Справа № 420/9867/22
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2022-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9867/22
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 вересня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Завальнюка І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить суд визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо здійснення нарахування та виплати позивачу щомісячної допомоги в розмірі посадового окладу 45 403,20 грн та окладу за військове звання в сумі 1480 грн в періоді з 11.09.2020 по 10.09.2021, всього в сумі 468466,37 грн; зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу щомісячну матеріальну допомогу в розмірі окладу в сумі 45403,20 грн та окладу за військове звання в сумі 1480 грн за період з 11.09.2020 по 10.09.2021 всього в сумі 468466,37 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з метою одержання гарантованої державою матеріальної допомоги, а також статусу ветерана військової служби, на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 ним подано два звернення від 28.09.2020 року та від 05.11.2020 року. У зверненнях позивач обґрунтував необхідність їх вирішення відповідно до статті 20 Закону України «Про звернення громадян», тобто невідкладно, однак не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Також, позивач зазначає, що 19.10.2020 надіслав звернення до керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій сфері Південного регіону, в якому просив надіслати до ІНФОРМАЦІЯ_2 інформацію (роз`яснення) з приводу зазначених соціальних гарантій, а також довідку про розмір посадового окладу «начальника відділу організаційного та правого забезпечення військової прокуратури Південного регіону України» та окладу за військовим званням «полковник юстиції» на день звільнення з військової служби для здійснення розрахунку допомоги. 05.11.2020 Спеціалізованою прокуратурою у військовій сфері Південного регіону повідомлено про те, що на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 спрямовано лист, в якому зазначено, що на позивача поширюються гарантії соціального захисту, передбачені Законом України «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей». До листа долучено довідку про розмір посадового окладу «начальника відділу організаційного та правого забезпечення військової прокуратури Південного регіону України» та окладу за військовим званням «полковник юстиції» на день звільнення ОСОБА_1 з військової служби для здійснення розрахунку допомоги. Однак, 17.11.2020 ІНФОРМАЦІЯ_3 поінформував позивача, що питання виплати матеріальної допомоги узгоджується з вищестоящим командуванням. Cтаном на 03.03.2021 року ІНФОРМАЦІЯ_3 матеріальну допомогу не виплатив, статус ветерана військової служби не надав, про прийняте рішення за зверненнями від 28.09.2020 року та 05.11.2020 року не повідомив. Рішенням ООАС від 12.07.2021 по справі № 420/3197/21 (набрало законної сили 17.11.2021) адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльність щодо ненарахування та невиплати щомісячної допомоги у розмірі посадового окладу та окладу за військове звання за період з 10 вересня 2020 року по теперішній час та зобов`язання вчинити певні дії задоволено. 10.01.2022 позивач звернувся до відповідача з клопотанням виконати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.07.2021 у справі №420/3197/21. Відповідач листом від 18.01.2022 за вих. № 943/476 повідомив позивача, що нараховано для виплати щомісячної допомоги в розмірі посадового окладу та окладу за військове звання відповідно до наданих документів за період з 10.09.2020 по 12.07.2021 в сумі 92796, 23 грн, тобто з розрахунку посадового окладу в розмірі 7750 гривень та окладу за військове звання в розмірі 1480 гривень станом на 10.09.2020, зазначеного в довідці Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону від 04.11.2020 № 21/62. Зазначений лист Позивач одержав 20.01.2022. Виплату матеріальної допомоги за період з 10.09.2020 з по 12.07.2021 в сумі 92796, 23 грн. проведено в лютому 2022 року. 12.01.2022 позивач звернувся до відповідача з клопотанням здійснити донарахування та виплату з 13.07.2021 по 10.09.2021 щомісячної допомоги позивачу в розмірі посадового окладу та окладу за військове звання в добровільному порядку. Відповідач листом від 11.02.2022 за вих. № 943/1415 повідомив про необхідність надання додаткових копій документів, які позивач надав 09.06.2022. Відповідач листом від 20.06.2022 за вих. №943/4461 повідомив Позивача, що відповідно до наданих документів нараховано для виплати щомісячної допомоги за період з 13.07.2021 по 09.08.2021 в розмірі окладу за військове звання в сумі 1336, 76 грн (з урахуванням раніше виплаченого на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.07.2021 у справі №420/3197/21, постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.11.2021 по справі №420/3197/21 та на підставі довідки Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону від 04.11.2020 №21/62). 30.06.2022 відповідач здійснив виплату матеріальної допомоги позивачу за період з 13.07.2021 по 09.08.21 в сумі 1336,76 грн. Зважаючи на те, що відповідач не здійснив донарахування та виплату позивачу недоодержаної частини щомісячної допомоги в розмірі посадового окладу (45403,20 грн) та окладу за військове звання (1480,08 грн) за період з 11.09.2020 по 10.09.2021, всього в сумі 468 466,37 грн (з урахуванням виплачених 92796,23 грн та 1336,76 грн), позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Ухвалою судді від 21.07.22 відмовлено ОСОБА_1 у відкритті провадження по справі за його позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 в частині позовних вимог про визнання протиправними дій щодо здійснення нарахування та виплати позивачу щомісячної допомоги в розмірі посадового окладу 45 403,20 грн та окладу за військове звання в сумі 1480 грн в періоді з 11.09.2020 по 12.07.2021, та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу щомісячну матеріальну допомогу в розмірі окладу в сумі 45403,20 грн та окладу за військове звання в сумі 1480 грн за період з 11.09.2020 по 12.07.2021; адміністративний позов в частині позовних вимог про визнання протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо здійснення нарахування та виплати позивачу щомісячної допомоги в розмірі посадового окладу 45 403,20 грн та окладу за військове звання в сумі 1480 грн в періоді з 13.07.2021 по 10.09.2021; зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу щомісячну матеріальну допомогу в розмірі окладу в сумі 45403,20 грн та окладу за військове звання в сумі 1480 грн за період з 13.07.2021 по 10.09.2021 - прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

23.08.22 до суду від ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що пунктом статті Закону України «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, звільняються служби зв`язку реформуванням Збройних Сил України, членів їхніх сімей» від 15.06.2004 №1763-IV передбачено, що особам, звільненим з військової які не мають на пенсію, період працевлаштування, але не більше одного року. виплачується щомісячна допомога розмірі посадового окладу та окладу за військове звання. Однак, виходячи назви преамбули вищезазначеного закону, цей Закон встановлює правові основи забезпечення соціального захисту військовослужбовців, які звільнятимуться у зв`язку скороченням чисельності Збройних Сил України ході їх реформування, та членів сімей. Також, абзаці другому пункту 1.4 Положення про організацію Міністерстві оборони Украйни роботи обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених військової служби у Збройних Силах України, членів сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 №530 (далі Положення №530), дійсно зазначено, що особам, звільненим з військової служби відповідно Закону України «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби зв`язку з реформуванням Збройних Сил Украйни, та членів пх сімей», мають пенсію, період працевлаштування, але не більше одного року, виплачується щомісячна допомога розмiрi посадового окладу та окладу за військовим званням. Проте позивач не враховує те, що його було звільнено з військової служби скороченням чисельності Збройних Сил України, а за наслідком входять до структури Збройних Сил України. На день звільнення з військової служби позивач займав посаду начальника відділу організаційного та правового забезпечення військової прокуратури Південного регіону України. Згідно наказу військового прокурора Південного регіону України від 10.09.2020 № 883к. виключення зі списків особового складу ОСОБА_1 було здійснено на підставі вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19.09.2019 № 113-IX. З огляду на наведене, позивача не можливо вважати таким, що був звільнений з військової служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, оскільки він не займав посаду у складі Збройних Сил України. Організаційно Збройні Сили України складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій. З наведеного вбачається, що військова прокуратура Південного регіону України не входить до вищенаведеної структури Збройних Сил України, отже реформування військових прокуратур неможливо прирівняти до реформування Збройних Сил України. Крім того, Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19.09.2019 №113-IX, на підставі саме вимог якого було звільнено позивача - не визначає те, що реформа органів військової прокуратури, можливе звільнення військових прокурорів є скороченням чисельності Збройних Сил України в ході їх реформування. З огляду на наведене, вбачається відсутність у позивача права на отримання бажаної щомісячної допомоги у визначеному ним на власний розсуд розмірі, яка складається з посадового оклад та окладу за військове звання, яка передбачена абз. 2 п. 1.4 Положення № 530. Водночас, абзацом першим пункту 1.4 Положення № 530 передбачено, що особам, звільненим з військової служби за віком, за станом здоров`я, у зв`язку зі скороченням штатів чи організаційними заходами без права на пенсію, протягом одного року після звільнення зі служби обласними та Київським міським ТЦКСП (далі - обласні ТЦСП) виплачується щомісячна грошова допомога в розмірі окладу за військовим званням відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом. особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей». Виходячи з наведеного, ІНФОРМАЦІЯ_4 було нараховано та виплачено позивачу щомісячну грошову допомогу в розмірі окладу за військовим званням за період, який не було охоплено минулою виплатою, а тому вбачається, що позивач безпідставно просить суд примусити ІНФОРМАЦІЯ_4 повторно виплатити йому щомісячну грошову допомогу в розмірі окладу за військовим званням, за зазначений період. Крім того, неможливо погодитись з наявною позовною вимогою щодо необхідності застосування при проведенні розрахунку бажаної позивачем щомісячної грошової допомоги визначених ним на власний розсуд розмірів посадового окладу та окладу за військове звання. Зазначена грошова допомога у бажаному позивачем розмірі ще не була йому виплачена, а тому звернення до суду з вимогами які стосуються її розміру, до моменту її розрахунку та виплати є передчасним. Крім того, позивач не враховує те, що визначення розмірів окладу за військовим званням та посадового окладу, у випадку наявності підстав для виплати грошової допомоги, відноситься до дискреційних повноважень ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідь на відзив від позивача до суду не надійшла.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його часткового задоволення, з огляду на наступне.

Згідно на матеріалів позову, з липня 2001 року по серпень 2012 року ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій прокуратурі Південного регіону.

Відповідно до витягу з наказу Міністра оборони України від 10.07.2012 року №552 (по особовому складу), відповідно до частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» підполковника юстиції ОСОБА_1 , начальника відділу захисту прав і свобод громадян та інтересів держави звільнено з військової служби у запас за пунктом «б» (за станом здоров`я).

Наказом прокурора Південного регіону України з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері від 14.08.2012 року №23к ОСОБА_1 звільнено з посади начальника відділу захисту прав і свобод громадян та інтересів держави військової прокуратури та призначено на аналогічну посаду у новостворену спеціалізовану прокуратуру.

30.06.2016 року Міністром оборони України укладено контракт з ОСОБА_1 про проходження військової служби у Збройних Силах України строком на п`ять років відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.

Наказом військового прокурора Південного регіону України від 04.07.2016 року №354к звільнено радника юстиції ОСОБА_1 з посади начальника відділу представництва інтересів громадянина або держави, протидії корупції у військовій сфері управління представництва інтересів громадянина або держави в суді, протидії корупції у воєнній сфері військової прокуратури Південного регіону України з 04 липня 2016 року у зв`язку зі вступом на військову службу (п.3 ст.36 КЗпП України) та призначено підполковника юстиції ОСОБА_1 начальником відділу представництва інтересів громадянина або держави, протидії корупції у військовій сфері управління представництва інтересів громадянина або держави в суді, протидії корупції у воєнній сфері військової прокуратури Південного регіону України, та зараховано до списків особового складу військової прокуратури Південного регіону України.

Наказом Міністра оборони України від 10.09.2020 року № 449 (по особовому складу) ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» за підпунктом «г» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

Наказом військової прокуратури Південного регіону України від 10.09.2020 року №883к, полковника юстиції ОСОБА_1 , з 10 вересня 2020 року звільнено з посади начальника відділу організаційного та правового забезпечення військової прокуратури Південного регіону України.

28.09.2020 року позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_6 зі зверненням в якому просив на період працевлаштування виплачувати ОСОБА_1 щомісячну допомогу у розмірі посадового окладу та окладу за військове звання, а також надати статус ветерана військової служби.

19.10.2020 року позивач звернувся до керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону зі зверненням в якому, зокрема, просив:

- надати до ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також ІНФОРМАЦІЯ_6 необхідну для прийняття правового рішення службову інформацію, а саме про те, що: « ОСОБА_1 звільнений з військової служби на підставі нормативно-правових актів, прийнятих у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України - Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури», який передбачає ліквідацію військових прокуратур, як цілого військового організму, і на нього поширюються гарантії соціального захисту, передбачені Законом України «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей»;

- надіслати до ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також ІНФОРМАЦІЯ_6 довідку про розмір мого посадового окладу та окладу за військове звання за посадою начальника відділу організаційного та правого забезпечення військової прокуратури Південного регіону України для нарахування та виплати щомісячної допомоги на період працевлаштування;

- видати позивачу аналогічну довідку про розмір посадового окладу та окладу за військове звання в трьох екземплярах.

Листом від 05.11.2020 року за № 07-3799вих-20 Спеціалізована прокуратура у військовій та оборонній сфері Південного регіону роз`яснила позивачу, що у відповідності до наказу Міністра оборони України від 10.09.2020 року № 449 ОСОБА_1 було звільнено з військової служби у запас за п.п. «г» п.2 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів). При цьому, за змістом зазначеного наказу Міністра оборони України на позивача повинні поширюватися гарантії соціального захисту, передбачені Законом України «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей», про що підготовлено відповідного листа до ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_6 .

05.11.2020 позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 зі зверненням в якому просив здійснити нарахування та виплату (з 10.09.2020 року до працевлаштування), ОСОБА_1 щомісячної допомоги у розмірі посадового окладу та окладу за військове звання, а також видати посвідчення ветерана військової служби.

Листом від 17.11.2020 за №12498 відповідачем повідомлено позивача, що ІНФОРМАЦІЯ_7 за вих. №12424 від 16.11.2020 року зроблено запит до командування військової частини НОМЕР_1 щодо надання роз`яснення та доведення алгоритму дій в обласному військовому комісаріаті у разі звернення за виплатою зазначеної допомоги. Після надходження відповідних роз`яснень позивача буде повідомлено додатково.

Позивач не погоджуючись з бездіяльністю відповідача щодо ненарахування та невиплати щомісячної допомоги у розмірі посадового окладу та окладу за військове звання, а також невидачі посвідчення ветерана військової служби, звернувся з адміністративним позовом до суду.

Рішенням ООАС від 12.07.2021 по справі № 420/3197/21 (набрало законної сили 17.11.2021) адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльність щодо ненарахування та невиплати щомісячної допомоги у розмірі посадового окладу та окладу за військове звання за період з 10 вересня 2020 року по теперішній час та зобов`язання вчинити певні дії задоволено:

визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 щомісячної допомоги у розмірі посадового окладу та окладу за військове звання за період з 10 вересня 2020 року по 12 липня 2021 року;

зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_7 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 щомісячну допомогу у розмірі посадового окладу та окладу за військове звання на картковий рахунок НОМЕР_2 , відкритий в АТ «Укрсиббанк» (МФО 351005) ІПН отримувача НОМЕР_3 за період з 10 вересня 2020 року по 12 липня 2021 року;

визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не видання ОСОБА_1 посвідчення ветерана військової служби;

зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_7 видати ОСОБА_1 посвідчення ветерана військової служби;

стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 1 816 грн. 00 коп.

10.01.2022 позивач звернувся до відповідача з клопотанням виконати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.07.2021 у справі №420/3197/21.

Відповідач листом від 18.01.2022 за вих. № 943/476 повідомив позивача, що нараховано для виплати щомісячної допомоги в розмірі посадового окладу та окладу за військове звання відповідно до наданих документів за період з 10.09.2020 по 12.07.2021 в сумі 92796, 23 грн, тобто з розрахунку посадового окладу в розмірі 7750 гривень та окладу за військове звання в розмірі 1480 гривень станом на 10.09.2020, зазначеного в довідці Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону від 04.11.2020 № 21/62. Зазначений лист Позивач одержав 20.01.2022.

Виплату матеріальної допомоги за період з 10.09.2020 з по 12.07.2021 в сумі 92796, 23 грн. проведено в лютому 2022 року.

12.01.2022 позивач звернувся до відповідача з клопотанням здійснити донарахування та виплату з 13.07.2021 по 10.09.2021 щомісячної допомоги позивачу в розмірі посадового окладу та окладу за військове звання в добровільному порядку.

Відповідач листом від 11.02.2022 за вих. № 943/1415 повідомив про необхідність надання додаткових копій документів, які позивач надав 09.06.2022.

Листом від 20.06.2022 за вих. №943/4461 відповідач повідомив позивача, що відповідно до наданих документів нараховано для виплати щомісячної допомоги за період з 13.07.2021 по 09.08.2021 в розмірі окладу за військове звання в сумі 1336,76 грн (з урахуванням раніше виплаченого на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.07.2021 у справі №420/3197/21, постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.11.2021 по справі №420/3197/21 та на підставі довідки Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону від 04.11.2020 №21/62).

Зважаючи на те, що всупереч положенням пункту 3 статті ї Закону №1763-1V, абзацу 2 пункту 1.4 Положення відповідач нарахував матеріальну допомогу без урахування посадового окладу Позивача, а за період з 10.08.2021 по матеріальну допомогу не нарахував взагалі, позивач надіслав на адресу відповідача звернення, в якому повідомив, що Спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері Південного регіону в довідці від 04.11.2020 № 21/62 зазначено неправильний розмір посадового окладу Позивача - 7750 грн., оскільки суд в іншій адміністративній справі № 420/12942/20 визнав протиправними дії Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 посадового окладу в розмірі 7750 гривень та зобов`язав Спеціалізовану прокуратуру у військовій та оборонній сфері Південного регіону здійснити перерахунок грошового забезпечення Позивача за період з 26.03.2020 по 10.09.2020 з урахуванням розміру посадового окладу прокурора регіональної прокуратури та надбавки за виконання обов`язків на адміністративній посаді (начальник відділу) згідно з положеннями статті 81 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-УІІ (далі - Закон № 1697-УІІ), тобто в розмірі - 45403 гривні 20 копійок

30.06.2022 відповідач здійснив виплату матеріальної допомоги позивачу за період з 13.07.2021 по 09.08.21 в сумі 1336,76 грн.

Зважаючи на те, що відповідач не здійснив донарахування та виплату позивачу недоодержаної частини щомісячної допомоги в розмірі посадового окладу (45403,20 грн) та окладу за військове звання (1480,08 грн) за період з 11.09.2020 по 10.09.2021, всього в сумі 468 466,37 грн (з урахуванням виплачених 92796,23 грн та 1336,76 грн), позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги підлягаючими частковому задоволенню у зв`язку з наступним.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей» від 15.06.2004 року №1763-ІV, особам, звільненим з військової служби, які не мають права на пенсію, на період працевлаштування, але не більше одного року, виплачується щомісячна допомога у розмірі посадового окладу та окладу за військове звання та надається статус ветерана військової служби у разі вислуги 20 років і більше у календарному обчисленні.

Відповідно до пункту 3 статті 1 Закону №1763-IV від 15.06.2004 року особам, звільненим з військової служби, які не мають права на пенсію, на період працевлаштування, але не більше одного року, виплачується щомісячна допомога у розмірі посадового окладу та окладу за військове звання.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, з липня 2001 року по серпень 2012 року ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій прокуратурі Південного регіону.

З метою безперешкодної реалізації прав, передбачених Законом України «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей» у наказі Міністра оборони України від 10.07.2012 року №552 додатково вказано, що ОСОБА_1 звільняється у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, оскільки на той час в жодному іншому нормативно-правовому акті, не було зазначено, що військові прокуратури ліквідуються у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України.

Для виконання прокурорсько-слідчих функцій, у тому числі в районі проведення бойових дій, що супроводжувалось з ризиком для життя, законодавець встановив, що на військовослужбовців військових прокуратур поширюються всі правові та соціальні гарантії, пенсійне, медичне та інші види забезпечення, передбачені законодавством для осіб офіцерського складу Збройних Сил України (ст.46-1 Закону України «Про прокуратуру» від 5.11.1991 року №1789-ХІІ).

01.09.2014 року прокуратуру Південного регіону України з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері перейменовано у військову прокуратуру Південного регіону України.

Усіх прокурорів прокуратури Південного регіону України з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері перепризначено на аналогічні штатні військові посади військової прокуратури Південного регіону України на умовах строкового трудового договору до заміщення військовослужбовцем.

Після цього, військовою прокуратурою Південного регіону України було розпочато процес призову прокурорів на військову службу через Міністерство оборони України.

У 2015-2016 роках прокурорів Військової прокуратури Південного регіону України прийнято на військову службу за контрактом осіб офіцерського складу Збройних Сил України та на підставі ст.6 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п.153 Положення про проходження військової служби відряджено до Генеральної прокуратури України для призначення на відповідні військові посади, передбачені Указом Президента України від 22.09.2014 року №737/2014 «Про Перелік посад військових прокурорів і слідчих військових прокуратур та граничних військових звань за цими посадами».

Згідно ч.4 ст.83, ст.27 Розділу V Закону України «Про прокуратуру» (яка діяла до прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19.09.2019 року №113-ІХ), військовослужбовці військової прокуратури у своїй діяльності керуються Законом України «Про прокуратуру» і проходять військову службу відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та інших законодавчих актів України, якими встановлено правові та соціальні гарантії, пенсійне, медичне та інші види забезпечення, передбачені законодавством для осіб офіцерського складу Збройних Сил України».

На військовослужбовців військової прокуратури поширюються усі передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та іншими законодавчими актами про військову службу соціальні і правові гарантії.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19.09.2019 року №113-ІХ (далі - Закон) запроваджено реформування органів військової прокуратури України.

Відповідно до п.21 Закону №113-ІХ стаття 7 Закону України «Про прокуратуру» викладена в іншій редакції, згідно з якою після реформування органів прокуратури існування, зокрема військових прокуратур не передбачено.

Як убачається з п.3 Пояснювальної записки до проекту Закону №113-ІХ основними положеннями законопроекту є, зокрема ліквідація військових прокуратур, з правом Генерального прокурора у разі потреби утворювати спеціалізовані прокуратури на правах структурного підрозділу Офісу Генерального прокурора, обласних прокуратур, окружних прокуратур.

Через це згідно з п.6 розділу II Прикінцеві і перехідні положення з дня набрання чинності цим Законом №113-ІХ усі прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур вважаються такими, що персонально попереджені у належному порядку про можливе майбутнє звільнення з посади на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» (ліквідація чи реорганізація органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури).

Пунктом 21 розділу II Прикінцеві і перехідні положення установлено, що з дня набрання чинності цим Законом №113-ІХ військові прокуратури, прокурори та слідчі військових прокуратур припиняють виконувати свої повноваження у порядку та строки, визначені Генеральним прокурором.

Так, на виконання вказаних вимог Закону №113-ІХ Генеральним прокурором видано Наказ від 05.02.2020 року №66 «Про окремі питання забезпечення початку роботи спеціалізованих прокуратур у військовій та оборонній сфері (на правах обласних прокуратур)» відповідно до якого військових прокурорів Центрального, Південного, Західного регіонів та об`єднаних сил зобов`язано розпочати роботу з підготовки до звільнення військовослужбовців військових прокуратур з військової служби з додержанням вимог законодавства у сфері проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.

Отже з урахуванням Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19.09.2019 року №113-ІХ щодо реформування (фактичної ліквідації) військових прокуратур, наказу Генерального прокурора від 05.02.2020 року №66 щодо скорочення усіх штатних посад виникли підстави для звільнення з військової служби військовослужбовців, відряджених з Міністерства оборони України для проходження військової служби до військової прокуратури Південного регіону України.

Згідно з п.226 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року №1153/2008 військовослужбовці звільняються з військової служби у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів при скороченні посади, яку військовослужбовець займає, у тому числі при ліквідації (розформовуванні), реорганізації військових частин або державних органів, підприємств, установ, організацій, державних та комунальних навчальних закладів, у разі неможливості використання цього військовослужбовця на військовій службі.

Звільнення з військової служби військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, державних та комунальних навчальних закладів, здійснюється посадовими особами, зазначеними в п.153 Положення (у даному випадку Міністром оборони України), за поданням керівників державних органів, підприємств, установ, організацій, державних та комунальних навчальних закладів, до яких вони відряджалися, без зарахування в розпорядження Міністерства оборони України.

У подальшому, на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» Міністром оборони України у вересні-жовтні поточного року видано низку наказів, якими офіцерів Військової прокуратури Південного регіону України було звільнено з військової служби у Збройних Силах України, відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» - у зв`язку із скороченням штатів та проведенням організаційних заходів.

Стаття 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» не містить окремих положень для звільнення офіцерів внаслідок реформування та скорочення чисельності Збройних Сил України. При цьому, порядок видання Міністром оборони України наказів щодо звільнення офіцерів внаслідок реформування діючим законодавством не визначений.

Таким чином, ураховуючи, що Міністр оборони України у наказах від 10.09.2020 року №№447, 449 та інших посилається на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури», внаслідок повної ліквідації органів Військової прокуратури, а також звільнення через неможливість використання на військовій службі офіцерів органів Військової прокуратури, які проходили військову службу у складі Збройних Сил України, фактично відбулося реформування та скорочення чисельності Збройних Сил України.

Закон України «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей» встановлює правові основи забезпечення соціального захисту військовослужбовців, які звільняються з військової служби на підставі нормативно-правових актів, прийнятих у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України.

Відповідно до п.3 ч.1 вказаного Закону особам, звільненим з військової служби, які не мають права на пенсію, на період працевлаштування, але не більше одного року, виплачується щомісячна допомога у розмірі посадового окладу та окладу за військове звання.

У разі скорочення чисельності Збройних Сил України, в ході їх реформування, військовослужбовці звільняються з військової служби у разі неможливості їх використання за військово-обліковою спеціальністю у Збройних Силах України.

У такому випадку вони мають права соціального захисту, передбачені Законом України «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються зі служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей».

Аналогічно, що і офіцери Збройних Сил України, які звільнені з військової служби в ході реформування органів військової прокуратури та через неможливість їх використання на службі за військово-обліковою спеціальністю у Збройних Силах України, мають рівні права та державні гарантії соціального захисту.

Так, згідно із ч.4 ст.83, ст.27 Розділу V Закону України «Про прокуратуру», військовослужбовці військової прокуратури у своїй діяльності керуються Законом України «Про прокуратуру» і проходять військову службу відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та інших законодавчих актів України, якими встановлено правові та соціальні гарантії, пенсійне, медичне та інші види забезпечення, передбачені законодавством для осіб офіцерського складу Збройних Сил України».

Зазначені норми Закону України «Про прокуратуру» втратили чинність у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19.09.2019 року №113-ІХ.

Водночас законодавець передбачив, що за прокурорами та керівниками військових прокуратур зберігається відповідний правовий статус, який вони мали до набрання чинності цим Законом, при реалізації функцій прокуратури до дня їх звільнення або переведення до Офісу Генерального прокурора, обласної прокуратури, окружної прокуратури (пункт 3 Розділу II Прикінцеві і перехідні положення Закону №113-ІХ).

Таким чином, на військовослужбовців військової прокуратури Південного поширювалися усі передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та іншими законодавчими актами про військову службу соціальні і правові гарантії.

Позивач з 10.09.2020 року по теперішній час не працевлаштований, у державній службі зайнятості незареєстрований, будь-яких доходів не одержує.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей» від 15.06.2004 року №1763-ІV, особам, звільненим з військової служби, які не мають права на пенсію, на період працевлаштування, але не більше одного року, виплачується щомісячна допомога у розмірі посадового окладу та окладу за військове звання та надається статус ветерана військової служби у разі вислуги 20 років і більше у календарному обчисленні.

Відповідно до пункту 3 статті 1 Закону №1763-IV від 15.06.2004 року особам, звільненим з військової служби, які не мають права на пенсію, на період працевлаштування, але не більше одного року, виплачується щомісячна допомога у розмірі посадового окладу та окладу за військове звання.

Таким чином, позивач, полковник юстиції ОСОБА_1 , з вислугою понад 20 років в календарному обчисленні, звільнений з військової служби на підставі нормативно-правового акту, який визначив процес реформування органів військової прокуратури та скорочення чисельності Збройних Сил України, має право на щомісячну допомогу у розмірі посадового окладу та окладу за військове звання на підставі ст.1 Закону №1763-ІV від 15.06.2004 року, про що зазначено в рішення ООАС від 12.07.21 № 420/3197/21.

Постановою 5ААС від 19 травня 2021 р. по справі 420/12942/20 рішення ООАС від 29 січня 2021 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону про визнання протиправною бездіяльності Військової прокуратури Південного регіону України щодо ненарахування та невиплати військовою прокуратурою Південного регіону України ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення за 2016 рік та зобов`язання Спеціалізовану прокуратуру у військовій та оборонній сфері Південного регіону нарахувати та виплатити ОСОБА_1 різницю між отриманою грошовою допомогою на оздоровлення за 2016 рік та належною грошовою допомогою на оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні цієї частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Також в частині позовних вимог про відмову у визнані протиправними дій відповідача щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 за період з 04.07.2016 р. по 10.09.2020 р. надбавки за виконання обов`язків на адміністративній посаді у розмірі 1,20 посадового окладу прокурора регіональної прокуратури та відмову у зобов`язані Спеціалізовану прокуратуру у військовій та оборонній сфері Південного регіону нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , надбавку за виконання обов`язків на адміністративній посаді у розмірі 1,20 посадового окладу прокурора регіональної прокуратури скасувано та ухвалити в цій частині нове рішення, яким адміністративнй позов ОСОБА_1 в цій частині задоволено.

Зокрема, зобов`язано Спеціалізовану прокуратуру у військовій та оборонній сфері Південного регіону нарахувати та виплатити ОСОБА_1 надбавку за виконання обов`язків на адміністративній посаді у розмірі 1,20 посадового окладу прокурора регіональної прокуратури за період з 04.07.2016 р. по 10.09.2020 р.

Так, судова колегія прийшла до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій та зобов`язання виплати позивачу надбавки за виконання обов`язків на адміністративній посаді у розмірі 1,20 посадового окладу прокурора регіональної прокуратури за період з 26.03.2020 по 10.09.2020.

Суд апеляційної інстанції врахував, що на практиці начальнику управління встановлюється надбавка за виконання обов`язків на адміністративній посаді в максимальному розмірі - 1,27 посадового окладу прокурора регіональної прокуратури, а начальнику відділу надбавка за виконання обов`язків на адміністративній посаді встановлюється в мінімальному розмірі - 1.20 посадового окладу прокурора регіональної прокуратури.

Натомість, у період з 04.07.2016 по 10.09.2020 надбавка за виконання обов`язків на адміністративній посаді в мінімальному розмірі 1.20 посадового окладу прокурора регіональної прокуратури Відповідачем взагалі не нараховувалась та Позивачу не виплачувалась, що вбачається з розрахункових листів за 2016 - 2020 роки.

Також колегія суддів зазначила, що суд першої інстанції для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача обґрунтовано вийшов за межі позовних вимог та зобов`язав відповідача провести нарахування та виплату ОСОБА_1 неотриманих грошових коштів, виходячи з розміру посадового окладу визначеного ст. 81 Закону України «Про прокуратуру» та з урахуванням висновків рішення Конституційного суду України від 26.03.2020 року №1-223/2018 (2840/18), за період з 26.03.2020 року по 10.09.2020 року.

Вищенаведені обставини, встановлені по справах №№ 420/12942/20, № 420/3197/21, в силу ст. 78 КАС України, є преюдиційними при розгляді цього спору.

З огляду на вищевикладене та враховуючи положення чинного законодавства і висновки судів у рішеннях, які набрали законної сили, позивач має право на щомісячну допомогу у розмірі посадового окладу та окладу за військове звання. При цьому розмір посадового окладу визначається за положеннями ст. 81 Закону України «Про прокуратуру» та включає надбавку за виконання обов`язків на адміністративній посаді.

Згідно листа ІНФОРМАЦІЯ_2 від 20.06.2022 № 943/4461, відповідно до наданих документів нараховано для виплати щомісячної допомоги за період з 13.07.2021 по 09.08.2021 в розмірі окладу за військове звання в сумі 1336,76 грн (з урахуванням раніше виплаченого на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.07.2021 у справі №420/3197/21, постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.11.2021 по справі №420/3197/21 та на підставі довідки Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону від 04.11.2020 №21/62).

Отже відповідач нарахував матеріальну допомогу за період з 13.07.21 по 09.08.21 без урахування посадового позивача, сплативши в подальшому частину допомоги в розмірі 1336,76 грн, що суперечить чинному законодавству та рішенням судів.

Водночас, визначення розміру недоотриманих виплат є виключною компетенцію відповідача, а тому суд не повинен та не уповноважений втручатися у дискреційні повноваження щодо виконання відповідачем обов`язку з визначення суми недоотриманих виплат, за умови, що спір з безпосередньо цього приводу відсутній. Відтак, в межах вирішення даного спору суд вважає за необхідне застосувати ефективний спосіб захисту порушеного права, зобов`язавши відповідача, використовуючи ним власну компетенцію, забезпечити дотримання гарантій, пов`язаних з виплатою грошової допомоги, врахувавши висновки суду в цьому рішенні, у зв`язку із чим позов підлягає частковому задоволенню.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, однак стороною відповідача в ході судового розгляду справи не доведено правомірність рішення про звільнення позивача з органів прокуратури.

В той же час, згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на

Вирішуючи спір, суд також враховує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

З урахуванням викладеного, за результатами з`ясування обставини у справі та їх правової оцінки суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його часткового задоволення.

Судові витрати розподілити за правилами ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 139, 242-246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не нарахування та невиплати в повному обсязі ОСОБА_1 щомісячної допомоги у розмірі посадового окладу та окладу за військове звання за період з 13.07.2021 по 10.09.21.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_7 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 щомісячну допомогу у розмірі посадового окладу та окладу за військове звання на картковий рахунок за період з 13.07.2021 по 10.09.21 з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя І.В. Завальнюк