Справа № 500/3760/20
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2022-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

05 вересня 2022 року

м. Київ

справа № 500/3760/20

адміністративне провадження № К/990/21453/22

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Радишевської О.Р. (далі - Суд), перевіривши касаційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 29 липня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 червня 2022 року у справі №500/3760/20 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області про стягнення середнього заробітку,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив визнати протиправним та скасувати наказ Держгеокадастру України від 20.10.2020 "Про звільнення ОСОБА_1 " за №279-то, стягнути з відповідача Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, а у разі припинення цього відповідача з його правонаступника, середній заробіток за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі позивача у період з 07.05.2020 по день винесення цього рішення з урахуванням усіх складових заробітної плати, на які має право позивач (премія, надбавки, тощо), та коригуванням на коефіцієнт підвищення посадових окладів, стягнути з відповідача Держгеокадастру України на користь позивача моральну шкоду в сумі 700000,00 грн, за допущену тривалу протиправну бездіяльність стосовно затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі, невиконання судового рішення про поновлення на роботі, стягнути з відповідача Держгеокадастру України на користь позивача моральну шкоду в сумі 300000,00 грн у зв`язку із видачею оскаржуваного наказу від 20.10.2020 "Про звільнення ОСОБА_1 " за №279-то, що унеможливило допуск до роботи, яку позивач виконував раніше, та поновлення позивача на тому підприємства, де збереглося його попереднє місце роботи, протиправно позбавило позивача права на працю.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 29 липня 2021 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 червня 2022 року, позов задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано наказ Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру №279-то від 20.10.2020 «Про звільнення ОСОБА_1 »;

- стягнуто з Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області на користь ОСОБА_1 66602 грн 56 коп. середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі ОСОБА_1 у період з 07.05.2020 по день винесення наказу про поновлення його на роботі 17.09.2020;

- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

12 серпня 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 29 липня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 червня 2022 року у справі №500/3760/20.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Перевіряючи касаційну скаргу на відповідність вимогам процесуального закону, Суд дійшов висновку про наявність підстав для її повернення з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Отже, системний аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення. При цьому, перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами.

На обґрунтування підстав касаційного оскарження скаржник посилається на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України та вказує, що судами попередніх інстанцій порушено норми матеріального права, а саме: при проведенні обчислення періоду стягнення застосовано норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду

Суд зазначає, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі: 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; 2) постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; 3) висновок судів, який суперечить позиції Верховного Суду; 4) в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга). Обов`язковим є взаємозв`язок усіх чотирьох умов між собою.

Водночас з огляду на те, що касаційна скарга не містить обґрунтування норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами, а також постанови Верховного Суду, у якій безпосередньо викладений висновок щодо застосування цієї ж норми, та, відповідно, інших обов`язкових умов, Суд визнає посилання скаржника на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України, як на підставу касаційного оскарження, необґрунтованим.

Решта доводів касаційної скарги щодо наявності підстав касаційного оскарження наведено без взаємозв`язку із підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині четвертій статті 328 КАС України.

Отже, заявник у касаційній скарзі не виклав передбачені статтею 328 КАС України підстави, за яких оскаржуване судове рішення може бути переглянуте судом касаційної інстанції.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Ураховуючи те, що скаржником не викладено передбачених цим Кодексом підстав для оскарження судових рішень у касаційному порядку, касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.

Керуючись статтями 248, 328, 332, 359 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 29 липня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 червня 2022 року у справі №500/3760/20 повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя: О.Р. Радишевська