ «Дніпровський крохмалепатоковий комбінат» за адресою: Дніпропетровська обл., Верхньодніпровський район, смт. Дніпровське, вул. Олександра Островського,11 .

Приймання зерна, яке надійшло на ім`я позивача, здійснюється ПрАТ "Інтеркорн корн просессінг індастрі" згідно з умовами Договору №2 від 01.10.2012 про переробку давальницької сировини та ПрАТ «Дніпровський крохмалепатоковий комбінат» згідно з умовами Договору №ОСБ-000059 від 01.02.2016 на давальницьку переробку зерна кукурудзи для подальшого використання в якості давальницької сировини під час виготовлення крохмале-патокової продукції.

Податковим органом зазначено, що за даними форми №20-01111 та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у ТОВ "Еліткорн" відсутні складські приміщення за вказаними адресами як пункти навантаження у товарно-транспортних накладних відсутні. Послуги зберігання в ЕРПН відсутні. Також, перевіряючий орган, дійшов висновку, що ТОВ "ЕЛІТКОРН" не вирощує та не виробляє зерно кукурудзи, а формує свій податковий кредит за рахунок придбання товару у наступних контрагентів: 1.1 ПРИВАТНЕ СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО "ХТЗ" (); ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "УКРАГРОТЕХНІКА" ().

Судом встановлено, що ТОВ «Еліткорн» не є сільськогосподарським виробником. Зерно кукурудзи, яке придбавалось ТОВ «Інтерстарч Україна» вирощено Приватним сільськогосподарським підприємством «ХТЗ» та Приватним акціонерним товариством «Украгротехніка».

При цьому, ТОВ «Інтерстарч Україна» здійснило перевірку ПрАТ «Украгротехніка» щодо можливості поставки зерна кукурудзи. ТОВ «Інтерстарч Україна» отримало копію звіту про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2020 року (форма №4-сг) (том 2 , копію Звіту про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду у 2020 році (форма №29сг) та витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права станом на 18.02.2020 та 01.04.2020 (том 2). Додатково ТОВ «Еліткорн» надано копії договорів на поставку зерна кукурудзи від Приватного сільськогосподарського підприємства «ХТЗ» та Приватного акціонерного товариства «Украгротехніка».

Крім того, податковий орган зазначив, що відповідно до аналізу даних Єдиного реєстру податкових накладних відсутнє придбання послуг оренди автомобілів, відсутнє придбання транспортних послуг ФГ "Брат Агро" у ОСОБА_1 - власником причепа( НОМЕР_1 ) вказаних в товарно-транспортних накладних, де перевізник значиться ТОВ "Еліткорн", є ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ); власником автомобіля (DAF НОМЕР_3 ) вказаних в товарно-транспортних накладних, де перевізник значиться ТОВ "Еліткорн" (), є ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_4 ).

Відповідно до аналізу даних Єдиного реєстру податкових накладних відсутнє придбання послуг оренди автомобілів, відсутнє придбання транспортних послуг ТОВ "Еліткорн" у ОСОБА_3 .

Так, судом встановлено, що між ТОВ «Еліткорн» та ФОП ОСОБА_4 укладено Договір про надання послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом №27 від 07.12.2020р. Згідно форми №20-ОПП ОСОБА_4 надав відомості про об`єкти, де зазначаються вантажні автомобіля та автопричепи.

Між ТОВ «Еліткорн» та ФОП ОСОБА_5 укладено Договір про надання послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом №7П від 08.07.2021р.

Між ТОВ «Еліткорн» та ФОП ОСОБА_6 укладено Договір про надання послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом №6П від 08.07.2021р. В свою чергу між ФОП ОСОБА_6 та ФОП ОСОБА_7 укладено договори про оренду автомобіля №2 від 06.07.2020р., №5 від 06.07.2020р., №11 від 06.07.2020р., №12 від 06.07.2020р.

Між перевізником ФГ «Брат-Агро» та ОСОБА_1 укладено Договір позички автомобіля від 02.01.2020р. Також укладено нотаріально посвідчені договори оренди автомобіля між ФГ «Брат-Агро» (Орендар) та ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 .

Також, як вбачається з акту перевірки, ТОВ "Інтерстарч Україна" у періодах за березень, травень 2021 року мало взаємовідносини з ТОВ "ВЕКТОР-9" на суму ПДВ - 2 803 526,82 грн.

Взаємовідносини між позивачем та ПП «Вектор-9» () виникли на підставі договорів поставки №ІСП-13144 від 11.05.2021, №ІСП-12839 від 12.03.2021, №ІСП- 12837 від 22.03.2021. Згідно з укладеним договором поставки ПП «Вектор-9» (продавець за договором) було зобов`язане поставити і передати у власність ПОЗИВАЧА (покупець за договором) зерно кукурудзи. Поставка зерна здійснювалась за рахунок ПП «Вектор-9» автомобільним транспортом на склад ПрАТ «Дніпровський крохмалепатоковий комбінат» за адресою: Дніпропетровська обл., Верхньодніпровський район, смт. Дніпровське, вул. Олександра Островського 11.

Судом встановлено, що ПП «Вектор-9» не є сільськогосподарським виробником. Зерно кукурудзи, яке придбавалось ТОВ «Інтерстарч Україна» вирощено ТОВ «Колос-Богодарівка» () та Селянським (фермерським) господарством «Оріон» ().

Так, ТОВ «Інтерстарч Україна» здійснило перевірку ТОВ «Колос-Богодарівка» щодо можливості поставки зерна кукурудзи. ТОВ «Інтерстарч Україна» отримало копію звіту про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2020 року (форма №4-сг), копію Звіту про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду у 2020 році (форма №29сг).

ТОВ «Інтерстарч Україна» здійснило перевірку С(Ф)Г «Оріон» щодо можливості поставки зерна кукурудзи. ТОВ «Інтерстарч Україна» отримало копію звіту про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2020 року (форма №4-сг), копію Звіту про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду у 2020 році (форма №29сг) та податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи за 2020 рік.

На підтвердження реальності виконання сторонами вказаних договорів позивачем було надано суду: типові договори поставки, товаро-транспортні накладні, видаткові накладні, договори купівлі-продажу, податкові декларації, звіти про посівні площі сільськогосподарських культур, договори поставки зерна кукурудзи з ТОВ «Колос-Богодарівка» () та Селянським (фермерським) господарством «Оріон» (), платіжні доручення.

Щодо взаємовідносин Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерстарч Україна" з ФГ «Лани Слобожанщини» (), то суд зазначає.

Взаємовідносини між позивачем та ФГ «Лани Слобожанщини» () виникли на підставі договору поставки №ІС-13182 від 14.05.2021 .

Згідно з укладеним договором поставки ФГ «Лани Слобожанщини» (продавець за договором) було зобов`язане поставити і передати у власність ПОЗИВАЧА (покупець за договором) зерно кукурудзи.

Поставка зерна здійснювалась за рахунок ФГ «Лани Слобожанщини» автомобільним транспортом на склад ПрАТ «Дніпровський крохмалепатоковий комбінат» за адресою: Дніпропетровська обл., Верхньодніпровський район, смт. Дніпровське, вул. Олександра Островського 11.

Приймання зерна, яке надійшло на ім`я позивача, здійснювалось ПрАТ «Дніпровський крохмалепатоковий комбінат» згідно з умовами Договору для подальшого використання в якості давальницької сировини під час виготовлення крохмалепатокової продукції.

ТОВ «Інтерстарч Україна» здійснило перевірку ФГ «Лани Слобожанщини» щодо можливості поставки зерна кукурудзи.

ТОВ «Інтерстарч Україна» отримало копію звіту про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2020 року (форма №4-сг), копію Звіту про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду у 2020 році (форма №29сг) та копію довідки Петрівської селищної ради Петрівського району Кіровоградської області від 133.10.2020 №29874 щодо взятої земельної ділянки

На виконання вимог договору, між ФГ «Лани Слобожанщини» (Орендар) та ФОП ОСОБА_10 (Орендодавець) укладено Договір оренди транспортних засобів №17/05 від 17.05.2021 року.

На підтвердження здійснення господарських операцій позивачем до матеріалів справи долучено наступні документи: видаткові накладні; товарно-транспортні накладні; договори оренди транспортних засобів, платіжні доручення.

ТОВ "Інтерстарч Україна" у періодах за лютий 2021, травень 2021 р. мало взаємовідносини з ТОВ "Агентство Барон К" на суму ПДВ - 863 356,15 грн. (відображено на стор. 71 акта перевірки).

Взаємовідносини між позивачем та ТОВ «Агенство Барон К» () виникли на підставі договорів поставки №ІСП-13177 від 14.05.2021, №ІСП-12667 від 04.02.2021. Згідно з укладеним договором поставки ТОВ «Агенство Барон К» (продавець за договором) було зобов`язане поставити і передати у власність ПОЗИВАЧА (покупець за договором) зерно кукурудзи. Поставка зерна здійснювалась за рахунок ТОВ «Агенство Барон К» автомобільним транспортом на склад ПрАТ «Інтеркорн корн просессінг індастрі» за адресою: м. Дніпро, вул. М. Малиновського, 120 .

Приймання зерна, яке надійшло на ім`я позивача, здійснюється ПрАТ «Інтеркорн корн просессінг індастрі» згідно з умовами Договору для подальшого використання в якості давальницької сировини підчас виготовлення крохмалепатокової продукції.

Податковий орган зазначив, що відповідно до аналізу даних Єдиного реєстру податкових накладних відсутнє придбання послуг оренди автомобілів, відсутнє придбання транспортних послуг ТОВ «Агентство Барон К» у ОСОБА_11 . ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

ТОВ «Агенство Барок К» здійснювало перевезення зерна кукурудзи, яке поставлялось ТОВ «Інтерстарч Україна». Під час вивчення свого контрагента, Позивачу були наданні копії договорів оренди транспортного засобу, де ТОВ «Агенство Барон К» є орендарем.

Відповідачем помилково вказано, що за державним номером НОМЕР_5 згідно бази «НАІС ДДАІ» вказано мотоцикл. За вказаним державним номером зареєстровано вантажний автомобіль MAN 25.372, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Щодо взаємовідносин Позивача з ФГ «ОСОБА_17» (), то суд зазначає наступне.

Взаємовідносини між позивачем та ФГ «ОСОБА_17» () виникли на підставі договорів поставки №ІС-12869 від 16.03.2021, №10-13183 від 13.05.2021 . Згідно з укладеним договором поставки ФГ «ОСОБА_17» () (продавець за договором) було зобов`язане поставити і передати у власність ПОЗИВАЧА (покупець за договором) зерно кукурудзи. Поставка зерна здійснювалась за рахунок ФГ «ОСОБА_17» () автомобільним транспортом на склад ПрАТ «Інтеркорн корн просессінг індастрі» за адресою: м. Дніпро, вул. М. Малиновського,120 (надалі - комбінат).

Приймання зерна, яке надійшло на ім`я позивача, здійснювалось ПрАТ «Інтеркорн корн просессінг індастрі» згідно з умовами Договору для подальшого використання в якості давальницької сировини під час виготовлення крохмалепатокової продукції.

ТОВ «Інтерстарч Україна» здійснило перевірку контрагента ФГ «ОСОБА_17» в рамках якої Позивачу були надані копії документів: звіт про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2020 року (форма №4-сг), звіт про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду у 2020 році (форма №29сг) та довідки Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області про наявні землі у користуванні ФГ «ОСОБА_17», довідки Петрівської селищної ради Петрівського району Кіровоградської області від 133.10.2020 №29874 щодо взятої земельної ділянки, рішення Юр`ївської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області про надання в оренду земельних ділянок ФГ «ОСОБА_17» від 10.12.2009 року.

Щодо перевізників ФГ «ОСОБА_17» , то судом встановлено, що між ФГ «ОСОБА_17» та ФОП ОСОБА_14 укладено договір на транспортні послуги N217/09 від 17.09.2019 року.

А також, між ФГ «ОСОБА_17» та ФОП ОСОБА_15 укладено договір на транспортні послуги №3 від 15.03.2021 року.

З акту перевірки вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтерстарч Україна" у серпні 2021 року мало взаємовідносини з ТОВ "СКАИ АГРО ЮНІОН" на суму ПДВ - 511 039,5 грн.

Взаємовідносини між позивачем та ТОВ «Скай агро юніон» () виникли на підставі договору поставки №ІСП-13462 від 08.07.2021 . Згідно з укладеним

договором поставки ТОВ «Скай агро юніон» () (продавець за договором) було зобов`язане поставити і передати у власність ПОЗИВАЧА (покупець за договором) зерно кукурудзи. Поставка зерна здійснювалась за рахунок ТОВ «Скай агро юніон» автомобільним транспортом на склад ПрАТ «Дніпровський крохмалепатоковий комбінат» за адресою: Дніпропетровська обл., Верхньодніпровський район, смт.Дніпровське, вул. О. Островського 11.

Приймання зерна, яке надійшло на ім`я позивача, здійснюється ПрАТ «Дніпровський КПК» згідно з умовами Договору для подальшого використання в якості давальницької сировини підчас виготовлення крохмалепатокової продукції.

ТОВ «Інтерстарч Україна» здійснило перевірку контрагента ТОВ «Скай агро юніон» в рамках якої Позивачу були надані копії документів від виробника сільськогосподарської продукції ФГ «Ноженко» (): звіт про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2020 року (форма №4-сг), звіт про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду у 2020 році (форма №29сг) та лист Печенізької селищної ради Печенізького району Харківської області про наявність земельних ділянок у ФГ «Ноженко».

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Скай агро юніон» здійснювало перевезення зерна кукурудзи на підставі укладених договорів про надання транспортних послуг з ФОП ОСОБА_16 та ФОН Малина- Полив`яна С.І.

Також, як вбачається з акту перевірки, ТОВ "Інтерстарч Україна" у жовтні 2020 року мало взаємовідносини з ФГ "АГРО ХАУС ФЛЕШ РОЯЛЬ" на суму ПДВ - 1 116 705,26 грн.

Взаємовідносини між позивачем та ТОВ «Агро хаус флеш рояль» () виникли на підставі договорів поставки №ІСП-12173 від 30.10.2020, №ІС-12174 від 30.10.2020. Згідно з укладеним договором поставки ТОВ «Агро хаус флеш рояль» (продавець за договором) було зобов`язане поставити і передати у власність ПОЗИВАЧА (покупець за договором) зерно кукурудзи. Поставка зерна здійснювалась за рахунок ТОВ «Агро хаус флеш рояль» автомобільним транспортом на склад ПрАТ «Дніпровський крохмалепатоковий комбінат» за адресою: Дніпропетровська обл., Верхньодніпровський район, смт. Дніпровське, вул. О. Островського11.

Приймання зерна, яке надійшло на ім`я позивача, здійснюється ПрАТ «Дніпровський КПК» згідно з умовами Договору для подальшого використання в якості давальницької сировини під час виготовлення крохмалепатокової продукції.

ТОВ «Інтерстарч Україна» здійснило перевірку контрагента ТОВ «Агро хаус флеш рояль» в рамках якої Позивачу були надані копії документів: звіт про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2020 року (форма №4-сг), звіт про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду у 2020 році (форма №29сг) та довідки про наявність земель видані Царичанською селищною радою Дніпропетровської області.

Також, як зазначено позивачем контрагентом надано копію договору оренди нерухомого майна №22/08 від 22.08.2019р., на підставі якого ТОВ «Агро хаус флеш рояль» орендує складське приміщення за адресою: с. Юр`ївка, вул. Центральна,50.

Щодо перевізників ТОВ «Агро хаус флеш рояль», то суд зазначає, що ТОВ «Агро хаус флеш рояль» укладено договір на отримання транспортних послуг, відповідно до яких фізичними особами-підприємцями для ТОВ «Агро хаус флеш рояль» надавались послуги з перевезення зерна кукурудзи.

Додатково надані копії договорів найму (оренди) транспортних засобів.

Згідно з акту перевірки №1183/31-00-04-01-03/38307757 вбачається, що висновки відповідача щодо порушення позивачем приписів податкового законодавства зроблені з огляду на відсутність реальності господарських операцій.

Як вбачається з висновків акту, податковим органом встановлено неможливість вирощувати ПСП "ХТЗ" с/г продукції у задекларованих обсягах, у зв`язку із відсутністю земельних ділянок у необхідній кількості. Також, зазначено, що для вирощування та подальшої реалізації сільськогосподарських культур в розмірі 1586.585 т. у сільськогосподарського виробника повинні бути земельні ділянки загальною посівною площею в середньому не менше ніж 283,32 га., з врахування іншої реалізованої зернової культури, тобто на 135,570 га або на 47,53% більше ніж декларує ПАТ "УКРАГРОТЕХНІКА". Встановлено неможливість вирощувати ТОВ "КОЛОС- БОГОДАРІВКА" с/г продукції у задекларованих обсягах, у зв`язку із відсутністю земельних ділянок у необхідній кількості. Встановлено неможливість вирощувати С(Ф)Г "ОРІОН" с/г продукції у задекларованих обсягах, у зв`язку із відсутністю земельних ділянок у необхідній кількості.

Відповідач дає оцінку урожайності зерна кукурудзи та співставляє з задекларованими обсягами земельних ділянок. Разом з тим, інспектори не аналізують методи оброблення земель, наявність зрошення земель, що суттєво впливає на показники урожайності, не досліджують урожайність в окремих районах області.

Відповідачем стверджується, що у сільгоспвиробників не вистачило землі для вирощування зернової культури. При цьому, для обрахунку необхідної кількості земельних угідь, податковий орган прийняв до уваги статистичні дані щодо середньої врожайності та розрахував її для вирощення подібного товару.

З приводу даних висновків, суд зауважує, що інформацію про середню урожайність не можна застосовувати для визначення необхідної кількості земельних ділянок, оскільки родючість землі є індивідуальною, а показник урожайності розраховується шляхом ділення показників з найкращою та найгіршою урожайністю, що дає велику похибку в розрахунках.

Також, на збільшення або зменшення врожайності впливає багато факторів, зокрема: використання підприємством гібридів та елітних сортів зернових культур, які адаптовані до географічних умов, стійкі до природних явищ та хвороб і мають високу врожайність. А відтак, цей показник різнитися по кожному господарству в два, три рази.

Аналогічного висновку щодо неналежності як доказу статичної інформації про середню урожайність висловив Верховний Суд у своєму рішенні від 12 жовтня 2020 року по справі № 815/7529/16.

На підтвердження реальності виконання сторонами вказаних договорів позивачем було надано суду копії:

- договорів поставки та договорів купівлі-продажу;

- видаткових накладних згідно з якими було відвантажено позивачу товар ;

- товаро-транспортних накладних, згідно з якими здійснювалося перевезення товару на склади зазначені в договорі оренди складу ;

- договору найму (оренди) складів, згідно яких вбачається, де зберігався товар;

- платіжних доручень, згідно з якими позивачем було сплачено за поставлений товар;

- договори оренди (найму транспортних засобів);

- журнали реєстрації зважування на автомобільних вагах;

- копії витягів електричного журналу прийому кукурудзи, згідно укладених договорів постачання (том 14 - 15).

Також, Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтерстарч Україна" на підтвердження факту надходження зерна кукурудзи від постачальників надано акти приймання-зерна кукурудзи та передачі, згідно з якими ТОВ "Інтерстарч Україна" передало, а заводи прийняли зерно кукурудзи для подальшої переробки та реєстри накладних на прийняття зерна кукурудзи з визначенням якості за середньозваженою пробою. (ТОМ 10-11).

Крім того, суд зауважує, що Позивачем надано суду Журнали заводів, які приймали кукурудзу, з зазначенням дати, номера накладної, відправника/отримувача та номера автомобіля (том 13-14) , згідно якими кукурудза, яка згідно договорів поставки передавалась Позивачу від контрагентів, була поставлена для подальшої переробки та кінцевої мети товариства.

Приймання зерна, яке надійшло на ім`я позивача, здійснюється ПрАТ "Інтеркорн корн просессінг індастрі" згідно з умовами Договору №2 від 01.10.2012 про переробку давальницької сировини та ПрАТ «Дніпровський крохмалепатоковий комбінат» згідно з умовами Договору №006-000059 від 01.02.2016 на давальницьку переробку зерна кукурудзи для подальшого використання в якості давальницької сировини під час виготовлення крохмале-патокової продукції.

Таким чином, позивачем доведено реальність господарських операцій по відносинам із ТОВ "ЕЛІТКОРН" (); ТОВ "ВЕКТОР-9" (); ФГ "ЛАНИ СЛОБОЖАНЩИНИ" (); ТОВ "Агентство Барон К" (); ФГ "ОСОБА_17" (); ТОВ "СКАЙ АГРО ЮНІОН" (); ФГ "АГРО ХАУС ФЛЕШ РОЯЛЬ" () та пов`язаність придбаних товарів із господарською діяльністю підприємства.

Суд зауважує, що в межах зазначеної діяльності Позивач здійснює систематичну купівлю зерна кукурудзи, яке постачається на склади підрядників ПрАТ "Дніпровський крохмалепатоковий комбінат" () та ПрАТ «Інтеркорн корн просессінг індастрі» () для подальшої переробки на давальницьких умовах відповідно до укладених договорів.

Факт придбання товару підтверджується подальшим його використанням, що підтверджується договорами на давальницьку переробку зерна кукурудзи, актами здачі- прийняття робіт, актами передачі зерна кукурудзи на переробку.

Водночас, суд наголошує, що відповідачем не заперечується, що ТОВ "ЕЛІТКОРН" (); ТОВ "ВЕКТОР-9" (); ФГ "ЛАНИ СЛОБОЖАНЩИНИ" (); ТОВ "Агентство Барон К" (); ФГ "ОСОБА_17" (); ТОВ "СКАЙ АГРО ЮНІОН" (); ФГ "АГРО ХАУС ФЛЕШ РОЯЛЬ" () на момент здійснення господарських операцій були зареєстровані в Єдиному державному реєстрі, мали свідоцтво про реєстрацію як платників податку на додану вартість. Доказів в підтвердження визнання недійсними або анулювання свідоцтв про державну реєстрацію до суду не надано.

На підставі викладено суд дійшов висновку, що:

- укладення та виконання позивачем вказаних договору дійсно мало місце та вони були вчинені з метою здійснення господарської діяльності;

- виконання позивачем названих договору призвело до зміни його майнового стану;

- на дату укладення та виконання договору у позивача не було сумніву стосовно дійсності реєстрації та господарської діяльності названих товариств, що підтверджується витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців стосовно зазначених контрагентів.

При цьому, суд наголошує, що наявність товаро-транспортних накладаних від складів постачальника на склад позивача (згідно договору оренди), а також наявність сукупності первинних документів щодо подальшого продажу отриманих товарів кінцевим споживачам і є в сукупності доказом руху активів та використання товару у власній господарській діяльності, а саме з метою подальшої реалізації.

При цьому, суд критично ставиться до твердження податкового органу про неповну адресу в товарно-транспортних накладних.

Транспортною документацією підтверджується операція з надання послуг з перевезення вантажів, а не факт придбання товару. За наявності документів, що підтверджують фактичне отримання товару (факт отримання товару та передачу на подальшу переробку підтверджується документами, які були надані під час перевірки) і його використання у власній господарській діяльності, відсутність товарно-транспортної накладної або помилки у заповненні - не може свідчити про відсутність реальних господарських операцій.

Відсутність або недоліки складання товарно-транспортних накладних або складських документів не можуть слугувати доказом не відбуття певних господарських операцій, оскільки метою складання зазначених документів є підтвердження правомірності відображення в податковому обліку витрат, пов`язаних із транспортуванням. Зазначені документи не впливають на формування податкових зобов`язань або податкового кредиту за спірними господарськими операціями з приводу постачання товарно-матеріальних цінностей. Аналогічна позиція містить в постанові Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі №1240/1982/18 (адміністративне провадження №К/9901/13245/19).

Товарно-транспортна накладна, складські документи не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно- матеріальних цінностей. Аналогічну правову позицію висловлено Верховним судом у постанові від 11 вересня 2018 року по справі №804/4787/16 (провадження №К/9901/3335/17).

Отже, позивач надав всі первинні документи, що стосуються господарських операцій за участю контрагентів, які фактично підтверджують реальне здійснення правочинів і досягнення позивачем законної мети їх здійснення для провадження господарської статутної діяльності, направленої на отримання прибутку.

Дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що позивачем суду надано докази фактичного здійснення господарських операцій з вищезазначеними контрагентами, складення за їх результатами первинних бухгалтерських документів, які відображають реальність операцій, а також фактичного спричинення реальних змін майнового стану платника податків.

При цьому, як вбачається з акту перевірки, на підставі якого винесене спірне податкове повідомлення-рішення, висновки відповідача про неправомірність формування позивачем податкового кредиту, крім іншого, ґрунтуються на підставі відсутності джерела походження товару (робіт, послуг) у постачальників.

Судом такі доводи податкового органу не приймаються з огляду на наступне.

Предметом доказування у відповідній категорії спорів є реальність господарських операцій, що є підставою для виникнення права формування податкового кредиту; добросовісність дій платника податку, яка полягає у відповідності вчинених ним дій, а також реальність усіх даних, наведених у документах, що надають право на формування податкового кредиту.

Судом встановлено, що всі господарські операції позивача проведені в бухгалтерському та податковому обліку, з якого вбачається реальне отримання товару та його використання в господарській діяльності.

Разом з тим суд наголошує, що у листі Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 р. (06.05.2011 р.) №742/11/13-11 зазначено, що при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні оцінюватися відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку. При цьому, відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

При вирішенні податкових спорів суд виходить з презумпції добросовісності платника, яка презюмує економічну виправданість його дій, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди, та достовірність відомостей у бухгалтерській та податковій звітності.

Доводи ж відповідача про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають його право на отримання такої вигоди. Таких доказів відповідач суду не надав.

Суд наголошує, що ТОВ «Інтерстарч Україна» в роботі керується принципом належної обачності у зв`язку з чим проводить перевірку постачальників зерна кукурудзи, збирає інформацію про сільгосп виробників. Дане твердження підтверджується документами, які зібрані під час перевірок контрагентів та які наявні в матеріалах справи.

Крім того, при вирішенні справи судом враховано, що усі надані позивачем первинні документи містять всі необхідні складові, які надають можливість ідентифікувати обсяги поставок товару, необхідну номенклатуру, часові межі їх здійснення та співставити зазначені в них відомості з відомостями, наведеними в інших первинних документах, зокрема податкових накладних, видатковими накладними, що відповідають договорам.

До того ж вказані договори були укладені з метою здійснення позивачем господарської діяльності, визначеної останнього, а доказами зміни в активах позивача за результатами виконання сторонами вказаних договорів є платіжні доручення .

В ході судового розгляду адміністративної справи висновки контролюючого органу щодо складання бухгалтерських документів без реального здійснення господарських операцій не знайшли свого підтвердження та спростовуються наданими позивачем доказами.

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принципи верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Неприпустимість притягнення до відповідальності однієї компанії за неправомірні дії іншої компанії підтверджується практикою Європейського суду з прав людини. Так, в пункті 71 рішення у справі № 3991/03 Булвес АД проти Болгарії Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що у разі якщо національні органи за відсутності будь-яких вказівок на безпосередню участь фізичної або юридичної особи у зловживанні, пов`язаним зі сплатою податку на додану вартість, який нараховується у ланцюгу поставок, або будь-яких вказівок на обізнаність про таке порушення, все ж таки застосовують негативні наслідки до отримувача оподатковуваної податком на додану вартість поставки, який повністю виконав свої зобов`язання, за дії або бездіяльність постачальника, який перебував поза межами контролю отримувача і у відношенні якого у нього не було засобів перевірки та забезпечення його виконання, то такі владні органи порушують справедливий баланс, який має підтримуватися між вимогами суспільних інтересів та вимогами захисту права власності.

Європейський суд з прав людини в пункті 38 рішення від 09 січня 2007 року у справі Інтерсплав проти України зазначив, що коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною компанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування ПДВ за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань.

При цьому слід наголосити на необхідності дотримуватися позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі Федорченко та Лозенко проти України, відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом.

У даній справі відповідач не надав доказів, які б беззаперечно спростовували зафіксовані в первинних документах господарські операції; фактично його висновки ґрунтуються на припущеннях, а не на фактах, встановлених допустимими доказами.

Разом з тим, суд також зауважує, що під час проведення господарських операцій платник податків може бути і необізнаним стосовно дійсного стану правосуб`єктності своїх контрагентів і реально отримати від них товари (роботи чи послуги), незважаючи на те, що контрагенти можливо і мають наміри щодо порушення податкового законодавства.

Враховуючи наведене правове регулювання та встановлені судом обставини щодо необґрунтованості висновків контролюючого органу, викладених в акті перевірки, на підставі якого Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення №3 від 29.12.2021 року, суд дійшов висновку про наявність підстав для його скасування.

В силу норми ч.2 ст.19 Конституції України посадові особи контролюючих органів зобов`язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно з положеннями статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 134, 139, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративну справу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерстарч Україна" (Код місцезнаходження: м. Київ, вуя. Алма-Атинська,8, 02090 поштова адреса: 04176, м. Київ, вуя. Електриків, 29А) задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків №3 від 29.12.2021 року.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерстарч Україна" (Код місцезнаходження: м. Київ, вуя. Алма-Атинська,8, 02090 поштова адреса: 04176, м. Київ, вуя. Електриків, 29А) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 27 291,00 гривень за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (код ЄДРПОУ 068, м. Київ, вул. Кошиця, 3).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Повний текст рішення складено та підписано 17.08.222 року.

Суддя Н.Г. Вєкуа