Справа № 420/13876/21
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2022-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/13876/21
Головуючий в 1 інстанції: Свида Л.І.

Дата і місце ухвалення 11.10.2021р., м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бойка А.В.,

суддів: Федусика А.Г.,

Ступакової І.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Успенівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2021 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до Успенівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Успенівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Успенівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 31.05.2021 року №157-VIII в частині фактичної відмови позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки площею 1,99 га із земель сільськогосподарського призначення на території Успенівської сільської ради Білгород-Дністровського (Саратського) району Одеської області для ведення особистого селянського господарства (за межами населених пунктів);

- зобов`язати відповідача надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 1,99 га, яка розташована на території Успенівської сільської ради Білгород-Дністровського (раніше Саратського) району Одеської області для ведення особистого селянського господарства з земель комунальної власності (за межами населених пунктів) згідно поданого позивачем клопотання від 23.04.2021 року разом із графічним матеріалом про бажане місце розташування земельної ділянки.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11.10.2021 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Успенівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 31.05.2021 року №157-VIII в частині розгляду клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність площею 1,99 га для ведення особистого селянського господарства, із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності на території Успенівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (за межами населених пунктів).

Зобов`язано Успенівську сільську раду Білгород-Дністровського району Одеської області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 23.04.2021 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність площею 1,99 га для ведення особистого селянського господарства, із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності на території Успенівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (за межами населених пунктів) та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмолено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Успенівська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області подала апеляційну скаргу, в якій апелянт посилався на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин по справі.

Апелянт зазначив, що чинним законодавством обмежено розмір земельної ділянки, який громадянин має право безоплатно отримати у власність для ведення особистого селянського господарства не більше 0,2 га, одна при цьому законодавцем не було встановлено нижню межу розміру земельної ділянки, яка передається безоплатно. Апелянт вважає, що оскаржуване позивачем рішення не містить пункту, яким позивачеві відмовляється у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 0,2 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Успенівської сільської ради Білгород-Дністровського (Саратського) району Одеської області (за межами населених пунктів.

В апеляційній скарзі наголошено, що відповідно до зазначеного вище рішення Успенівської сільської ради Білгород-Дністровського (Саратського) району Одеської області позивачеві надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення, площею 0,70 га, а не відмовлено в наданні дозволу.

З огляду на викладене апелянт вважає, що оскаржуване рішення прийнято правомірно та обґрунтовано, а тому скасуванню не підлягає.

Враховуючи викладене апелянт просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11.10.2021 року та відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Справа розглянута в порядку письмового провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи колегія суддів дійшла наступного:

Судом першої інстанції встановлено, що 23.04.2021 року ОСОБА_1 звернулась до Успенівської сільської ради із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, площею 1,99 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності на території Успенівської сільської ради Білгород-Дністровського (Саратського) району Одеської області (за межами населених пунктів).

До вказаного клопотання позивачем були додані: графічний матеріал, на якому зазначене бажане місце розташування земельної ділянки, копія паспорту та картки платника податків.

Рішенням Успенівської сільської ради Білгород- Дністровського району Одеської області від 31 травня 2021 року № 157-VІІІ Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність на землях Успенівської сільської ради вирішено: - надати дозвіл гр. ОСОБА_2 та іншим (всього 389 громадян згідно додатку) на виготовлення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею до 0,70 га (площу земельної ділянки встановити проектом, виходячи з кількості громадян на площу ділянки) з земельної ділянки комунальної власності (колишньої колективної) сільськогосподарського призначення зі зміною цільового призначення, з земель для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на для ведення особистого селянського господарства в порядку, визначеному чинним законодавством, на території Успенівської сільської ради Білгород-Дністровського району (колишнього Саратського ) Одеської області за межами населеного пункту с. Успенівка.

Також вказаним рішенням зобов`язано гр. ОСОБА_2 та інших (всього 389 громадян згідно додатку) у місячний термін з дня прийняття даного рішення замовити виготовлення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки з суб`єктом, що має відповідний дозвіл на розроблення документації із землеустрою відповідно до ст. 26 ЗУ Про землеустрій з урахуванням вимог статті 186-2 Земельного кодексу України та державних стандартів, норм і правил у сфері землеустрою.

Не погоджуючись з вказаним рішенням Успенівської сільської ради та вважаючи, що вказане рішення фактично є відмовою сільради у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки саме площею 1,99 га, позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване рішення відповідача не відповідає вимогам рішення суб`єкта владних повноважень щодо його вмотивованості, а тому прийшов до висновку про наявність підстав для його скасування в частині, що стосується позивача та зобов`язання Успенівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 23.04.2021 року.

Перевіривши матеріали справи, з урахуванням доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини першої статті 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Статтею 78 Земельного кодексу України визначено, що право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Статтею 81 ЗК України передбачено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Відповідно до пункту б) частини першої статті 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Статтею 116 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно ч. 2 та 3 ст. 116 ЗК України, набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами врегульовано ст. 118 ЗК України.

Згідно ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (ч. 7 ст. 118 ЗК України).

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернулась до Успенівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею саме 1,99 га.

В свою чергу оскаржуваним рішенням Успенівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області за наслідком розгляду клопотань ОСОБА_2 та ще 389 осіб, в тому числі ОСОБА_1 , було вирішено надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність орієнтовною площею 0,70 га з земельної ділянки комунальної власності сільськогосподарського призначення зі зміною цільового призначення. Також зазначено, що площу земельної ділянки встановити проектом, виходячи з кількості громадян на площу ділянки.

Однак, при цьому, в оскаржуваному позивачем рішенні відсутнє будь-яке обґрунтування неможливості надання ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 1,99 га. та не зазначено підстав надання позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею саме 0,70 га.

Загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення суб`єктом владних повноважень конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

З урахуванням встановлених судом обставин рішення Успенівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 31.05.2021 року № 157-VIII не відповідає критеріям обґрунтованості та вмотивованості та, відповідно, вимогам ст. 2 КАС України.

В поданій апеляційній скарзі відповідач посилався на відсутність законодавчо визначеної нижньої межі розміру земельної ділянки, яка може бути отримана особою у межах безоплатної передачі для ведення особистого селянського господарства та вказував на можливість, у зв`язку з цим надання уповноваженим органом дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у будь-якому розмірі у межах до 0,2 га.

Колегія суддів зазначає, що згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у справі №379/656/16-а, органи місцевого самоврядування, діючи в інтересах територіальної громади, мають право розпоряджатися землями комунальної власності з урахуванням будь-яких правомірних цілей. З огляду на це, сільська рада має право надавати земельні ділянки для особистого селянського господарства будь-якого розміру, у межах до 2,0 га, а також встановлювати різні їх розміри для членів територіальної громади і громадян, які до неї не належать.

Верховний Суд дійсно вказував на те, що отримання земельної ділянки в межах законодавчо визначеного розміру не є порушенням принципу рівності громадян у конституційних правах і свободах, рівності перед законом, встановленого статтею 24 Конституції України, оскільки в даному разі принцип рівності забезпечується правом усіх громадян України на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності. Розмір же земельної ділянки, що надається може визначатись власником.

Однак, колегія суддів звертає увагу на те, що в даному випадку оскаржуване рішення не містить будь-яких обґрунтованих підстав неможливості задоволення органом місцевого самоврядування заяви позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею саме 1,99 га. Таким чином, відповідачем не доведено правомірності обмеження права позивача на розроблення проекту землеустрою на площу земельної ділянки, зазначену в заяві, і яка не перевищує гранично допустиму площу такої земельної ділянки, передбачену чинним законодавством на час розгляду заяви відповідачем.

Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював особливу важливість принципу «належного урядування» (наприклад п. 70-71 рішення по справі «Рисовський проти України» (заява № 29979/04)), зазначивши, що цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), заява № 33202/96, пункт 120, «Онер`їлдіз проти Туреччини» (Oneryildiz v. Turkey), заява № 48939/99, пункт 128, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), № 21151/04, пункт 72, «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, пункту 51).

Враховуючи вищевикладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно наявності підстав для визнання протиправним та скасування рішення Успенівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 31.05.2021 року №157-VIII в частині розгляду клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність площею 1,99 га для ведення особистого селянського господарства, із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності на території Успенівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (за межами населених пунктів).

Що стосується зобов`язання судом першої інстанції відповідача надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 1,99 га, яка розташована на території Успенівської сільської ради Білгород-Дністровського (раніше Саратського) району Одеської області для ведення особистого селянського господарства з земель комунальної власності (за межами населених пунктів) згідно поданого позивачем клопотання від 23.04.2021 року разом із графічним матеріалом про бажане місце розташування земельної ділянки, колегія суддів зазначає наступне:

Згідно Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» повноваження щодо розгляду питання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, належить, зокрема, органам місцевого самоврядування.

Застосування конкретного способу захисту права залежить як від захисту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб. Захист порушеного права має бути ефективним.

При цьому під ефективним засобом (способом) необхідний розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Слід зазначити, що зобов`язання відповідача прийняти конкретне рішення, як і будь-які інші способи захисту застосовується лише за наявності необхідних підстав, з урахуванням фактичних обставин справи.

Дійсно, у випадку невиконання обов`язку відповідачем, за наявності визначених законом умов, у суду виникають підстави для ефективного захисту порушеного права позивача шляхом, зокрема, зобов`язання відповідача вчинити певні дії, спрямовані на відновлення порушеного права, або шляхом зобов`язання прийняти рішення.

Згідно ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, визначеному п. 4 ч. 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У спірних правовідносинах відповідачем не надавалась оцінка наявності підстав для задоволення поданої позивачем заяви у повному обсязі. Таким чином суд на цьому етапі позбавлений процесуальної можливості приймати рішення за умови не перевірки, не надання оцінки та не встановлення певних обставин суб`єктом владних повноважень з порушених позивачем у своїй заяві питань.

З огляду на викладене вірним є висновок суду першої інстанції про зобов`язання Успенівської сільської ради повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 23.04.2021 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність площею 1,99 га для ведення особистого селянського господарства, із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності на території Успенівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (за межами населених пунктів) та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом.

Доводи та міркування, викладені в апеляційній скарзі, не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ст. 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому, відповідно до ст. 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Успенівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2021 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач: А.В. Бойко

Суддя: А.Г. Федусик

Суддя: І.Г. Ступакова