Справа № 200/4041/22
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2022-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2022 року Справа№200/4041/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голубової Л.Б., розглянувши за правилами спрощеного (письмового) позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії

ОСОБА_1 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про:

- визнання протиправною бездіяльності в частині ненадання повної інформації (копій документів) на питання № 1 та № 2, викладених у зверненні від 28.05.2022 року у встановлений Законом України «Про звернення громадян» та Законом України «Про інформацію» порядок;

- зобов`язання надати повну інформацію (копій документів) на питання № 1 та № 2 викладені у зверненні від 28.05.2022 року у встановлений Законом України «Про звернення громадян» та Законом України «Про інформацію» порядок, відповідно до звернення від 28.05.2022 року та висновків суду.

В обґрунтування позову зазначає, що відповідно до закону є спадкоємцем померлої особи - її батька ОСОБА_2 .

Підтвердженням такого є свідоцтво про право на спадщину, яке було видане Першою Бахмутською державною нотаріальною конторою по спадковій справі № 68705266.

27.01.2022 року позивач, звернулася до центру обслуговування у м. Бахмут, який є структурним підрозділом ГУ ПФУ в Донецькій області з заявою про виплату спадщини недоотриманої пенсії спадкодавця та надала відповідні документи.

Представник центру обслуговування забрав у позивача, (окрім інших копій документів) оригінал свідоцтва про право на спадщину по спадковій справі № 68705266 та не надав позивачу будь-якої його копії.

Окрім того, відповідно до листа управління, який наданий за запит адвоката № 0500-1502-8/38026 від 24.05.2022 року позивачу стало відомо, що управління має намір виплачувати не повний розмір спадщини належної недоотриманої пенсії померлій особі, а саме: управління не враховує майно-пенсію, яке залишилося недоотриманою померлою особою за період з 01.05.2016 року по 25.01.2019 року.

Зазначає, що до позивача перейшли всі майнові права померлої особи, щодо отримання пенсії, яка належала за життя спадкодавцю, і неповне включення відповідачем всього майна, належного до спадщини, потребувало отримання інформації та копій документів від відповідача для можливості вирішення питання спадщини у судовому порядку.

У зв`язку з даною обставиною, 28.05.2022 року позивач звернулася з запитом, що стосуються питань спадщини в частині недоотриманої пенсії померлого батька позивача та про прийняте відповідне рішення про виплату (або не виплату) позивачу недоотриманої пенсії (спадщини) за період з 01.05.2016 року по 13.12.2020 року.

Зазначає, що станом на 30.06.2022 року відповідач взагалі не надав відповіді на звернення позивача від 28.05.2022 року у порядку ЗУ «Про звернення громадян», тому позивач звернулася зі скаргою від 30.06.2022 року до ПФУ на бездіяльність відповідача, щодо недодержання гарантій позивача, наданих йому ЗУ «Про звернення громадян» та ЗУ «Про інформацію».

04.08.2022 року представником позивача була отримана відповідь ПФУ № 18148-

17992/Д-03/8-2800/22.

У вказаному листі було зазначено, що начебто, на думку, як відповідача так і ПФУ,

відповідач надав всю інформацію позивачу на питання, викладені в своєму зверненні від 28.05.2022 року.

ПФУ зазначив, що всі відповіді на питання викладені у зверненні від 28.05.2022 року були надані на запити адвоката, при цьому посилання ПФУ було на листи відповідача: від 02.06.2000 № 8893-7638/А-15/8-0500/22 (вказаний лист не отримувався адвокатом); від 02.06.2022 № 0500-1502-8/39601; від 09.06.2022 № 050-1502-8/40656;

від 22.06.2022 № 0500-1502-8/42489; від 15.07.2022 № 0500-1502-8/45973.

Наголошує, що жоден з вказаних листів відповідача не містить додатків у вигляді копій документів, які позивач просила надіслати відповідача, а саме, позивач не отримала результат на свої питання, поставлені в запиті.

Відповідач послався на конфіденційність вказаної інформації, хоча представник позивача надав відповідні документи, які повністю підтверджують його право на отримання конфіденційної інформації.

Вважає, що фактично відповідач відмовив позивачу у отриманні копій документів по питанням позивача викладеним у зверненні, № 1 та № 2.

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними та такими, що порушують вимоги Конституції України та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з чим звернувся до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 08 серпня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідачем надано письмовий відзив від 30.08.2022 року. В обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначає, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на обліку в Головному управлінні і з дислокацією в м.Бахмут та отримував пенсію за віком, призначену відповідно до Закону №1058. Знятий з обліку у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За матеріалами електронної пенсійної справи виплата пенсійних коштів проведена по 31.05.2015 року.

За життя ОСОБА_2 особисто за поновленням виплати пенсії не звертався.

Статтею 52 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті. Члени сім`ї, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі відсутності членів сім`ї, або у разі не зверненням ними за виплатою вказаної суми у встановлений строк, сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Статтею 46 Закону№1058 передбачено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачується за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії.

У грудні 2021 року на запит державного нотаріуса Першої Бахмутської державної нотаріальної контори Донецької області Ленченко Т.О. Головним управлінням надана довідка про суму недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 за період з 29.11.2018 року по 31.12.2020 року в розмірі 385831,10 гривень з урахуванням вимог статті 46 Закону №1058.

За даними ІКІС ПФУ: Підсистеми «Звернення» 27.01.2022 року із заявою №917 щодо виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 звернулась ОСОБА_1 .

За результатом розгляду наданих документів проведено нарахування суми недоотриманої пенсії в розмірі 361467,47 гривень за період з 26.01.2019 по 31.12.2020 з урахуванням вимог статті 46 Закону №1058.

Зазначає, що оскільки звернення за одержанням недоотриманої пенсії померлого ОСОБА_2 відбулось 27.01.2022 року, нараховані суми недоотриманої пенсії за період з 26.01.2019 по 31.12.2020 обліковані Головним управлінням та будуть включені до переліку отримувачів станом на 1 січня 2023 року.

Виплата означених коштів буде проводитись після прийняття бюджету Пенсійного фонду України на 2023 рік в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат.

Також відповідач повідомив, що пенсійні кошти за період з 01.06.2015 року по 25.01.2019 року не нараховувались.

З зазначених підстав просив відмовити позивачу у задоволенні вимог в повному обсязі.

Відповідно до положень статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України даний предмет спору віднесено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача у відповідності до норм законодавства повідомлено про наявність позову щодо визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 відповідно до закону є спадкоємцем померлої особи - її батька ОСОБА_2 по спадковій справі № 68705266, відкритій Першою Бахмутською державною нотаріальною конторою, що не є спірною обставиною між сторонами.

27.01.2022 року позивач, звернулася до центру обслуговування у м. Бахмут, який є структурним підрозділом ГУ ПФУ в Донецькій області з заявою про виплату спадщини недоотриманої пенсії спадкодавця та надала відповідні документи.

Позивач зазначає, що представник центру обслуговування забрав у неї, (окрім інших копій документів) оригінал свідоцтва про право на спадщину по спадковій справі № 68705266 та не надав позивачу будь-якої його копії.

Також відповідно до листа управління, наданого на запит адвоката № 0500-1502-8/38026 від 24.05.2022 року позивачу стало відомо, що управління має намір виплачувати не повний розмір спадщини належної недоотриманої пенсії померлій особі, а саме: управління не враховує майно-пенсію, яке залишилося недоотриманою померлою особою за період з 01.05.2016 року по 25.01.2019 року, про що відповідач також зазначає у відзиві з посиланням на статтю 46 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відтак, до позивача перейшли всі майнові права померлої особи, у тому числі і щодо отримання пенсії, яка належала за життя спадкодавцю.

З зазначених підстав 28.05.2022 року позивач звернулася до відповідача із запитом, що стосуються питань спадщини в частині недоотриманої пенсії померлого батька позивача та про прийняте відповідне рішення про виплату (або не виплату) позивачу недоотриманої пенсії (спадщини) за період з 01.05.2016 року по 13.12.2020 року.

Зокрема, у запиті від 28.05.2022 року позивач поставила наступні питання:

1. Прошу надати копію моєї заяви від 27.01.2022 року про виплату спадщини - недоотриманої пенсії, яка (пенсія) залишилася недоотриманою ОСОБА_2 , паспорт: НОМЕР_1 виданий 22.02.1999 року Микитівським РВ Горлівського МУ УМВС України у Донецькій області, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

2. Прошу надати копію свідоцтва про право на спадщину виданого по спадковій справі № 68705266, оригінал якого (свідоцтва) був доданий до моєї заяви від 27.01.2022 року.

У тому числі, прошу надати копії всіх інших документів, які були додані до моєї заяви від 27.01.2022 року про виплату недоотриманої пенсії, яка (пенсія) залишилася недоотриманою ОСОБА_2 , паспорт: НОМЕР_1 , виданий 22.02.1999 року Микитівським РВ Горлівського МУ УМВС України у Донецькій області, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

3. Прошу надати інформацію відносно того, чи прийняте відповідне рішення про

виплату (або не виплату) мені недоотриманої пенсії (спадщини) за період з 01.05.2016 року по 13.12.2020 року, яка (пенсія) залишилася недоотриманою ОСОБА_2 , паспорт: НОМЕР_1 виданий 22.02.1999 року Микитівським РВ Горлівського МУ УМВС України у Донецькій області, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ?

Надати копію відповідного рішення. Якщо відповідне рішення не прийняте, прошу надати пояснення, щодо не прийняття відповідного рішення про виплату недоотриманої пенсії (спадщини) за період з 01.05.2016 року по 13.12.2020 року, яка (пенсія-спадщина) залишилася недоотриманою ОСОБА_2 , паспорт: НОМЕР_1 виданий 22.02.1999 року Микитівським РВ Горлівського МУ УМВС України у Донецькій області, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ?

4. Прошу надати інформацію про будь-яке інше прийняте відповідне рішення про

виплату (або не виплату) мені недоотриманої пенсії (спадщини), яка (пенсія- спадщина) залишилася недоотриманою ОСОБА_2 , паспорт: НОМЕР_1 виданий 22.02.1999 року Микитівським РВ Горлівського МУ УМВС України у Донецькій області, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ?

Надати копію відповідного рішення. Якщо відповідне будь-яке рішення не прийняте, прошу надати пояснення, щодо не прийняття будь-якого рішення про виплату мені недоотриманої пенсії (спадщини), яка (пенсія-спадщина) залишилася недоотриманою ОСОБА_2 , паспорт: НОМЕР_1 виданий 22.02.1999 року Микитівським РВ Горлівського МУ УМВС України у Донецькій області, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ?

5. Прошу надати інформацію відносно того, який розмір у грн. еквіваленті за період

з 01.05.2016 року по 25.01.2019 року склала недоотримана пенсія (спадщина), яка (пенсія) залишилася недоотриманою ОСОБА_2 , паспорт: НОМЕР_1 виданий 22.02.1999 року Микитівським РВ Горлівського МУ УМВС України у Донецькій області, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 01.05.2016 року по 25.01.2019 року?

У тому числі надати помісячний розмір пенсії ОСОБА_2 , паспорт: НОМЕР_1 виданий 22.02.1999 року Микитівським РВ Горлівського МУ УМВС України у Донецькій області, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 01.05.2016 року по 25.01.2019 року.

Позивач зазначає, що надала відповідачу певний перелік документів, передбачений законодавством, зокрема копії судових рішень у справі 243/1902/21 від 19.03.2021 року, паспорти свій та померлого батька та документи, що свідчать їх з батьком родинні зв`язки.

Оскільки станом на 30.06.2022 року відповідачем не було надано відповідей на звернення позивача від 28.05.2022 року у порядку Закону України «Про звернення громадян», тому позивач звернулася зі скаргою від 30.06.2022 року до ПФУ на бездіяльність відповідача, щодо недодержання гарантій позивача, наданих йому Закону України «Про звернення громадян» та Закону України «Про інформацію».

04.08.2022 року адвокатом позивача була отримана відповідь ПФУ № 18148-17992/Д-03/8-2800/22, в якій зазначено, що відповідач надав всю інформацію позивачу на питання, викладені в її зверненні від 28.05.2022 року.

Зокрема, ПФУ зазначив, що всі відповіді на питання викладені у зверненні від 28.05.2022 року були надані на запити адвоката з посиланням ПФУ на листи відповідача: від 02.06.2000 № 8893-7638/А-15/8-0500/22; від 02.06.2022 № 0500-1502-8/39601; від 09.06.2022 № 050-1502-8/40656; від 22.06.2022 № 0500-1502-8/42489; від 15.07.2022 № 0500-1502-8/45973.

Однак, жоден з вказаних листів відповідача не містить додатків у вигляді копій документів, які позивач просила надіслати відповідача, також позивач не отримала результат на свої питання, поставлені в запиті.

Крім того, відповіді відповідача не містять у додатках копій документів, які запитувалися позивачем у питаннях № 1 та № 2 запиту від 28.05.2022 року.

Всі відповіді відповідача містять інформацію про залишок недоотриманої пенсії померлого на суму 361467,47 гривень за період з 26.01.2019 року по 31.12.2020 року з урахуванням вимог статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» чи за період з 01.08.2015 року по 31.12.2020 року на суму 682911,48 гривень.

Водночас, відповідач наполягає на застосуванні до спірних правовідносин приписів статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Враховуючи зазначене, залишок недоотриманої пенсії, у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 , було розраховано за три роки перед днем звернення за недоотриманою пенсією по місяць смерті включно.

Слід зазначити, що відповідач послався на конфіденційність вказаної інформації, хоча представник позивача надав відповідні документи, які повністю підтверджують його право на отримання конфіденційної інформації.

Спірним питанням цієї справи є правомірність дій відповідача щодо надання повної та об`єктивної інформації на запити позивача відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян» та Закону України «Про інформацію», а також застосування відповідачем до спірних правовідносин статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

За приписами статті 52 Закону № 1058-IV, сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другійстатті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Статтею 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Відповідно до частини першої статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною першою статті 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із частиною першою статті 1227 Цивільного кодексу України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Пунктом 2.26 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що затверджений постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року № 22-1, передбачено, що для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки, документ, що посвідчує особу заявника.

Для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі не звернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається документ, що посвідчує особу заявника, свідоцтво про смерть, свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до частини 1 статті 46 Закону №1058-ІУ нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Суд наголошує, що частиною 2 статті 46 Закону №1058-ІУ встановлено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

У даному випадку суд дійшов висновку, що невиплата пенсії померлій відбулася не з її вини, а через загальновідомі обставини тимчасової втрати контролю з боку України над територією.

Припинення виплати пенсії померлій з боку органів Пенсійного фонду України не може вважатися правомірним з таких підстав.

Право на соціальний захист, що включає право на забезпечення у старості, гарантоване громадянам України частиною 1статті 46Конституції України.

Європейська соціальна хартія (переглянута) 1996 року, згода на обов`язковість якої надано Верховною Радою України та яка набрала чинності з 01 лютого 2007 року, визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист. За цим Україна має міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами «досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися» права та принципи, що закріплені у Хартії.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом № 1058-IV.

Статтею 8 Закону № 1058-IVпередбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Частиною 3статті 4 Закону № 1058-IVвстановлено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення. Враховуючи це, питання щодо припинення пенсійних виплат (які є складовою порядку пенсійного забезпечення) не можуть регулюватися підзаконними актами.

Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею та є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

У частині 1статті 49 Закону № 1058-IVвизначений перелік підстав припинення виплати пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду, який є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав лише у випадках, передбачених законом.

Правомірних підстав для припинення виплати пенсії, визначених вищевказаною нормою, судом у межах спірних правовідносин не встановлено.

Конституційний Суд України у рішенні від 07 жовтня 2009 року № 25-рп/2009 зауважив, що виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов`язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, в Україні чи за її межами.

У рішенні у справі «Пічкур проти України», яке набрало статусу остаточного 07 лютого 2014 року, Європейський суд з прав людини вказав, що право на отримання пенсії, яке стало залежним від місця проживання заявника, свідчить про різницю у поводженні, яка порушувала ст. 14 Конвенції у поєднанні зі ст. 1 Першого протоколу (див. цитату у п. 25 цього рішення).

У цих рішеннях Конституційного Суду України та Європейського суду з прав людини застосовано підхід, згідно з яким право на пенсію та її одержання не може бути пов`язане з місцем проживання людини. Такий підхід можна поширити не тільки на громадян, що виїхали на постійне місце проживання до інших держав, а й на внутрішньо переміщених осіб, які мають постійне місце проживання на непідконтрольній Уряду України території. У контексті справи, що розглядається, правовий зв`язок між державою і людиною, який передбачає взаємні права та обов`язки, підтверджується фактом набуття громадянства. Свобода пересування та вільний вибір місця проживання гарантується статтею 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України.

Через вказаний висновок підлягають застосуванню норми частини 2 статті 46 Закону №1058-IV, відповідно до яких нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Тому, суд приходить до висновку про те, що у межах спірних правовідносин відповідачем помилково застосовано під час обрахунку суми недоотриманої пенсії померлого батька позивача трирічний строк виплати пенсії (до моменту смерті).

Стосовно повноти та об`єктивності наданих відповідачем відповідей на запит позивача від 28.05.2022 року, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 14 Закону України «Про звернення громадян» від 02 жовтня 1996 року № 393/96-ВР органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, посадові особи зобов`язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду.

Статтею 15 вказаного Закону передбачено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Статтею 19 Закону України «Про звернення громадян» передбачено обов`язки органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, їх керівників та інших посадових осіб щодо розгляду заяв чи скарг.

Органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані:

об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги;

у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову;

на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу;

скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням;

забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень;

письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення;

вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина;

у разі визнання заяви чи скарги необгрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення;

не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам;

особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань. Це положення не скасовує вимоги абзацу дев`ятого частини першої цієї статті.

Як зазначено вище, всі відповіді відповідача містять інформацію про залишок недоотриманої пенсії померлого за період з 26.01.2019 року по 31.12.2020 року з урахуванням вимог статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» чи за період з 01.08.2015 року по 31.12.2020 року.

Крім того, відповіді відповідача не містять у додатках копій документів, які запитувалися позивачем у питаннях № 1 та № 2 запиту від 28.05.2022 року.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За наведених вище обставин, дії відповідача не відповідають статті 19 Закону України «Про звернення громадян».

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених позивачем вимог про протиправною бездіяльності в частині ненадання повної інформації (копій документів) на питання № 1 та № 2, викладених у зверненні від 28.05.2022 року у встановлений Законом України «Про звернення громадян» та Законом України «Про інформацію» порядок та зобов`язання надати повну інформацію (копій документів) на питання № 1 та № 2 викладені у зверненні від 28.05.2022 року у встановлений Законом України «Про звернення громадян» та Законом України «Про інформацію» порядок, відповідно до звернення від 28.05.2022 року та висновків суду.

За вимогами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до частини 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

З огляду на викладене, на підставі положень Конституції України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року, Закону України «Про звернення громадян», ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в частині ненадання повної інформації (копій документів) на питання № 1 та № 2 викладені у зверненні ОСОБА_1 від 28.05.2022 року у встановлений Законом України «Про звернення громадян» та Законом України «Про інформацію» порядок.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надати повну інформацію (копій документів) на питання № 1 та № 2 викладені у зверненні ОСОБА_1 від 28.05.2022 року у встановлений Законом України «Про звернення громадян» та Законом України «Про інформацію» порядок, відповідно до звернення від 28.05.2022 року та висновків суду.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати з судового збору у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 05 вересня 2022 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.Б. Голубова