Справа № 640/14563/21
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2022-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовних вимог без розгляду в частині позовних вимог

08 серпня 2022 року м. Київ№ 640/14563/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Скочок Т.О., розглядаючи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Київській області (відповідач 1)

Державної податкової служби України (відповідач 2)

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

визнання протиправним та скасування рішення за результатами розгляду

скарги,

В С Т А Н О В И В:

26.05.2021 до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася ОСОБА_1 з позовом до Головного управління ДПС у Київській області та Державної податкової служби України, в якому просила суд: 1) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області від 04.01.2021 №4/0902; 2) визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової служби України від 01.04.2021 №7371/6/99-00-06-03-02-06.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва відкрито провадження у справі №640/14563/21 за вказаним позовом та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

В подальшому, від представника Головного управління ДПС у Київській області через канцелярію суду надійшли відзив на позовну заяву та клопотання про залишення позовної заяви без розгляду з підстав пропуску позивачкою строку звернення до суду із цим позовом.

У свою чергу, представник позивачки надіслав на електронну адресу суду заяву від 05.07.2021 про поновлення пропущеного процесуального строку на звернення із цим позовом до суду.

В обґрунтування поданої заяви представник позивачки зазначив, що ОСОБА_1 пропустила місячний строк на оскарження в судовому порядку податкового повідомлення-рішення з поважних причин. А саме, позивачка не отримала належних копій оскаржуваних рішень та усього пакету документів, а працівники відповідачів усіляко намагались перешкоджати отриманню повного пакету документів, що позбавило ОСОБА_1 можливості належним чином захищати свої права та побудувати повну правову позицію щодо захисту своїх порушених прав.

Проаналізувавши зміст цієї заяви від 05.07.2021 та дослідивши наявні у справі матеріали суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 04.01.2021 №4/0902 з причини невідповідності такої позовної заяви вимогам ч. 6 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України. У зв`язку з цим, та відповідно до ч. 13 ст. 171 цього Кодексу ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.07.2022 вказану позовну заяву було залишено без руху, та встановлено позивачці десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви, про які у ній зазначено. А саме, позивачці запропоновано подати до суду заяву про поновлення їй пропущеного строку звернення до адміністративного суду із цим позовом в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, у тексті якої мають бути наведені інші підстави для поновлення процесуального строку, ніж ті, що містяться в заяві від 05.07.2021.

Копія цієї ухвали судді від 07.07.2022 була надіслана на адресу електронної пошти представника позивачки (адвоката Кірова О.Ф.), яка зазначена останнім у тексті позову та заяви від 05.07.2021.

На виконання вимог ухвали суду від 07.07.2022 представник позивачки подав до канцелярії суду заяву про поновлення строку звернення до суду (вих. №ОК-14563-01 від 15.07.2022). У тексті цієї заяви представник позивачки з посиланням на обставину подання представником ДПС України до матеріалів справи №640/14563/21 неналежного доказу отримання ОСОБА_1 рішення ДПС України від 01.04.2021 за №7371/6/99-00-06-03-02-06, прийнятого за результатами розгляду скарги останньої на податкове повідомлення-рішення від 04.01.2021 №4/0902, (тобто, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 051) зазначив про не отримання в дійсності позивачкою зазначеного рішення ДПС України за результатами розгляду її скарги та, як наслідок, про не завершення на час звернення із цим позовом до суду процедури адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення.

Крім того, представник позивачки посилається на те, що зі змісту рекомендованих листів із зворотнім повідомленням, які надсилали відповідачі, неможливо встановити, які саме документи, їх кількість та зміст були направлені ОСОБА_1 . Таким чином, позивачка не отримала належних копій оскаржуваних рішень та усього пакету документів, працівники відповідачів усіляко намагались перешкоджати отриманню повного пакету документів, що позбавило ОСОБА_1 можливості належним чином захищати свої права та побудувати повну правову позицію щодо захисту своїх порушених прав.

Розглянувши зазначену заяву представника позивачки, проаналізувавши зміст останніх пояснень про причину пропуску позивачкою строку звернення до суду із цим позовом в частині позовних вимог, що стосуються оскарження податкового повідомлення-рішення, а також оглянувши наявні матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно із ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Зазначена норма встановлює загальний строк звернення до адміністративного суду в публічно-правових спорах. Водночас, за умови використання позивачем досудового порядку вирішення спору у випадках, коли законом передбачена така можливість або обов`язок, Кодексом адміністративного судочинства України встановлено скорочений строк звернення до суду.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень. Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Поряд з цим, як вже було зазначено вище, ч. 1 ст. 122 КАС України передбачає можливість встановлення строків звернення до адміністративного суду іншими законами.

Спеціальним нормативно-правовим актом, який встановлює окремі правила та положення для регулювання відносин оподаткування та захисту прав учасників податкових відносин, в тому числі захисту порушеного права в судовому порядку, є Податковий кодекс України.

Статтею 56 Податкового кодексу України (у чинній редакції та редакції, чинній на час звернення до суду з цим позовом) визначено порядок оскарження рішень контролюючих органів. Так, відповідно до п. 56.1 ст. 56 Податкового кодексу України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Пунктом 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

Отже, п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України встановлено спеціальний строк у податкових правовідносинах, протягом якого за загальним правилом платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу.

Водночас п. 56.19 ст. 56 Податкового кодексу України передбачено, що за умови використання платником податків досудового порядку вирішення спору, яким вважається адміністративне оскарження відповідного рішення контролюючого органу, встановлено скорочений строк звернення до суду. А саме, відповідно до п. 56.19 ст. 56 Податкового кодексу України, в разі, коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Таким чином, у разі адміністративного (досудового) оскарження податкового повідомлення-рішення, платник податків має право оскаржити в суді таке податкове повідомлення-рішення - протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження.

Висновки аналогічного змісту викладені у постановах Верховного Суду від 03.12.2020 у справі №1.380.2019.005981, від 11.10.2019 у справі №640/20468/18.

Дослідивши наявні у справі матеріали справи (в т.ч. позовні заяви ОСОБА_1 в первинній та уточненій редакціях, датованих 26.05.2021 і 03.06.2021) суд встановив, що зі слів позивачки вона 13.01.2021 отримала в одному із відділень ПАТ «Укрпошта» разом із рекомендованими листами ГУ ДПС у Київській області примірник акта фактичної перевірки від 25.11.2020 за №2608/10-36-09-00-10/ НОМЕР_1 та податкове повідомлення-рішення від 04.01.2021 за №4/0902. Не погоджуючись із зазначеним податковим повідомленням-рішенням від 04.01.2021 ОСОБА_1 подала до ДПС України скаргу від 26.01.2021, в додатках якої подала також копію оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 04.01.2021 за №4/0902, копію акта перевірки від 25.11.2020 за №2608/10-36-09-00-10/ НОМЕР_1 та копію направлення на перевірку від 24.11.2020 №667/10-36-09-00 (тобто, копії тих документів, що були долучені позивачкою до цієї позовної заяви). 14.04.2021 ОСОБА_1 отримала рішення ДПС України від 01.04.2021 за №7371/6/99-00-06-03-02-06, прийняте за результатами розгляду її скарги від 26.01.2021.

Факт отримання позивачкою рішення ДПС України від 01.04.2021 за №7371/6/99-00-06-03-02-06 про результати розгляду скарги підтверджується також долученою представником ГУ ДПС у Київській області до матеріалів справи копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №051 та скріншотом сторінки з офіційного сайту ПАТ «Укрпошти», де наведені відомості про отримання адресатом вказаного поштового відправлення 14.04.2022 особисто.

Отже, як було зазначено безпосередньо позивачкою в тексті поданої нею до суду позовної заяви, вона станом на 26.01.2021 отримала примірник оспорюваного податкового повідомлення-рішення та копію акта перевірки, на підставі якого таке податкове повідомлення-рішення було прийняте контролюючим органом, 26.01.2021 скористалася процедурою адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення від 04.01.2021 №4/0902, шляхом подання відповідної скарги, та 14.04.2021 отримала від ДПС України кінцеве рішення від 01.04.2021 за №7371/6/99-00-06-03-02-06 за результатами розгляду її скарги на таке податкове повідомлення-рішення.

В подальшому, лише 26.05.2021 (тобто, з пропуском місячного строку з дня отримання рішення ДПС України від 01.04.2021 за №7371/6/99-00-06-03-02-06 про результати розгляду скарги) ОСОБА_1 звернулася із цим позовом до суду. До свого позову від 26.05.2021 ОСОБА_1 долучила копії тих документів, що були додані нею попередньо до скарги від 26.01.2022, та копію рішення ДПС України від 01.04.2021 за №7371/6/99-00-06-03-02-06 про результати розгляду скарги. Крім того, в тексті позовної заяви позивачка навела здебільшого ті ж самі доводи і мотиви, що були викладені нею у скарзі від 26.01.2021, поданій до ДПС України.

Таким чином, доводи представника позивачки про те, що остання не отримала від відповідачів станом на 14.04.2021 примірники оскаржуваних рішень органів ДПС та інших матеріалів (зокрема, акта фактичної перевірки), достатніх для подання позовної заяви до суду, та відповідно була позбавлена можливості реалізувати своє право на судовий захист у межах строку, встановленого до п. 56.19 ст. 56 Податкового кодексу України, не знайшли свого документального підтвердження та безпосередньо суперечать первинній позиції позивачки.

У зв`язку з цим суд дійшов висновку, що позивачкою не наведено та не доведено існування причин, які б об`єктивно перешкоджали позивачці звернутись до суду із цим позовом в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 04.01.2021 за №4/0902 у визначений п. 56.19 ст. 56 Податкового кодексу України місячний строк.

У контексті з наведеним суд вважає за необхідне наголосити, що при наявності об`єктивної неможливості вчасного звернення до суду із відповідним позовом, саме на позивача покладається процесуальний обов`язок навести переконливі доводи щодо існування певних обставин, які слугували перешкодою для вчасного звернення до суду із наданням належних, достатніх і достовірних доказів на підтвердження своїх доводів.

Суд зауважує, що у поясненнях щодо строків звернення до адміністративного суду позивачкою не викладено вмотивованих посилань на обставини, які перешкоджали їй звернутись до суду із відповідним позовом з дотриманням місячного строку, та водночас не наведено достатніх доводів щодо існування обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду та не надано належних доказів на підтвердження таких доводів. А отже, підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду судом визнаються неповажними.

Дотримання строку звернення з адміністративним позовом до суду є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє юридичній визначеності у публічно-правових відносинах. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

Додатково суд звертає увагу при вирішенні питання щодо дотримання строків звернення до суду і на практику Європейського суду з прав людини. У справах «Стаббігс та інші проти Великобританії», «Девеер проти Бельгії», суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

У справі «Пономарьов проти України» Європейський суд зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.

У силу норм ч. 14 і 15 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Також згідно з ч. 3 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 240 Кодексу адміністративного судочинства України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, зокрема, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 04.01.2021 за №4/0902.

Враховуючи викладене, керуючись ч. 3 ст. 123, ч. 15 ст. 171, ст.ст. 240, 243, 248, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

1. Залишити без розгляду позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київській області та Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, визнання протиправним та скасування рішення за результатами розгляду скарги в частині наступних вимог: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області від 04.01.2021 №4/0902.

2. Копію ухвали про залишення позовної заяви в частині позовних вимог без розгляду надіслати особам, які беруть участь у справі.

3. Роз`яснити позивачці, що особа, позовна заява якої залишена без розгляду, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Ухвала набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, передбачені ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок