Справа № 521/10926/22
Суддя: Сегеда О. М.
Дата ухвалення: 2022-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Пр. №2-а/521/164/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2022 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Сегеди О.М.

при секретарі Ткач А.О., за участю

представника позивача Проніної В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі в порядку спрощеного позовного провадження справу адміністративної юрисдикції за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Одеської міської ради про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

встановив:

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом до Виконавчого комітету Одеської міської ради, посилаючись на те, що 04 липня 2022 року Адміністративною комісією виконавчого комітету Одеської міської ради відносно неї було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення №596 про накладення адміністративного стягнення, якою її притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800,00 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 06 травня 2022 року у АДРЕСА_1 , позивач, перебуваючи на своєму робочому місці у кіоску « ІНФОРМАЦІЯ_1 », здійснила продаж тютюнових виробів марки «LF soft» вартістю 66,00 грн. неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Позивач стверджувала, що 06 травня 2022 року вона зайшла до своєї знайомої ОСОБА_3 , яка працює у кіоску, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначила, що перебуваючи у кіоску, вона не працювала та не здійснювала продаж будь-яких товарів, а була лише свідком продажу товарів ОСОБА_4 різними покупцями.

Вказувала, що коли до кіоску звернувся працівник поліції, ОСОБА_4 тимчасово покинула кіоск, залишивши її в середині, тому під тиском з боку працівника поліції остання розгубилась та помилково взяла на себе відповідальність за правопорушення, яке не вчиняла.

Позивач із фактом скоєння нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, не погоджується, вважає що постанова у справ про адміністративне правопорушення №596 від 04 липня 2022 року є незаконною та необґрунтованою, що призвело до незаконного притягнення її до адміністративної відповідальності, оскільки вона не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, адже не є працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування, та не є суб`єктом господарювання зі здійснення діяльності з торгівлі або громадського харчування, що виключає можливість притягнення її до адміністративної відповідальності.

Посилаючись на порушення своїх прав, позивач просила суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення №596 від 04 липня 2022 року винесену Адміністративною комісією виконавчого комітету Одеської міської ради, про притягнення її, ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 156 КУпАП за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою суду від 04 серпня 2022 року було відкрито провадження у справі, вирішено розглядати адміністративну справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено судове засідання та задоволено клопотання позивачки про витребування доказів (а.с. 15-16).

Представник позивача, діюча на підставі ордеру від 01 вересня 2022 року в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. При цьому звернула увагу суду на той факт, що позивачка не є працівником торгівлі (а.с. 38).

Щодо наданих пояснень, зазначила, що ОСОБА_1 не розуміла, які документи підписувала, оскільки вона є особою пенсійного віку, їй 72 роки, тому підписала те, що сказали працівники поліції.

Стверджувала, що згідно протоколу №164732 від 06 травня 2022 та постанови у справі про адміністративне правопорушення №596 від 04 липня 2022 року, ОСОБА_1 є реалізатором «Міськ-Преса», при цьому в матеріалах справи є ліцензія, видана на ТОВ «Еверест Трейд», яке з 2021 року змінило і місцеперебування і засновників, а в м. Одесі не зареєстроване взагалі.

Зазначила, що належним доказом того, що позивач є працівником кіоску, являється копію наказу або копія договору, укладеного з працівником, які в матеріалах справи відсутні, тому наполягає на задоволенні позовної заяви

Представник відповідача, діюча на підставі довіреності від 01 липня 2022 року, в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце слухання справи повідомлялася у відповідності до вимог ст. ст. 124, 126 КАС України (а.с. 20, 21).

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши подані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ч. 1 ст. 9, ст. 10 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Постановою адміністративної комісії виконавчого комітету Одеської міської ради № 596 від 04 липня 2022 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 6800,00 грн. З змісту постанови слідує, що 06 травня 2022 року о 13:30 год. ОСОБА_1 , перебуваючи на своєму робочому місці у кіоску «Міськ-Преса», здійснила продаж тютюнових виробів марки «LF soft» вартістю 66,00 грн. неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим порушила Правила торгівлі пивом, алкогольними, слабоалкогольними напоями і тютюновими виробами та на неї накладено адміністративний штраф у розмірі 6800,00 грн. ( а.с. 8).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина 2 ст. 156 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування як такі, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння заборонена, або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння через торгові автомати чи особами, які не досягли 18-річного віку, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння особі, яка не досягла 18-річного віку, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби - у вигляді накладення штрафу від чотирьохсот до восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Обмеження щодо продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів встановлені ст. 15-3 Закону України від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» .

Відповідно до частини першої цієї статті зазначеного Закону забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів: 1) особами, які не досягли 18 років; 2) особам, які не досягли 18 років; 3) у приміщеннях та на території навчальних закладів, закладів охорони здоров`я, крім ресторанів, що знаходяться на території санаторіїв; 4) у приміщеннях спеціалізованих торговельних організацій, що здійснюють торгівлю товарами дитячого асортименту або спортивними товарами, а також у відповідних відділах (секціях) універсальних торговельних організацій; 5) у закритих спортивних спорудах (крім пива у пластиковій тарі); 6) з торгових автоматів; 7) на полицях самообслуговування (крім тютюнових виробів у блоках та алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, пива); 8) поштучно (для тютюнових виробів, крім сигар); 9) у споживчих упаковках, що містять менш як 20 сигарет; 10) з рук; 11) у невизначених для цього місцях торгівлі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В свою чергу статтею 255 КУпАП визначено, що складають протоколи у справах за ч. 2 ст. 156 КУпАП уповноважені нате посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції).

Згідно з ч. 1 ст. 218 КУпАП адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 280 КУпАП Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ст. 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови, приймає відповідне рішення.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Докази суду надають учасники справи.

Правовідносини з приводу обігу та реалізації алкогольних напоїв унормовані, зокрема, приписами Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Так, відповідно до положень згідно з п. 2 ч. 1 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» забороняється продаж тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, які не досягли 18 років.

Згідно з ч. 4 цієї статті, якщо у продавця пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння виникли сумніви щодо досягнення 18-річного віку покупцем, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні, слабоалкогольні напої, вина столові, тютюнові вироби, електронні сигарети, рідини, що використовуються в електронних сигаретах, пристрої для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, продавець повинен звернутися до такого покупця з вимогою пред`явити паспорт громадянина України або інший документ, що підтверджує його вік.

Таким чином, законодавцем запроваджено безальтернативне застереження у вигляді заборони продажу тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння особі, котра не досягла 18-річного віку.

У цілях виконання вимог закону продавцеві надано право витребовувати у фізичної особи-громадянина документи про вік і у разі відсутності таких документів, або у разі виявлення факту недосягнення вікового цензу - відмовляти у вчинені правочину купівлі-продажу товару.

Частиною 1 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» визначено, що За порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Механізм застосування санкцій визначений Порядком застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (затверджений постановою КМУ від 02 червня 2003 року №790; далі за текстом - Порядок №790).

З наданих до справи Адміністративною комісією виконавчого комітету Одеської міської ради матеріалів, а саме копій матеріалів адміністративної справи слідує, що постанова № 596 від 04 липня 2022 року була винесена на підставі протоколу №164732 від 06 травня 2022 року до якого долучені письмові пояснення позивача і неповнолітньої особи, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якій було здійснено продаж тютюнових виробів,, письмові пояснення ОСОБА_5 , рекомендоване повідомлення про вручення, копії паспортів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , копія ліцензії.

Як вбачається з вказаних матеріалів, вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, позивач підтвердила, власноруч написавши в протоколі про адміністративне правопорушення «прошу суворо не карати» та в письмових поясненнях «з моїх слів записано вірно» та підписавши пояснення до протоколу. Вказані обставини підтверджуються і письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .

Доводи позивача наведені в позовній заяві про те, що вона продаж тютюнових виробів неповнолітній не здійснювала, оскільки не працювала в кіоску та не є продавцем спростовуються матеріалами справи.

Крім того, позивачем не надано доказів того, що вона будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду протоколу, надавала свої заперечення щодо наявних у справі доказів та надавала докази, якими спростувала обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

На засіданні Адміністративної комісії було всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини справи, взято до уваги пояснення викладені на окремому аркуші справи, та в протоколі про притягнення до адміністративної відповідальності, в яких зазначено, що позивач визнає продаж тютюнових виробів.

Суд вважає, що відсутність копії наказу або копії договору, укладеного з працівником не свідчить про відсутність реалізації неповнолітньому у встановлений час та дату товару, який є предметом правопорушення, оскільки позивач особисто визнала вчинення даного правопорушення, крім того доказів того, що реалізація не відбулася, позивач не надала ні комісії, ні суду.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КпАП України, отже адміністративною комісією виконавчого комітету Одеської міської ради 04 липня 2022 року правомірно винесено постанову № 596 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст.156 КУпАП, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, тому позовні вимоги є безпідставними.

Керуючись ст. ст. 2, 5-9, 72-77, 90, 243-246, 250, 251, 286 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Одеської міської ради про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 05 вересня 2022 року.

Суддя: О.М. Сегеда